A gyermek és az idő – interdiszciplináris metszetek - Kéri, Katalin (Gyermeknevelés Tudományos Folyóirat, 2026)
A tanulmány a gyermekkor és az időérzékelés sokrétű kapcsolatrendszerét vizsgálja, az időt nem csupán fizikai paraméterként, hanem biológiai és társadalmi konstrukcióként értelmezve. A szerző széles körű tudománytörténeti áttekintést nyújt, mely Newton és Einstein fizikai alapvetéseitől Stephen Hawking tudománynépszerűsítő munkásságán át a történettudomány strukturális időszemléletéig (Braudel, Koselleck, Spengler) ível. A dolgozat központi kérdése a „személyes idő” és a „szubjektív idő” mibenléte a gyermeki fejlődés tükrében. A tanulmány érinti az iskola „idővilágait”, szembeállítva a tanév ciklikusságát a lineáris előmenetellel. Külön rész foglalkozik a generációs elméletekkel (Mannheim, Strauss–Howe), valamint azok kortárs magyar képviselőivel, kritikusan ütköztetve ezeket a kategorizációkat a modern idegtudomány eredményeivel. Ez utóbbiak rámutatnak a gyermeki agy fejlődésének univerzális törvényszerűségeire, ugyanakkor egyediségére, amelyek felülírhatják a technológiai alapú, generációs sztereotípiákat. A szerző végül Pető András konduktív pedagógiáján keresztül mutatja be az idő és a ritmus gyakorlati, fejlesztő szerepét. A tanulmány konklúziója szerint a pedagógia felelőssége az objektív időstruktúrák és a gyermeki kor saját, belső ritmusa közötti egyensúly megteremtése.