
 _keresztényi_  _gondolat_ 
262

 _keresztényi_  _gondolat_ 
A _hónap_ minden napjaira
263


HOGY MICSODA _tiszta_ SZOKÁSOKAT _kíván_ A _kereszténység_ 
354


 _imádság_ 
363


AZ _élet_ RENDÉRÖL
367


A _szóhordás_ 
379




 _keresztényi_  _gondolat_ 

Mellyek a _Szentírás_ és a szent Atyák _írás_ vannak _ki_ szedegetve

A _hónap_ minden napjaira

1747

 _keresztényi_  _gondolat_ 
A _hónap_ minden napjaira

Elsö nap
A _hit_ 


 _I_ A _hív_ ollyan szükséges az üdveségre mondgya szent pál _hogy_ a nélkül lehetetlen az _isten_  _tetszeni_ az _ember_ azért vesztette el magát _hogy_ roszul _él_ az _okosság_ az Isten azt akarta _tehát_  _hogy_ ahitnek alázatossága _által_ üdvezüllyön _aki_ nem _hisz_  _elkárhozik_ mondgya akristus _hogy_ pedig az _isten_ lehesen _járulni_  _először_ azt _hinni_  _kell_  _hogy_ vagyon egy Isten _aki_  _megjutalmaztat_ azokot kik _ő_  _keres_ 

A _hív_ a remélendö _dolog_  _fundamentum_ és a láthatatlanoknak _bizonyítás_ mondgya 
 Szent pál mert az Isten _aki_ minket meg nem tsalhat se meg nem tsalatathatik _hozzá_ szól és minket _oktat_ ö _tanít_ nékünk avallás _titok_ és az üdvességnek _igazság_ akristus 
  _által_ akit is nékünk mesterül adot meg parantsolván _hogy_  _ő_  _hallgat_ mert ö nála vannak az _élet_  _ige_ 

A _Szentírás_ és atraditio magokban _foglal_ az _igazság_ a melyeket a _Krisztus_ nékünk _ki_ nyilatkoztatot és a melyekre _kötelez_  _hogy_  _hisz_ az apostolok azokot látták mi is láttyuk az ö szemek _által_ mert mi egy _test_ vagyunk vélek ök azokot az _anyaszentegyház_ le _tesz_ és _gondviselés_ ala _hagy_ és az _anyaszentegyház_ azokot _tanít_ nékünk azokhoz semit nem _tévén_ se semit azokbol el nem vévén

A _Krisztus_ nem tsak atitkokot nyilatkoztatta _ki_ nékünk _hanem_ még _törvény_ is szabot és rendet _hogy_ mi képen visellyük magunkot a melyek _szerint_ mind _élet_ mind szokásinkot _kell_  _folytatni_  _ha_ részt akarunk venni az üdveségben

Mitsoda _boldogság_ olyan mesterünknek lenni _aki_ Isten _engedelmeskedni_  _oly_  _isten_  _aki_ maga az _igazság_ a _bölcsesség_ és ajóság _hova_ lehet _ennél_  _okos_  _dolog_ nem akarnoké mi azt _hinni_ vagy _követni_ a mit Isten s’ _ember_  _tanít_ nékünk a mit ö maga _cselekedet_ a mit _hisz_ és _követ_ anyi millium martyrumok _mielőttünk_ amit ök vérekel meg petsétlették az _ész_ el vesztette az olyan _aki_  _abban_  _kételkedik_ vagy _aki_ azért meg pirulna _ha_ egy _okos_  _ember_ szavát _elhisz_  _hát_ az Isten _hatalom_ alá _hogy_ ne vetnök az _okosság_ 


 _II_ Az üdveségre valo szükséges _hív_  _élő_  _hív_ a mely a szeretet _által_ munkálodik valamint 
  _hogy_ atest _meghal_ mikor lélek nélkül vagyon ugy a _hív_ is _meghal_  _cselekedet_ nélkül _jel_ a _hogy_ az _isten_ üsmérjük és _benne_  _hisz_  _ha_ a parantsolatit meg _tart_ mind azok kik 
 azt mondgyák uram uram nem mennék bé azért az ö _ország_ azt _hinni_  _hogy_ egy Isten vagyon és meg nem egyeztetni a _cselekedet_ ahittel az _ördög_ is _eszerint_  _hisz_ 


 A _hív_  _által_ ajánlot _Ábel_  _fő_ áldozatokot az _isten_ mint sem _Káin_ a mely még _holta_ után is szól a _hív_  _által_  _épít_ noé abárkát _hogy_ meg szabadithatná _cseléd_ és _örökös_ lött az _igazság_ mely a _hív_  _által_ vagyon ahit _által_  _engedelmeskedik_  _Ábrahám_ az _isten_ menvén olyan _föld_ a melyet nem üsmért ót maradván és lakván mint _idegen_ sátorok alat Isákal és _Jákob_ várván a menyei _örökség_ és ugy _tekintvén_ az egész _föld_ mint szám _ki_ vetésnek _hely_ ugyan azon _hív_ fel áldoztatá véle Isákot semmi nem _meggyengíthet_ az ö _hit_  _állítván_  _hogy_  _hatalmas_ az Isten _ígéret_  _elég_  _tenni_ minden reménség felet reménlet

Kövessük ezt a minden _hív_ attyát _megegyeztet_ valamint ö _cselekedet_  _hit_ és az _isten_  _áldozván_ mindenekben a mi Isákunkot az az a mi nékünk _kedves_ és _drága_ mondgyunk ellene magunknak és mindazoknak a melyek minket _meggátolhat_  _hogy_ ö néki _engedelmeskedik_ és _ő_  _követ_ 


 A _hív_  _által_  _megtagad_ magát mojses a _fáraó_ leányáé lenni inkáb szeretvén az Isten népével sanyargattatni mint sem az _idő_ valo _bűn_  _gyönyörűség_ lenni nagyob _gazdagság_  _tartván_ a _Krisztus_  _kereszt_ az _egyiptius_  _kincs_ mert menyei _jutalom_  _figyelmez_  _ha_ illyen _hit_ volna _dicsekedik_ a szenvedésekben _tudván_ azt _hogy_ a mi most a mi 
 szenvedésünkben egy szem pillantásig valo és _könnyű_ a _felette_ igen _fő_ modon aditsöségnek _örökkévaló_ nagy voltát szerzi _mibennünk_ szüntelen tsak azokot a nyomoruságokot és azokot a _jó_  _tekint_ a melyeknek vége _soha_ nem lészen

 _III_ A _Krisztus_ valo _hív_  _által_ vagyunk az _isten_  _fia_ a _hív_ véteti velünk a szent lelket ahit vétet velünk _győzedelem_ a világon és a _kísértet_ azal _meggyőz_ a _test_  _kívánság_ a 
 szemek _kívánság_ és az _élet_  _kevélység_ a _hív_ a mi paisunk _hogy_ a _gonosz_ léleknek 
 minden _tüzes_ nyilait _elolthat_ 

A _hív_  _által_ nyertek _ország_ a szentek vitték végben az _igazság_  _kötelesség_ és vették el az Isten _ígéret_ akegyelemböl üdvezülünk ahit _megegyesít_ minket akristusal és ez az _egyesség_  _győzedelmes_ is tészen minket mind azon valami _ellenkezik_ az üdveségel

A _hív_  _könyörögtet_ minket ugyan az is nyeri meg a mit _kér_  _bizonyára_ mondgya szent _Hieronimus_ nem _könyörög_  _hanem_  _hisz_  _de_  _ha_ valoságos _hit_ volna azon lennék _hogy_  _megtisztít_ azt a szivet a melyel az _isten_ láttyuk a melyemet verném sirnék az egész _test_ reszketne az ur lábaihoz _borul_ azokot _könnyhullatás_  _megöntöz_ az ö _kereszt_  _megkapcsol_ és _mindaddig_ el nem hagynám a még _irgalmasság_ nem nyernék

A _hív_  _éltet_ munkálkodtattya és szenvedteti akristusban az _igaz_  _de_ mint _hogy_  _oly_  _kevés_  _keresztény_ látunk ollyanokot kik _meggyőz_ avilágot és annak szokásit _oly_  _kevés_ is vannak olyanok kik az _imádság_ és az _evangélium_  _foglal_ magokot azért el mondhatni _hogy_ az _idő_ vége _közelget_ és _hogy_ majd nintsen _hív_ eföldön

Az Isten _ige_ az _imádság_ és a jó _élet_  _táplál_ és neveli ahitet ahit is anyiban _meggyengül_ és el aluszik amenyiben ezt a _három_  _dolog_ el mulattyák _elmélkedik_  _gyakorta_ arrol az _isteni_  _ige_  _imádkozik_ és mivellyük atöllünk lehetö _jó_ és ugy ami _hit_  _élő_ és állandób leszen


 visgáld meg magadot _ha_ a _hit_ vagy é _ha_  _hit_ nintsen _kér_ azt az _isten_  _buzgóság_ az az Isten ajándéka _ha_  _hit_ vagyon _kér_  _hogy_  _jóság_ segittse ami _abban_ 
  _fogyatkozás_ vagyon mondgyad _gyakorta_  _hisz_ uram segéllyed az én _hitlenség_ uram nevellyed az én _hit_ 


 Mondá _Jézus_ a századosnak menyel és amint _hisz_ ugy legyen néked és _meggyógyul_ szolgája azon _óra_ 


 A _te_  _hit_  _meggyógyít_ téged mondá _Jézus_ menyel _béke_ és _meggyógyul_  _betegség_ 


 A _hív_  _fogság_ vivén minden _értelem_ akristusnak _engedelem_ 


 Mutasd meg nékem _hit_ atselekedetek nélkül és én meg mutatom néked atselekedetekböl az én _hit_ 


 
 Mit _használ_ valakinek a _katolikus_  _hív_  _ha_ pogány modra _él_ 


2 napon
Az _ember_ végéröl

 _I_ Az Isten _kezdet_ és utolso vége az _ember_ ugyan _őérte_ is _teremtetik_ az _ember_ magadért _teremt_ uram _bennünket_ mondgya szent agoston és a mi szivünk _hánykódás_ 
 és nyughatatlanságban lesz _mindaddig_ még _benne_ meg nem nyugszik minden valami _kis_  _tenálad_ egy _kevés_  _idő_ a mi szivünket meg tartoztathattya _de_  _soha_ annak üreségit bé nem töltheti

Az Isten az _ember_ a maga _kép_ és _hasonlatosság_  _teremt_ részt adot néki az _okosság_ azért mondgya nyissiai szent _Gergely_  _hogy_ szemeit a _teremtő_ vesse _hogy_ azt _imád_ és szerese _hogy_ tsak ö rola _foglalatoskodik_ egész _élet_ mint olyanrol _aki_ vette létit és azt a mije vagyon és _hogy_  _hozzá_  _igyekezik_ mint utolso végéhez _aki_ egyedül fel _találtatik_ mind a valamit az _ember_  _értelem_  _megtudhat_ és valamit az akarat szerethet mint olyan _közönséges_ valo _jobban_ a mely mindeneket magában _foglal_ 

Igen vaknak _kell_ lenni az ollyannak _aki_ másban akarja _keresni_ azt a mit tsak az _isten_  _feltalálhat_ epedig igen _közönséges_ mint _hogy_ az _okosság_ meg homályosodot és az _ember_  _hajlandóság_ meg romlot _több_  _boldogság_  _gyönyörűség_ nyugodalmakot tsak a _teremt_ állatban vetik és fel nem _emelkedik_ ateremtöhöz

 _II_ A _teremt_ állatok az _ember_ valo _képest_ utak és modok az _isten_ valo menetelre mind azon _által_  _ó_ ! vakság! az _ember_  _visszaélvén_ az _okosság_ a mely nagy Isten ajándéka ugy _tekint_ mint vegit a mit utnak _kell_  _tartani_ azt adgya ateremtett állatnak a mit tsak a _teremtő_  _kell_ adni mindent fel áldoz a _becsület_  _gazdagság_ és a _gyönyörűség_ tsak a _földi_  _dolog_  _gondolkodik_ és azt _kedvel_ 


 Mink vagyunk a mezö melyet az Isten mivel és az _épület_ melyet _épít_ mink vagyunk azok 
 a _fa_ melyeket a menyei atya plántált _kéz_ azt az _épület_ tsak arra _kell_  _fordítani_ amire örendelte annak a mezönek és _fa_  _gyümölcs_ azövé nem szabad azokbol el venni 
  _egy_ is a mely jót _cselekedik_ a már nem jó _mihelyt_ más végre és nem az _isten_ 
  _cselekedik_ a midön ugy _cselekedik_ a jót a mint _kívántatik_ azt az ö tölle vett _indulat_  _cselekedik_ és annak az _indulat_ viszá _kell_  _fordulni_  _hozzá_ mint _eredet_ 

Ha a szemed _együgyű_ mondgya a _Krisztus_ az egész _test_ világos lészen a szem szent agoston _szerint_ az _igyekezik_ a melyel akarnak _cselekedni_ valamely végre _ha_ az _igyekezik_  _tiszta_  _ha_ az tsak az _isten_  _tekint_ mind azok a _cselekedet_ a melyek attol _ered_  _kedves_ lesznek _őelőtte_ sött még az állati _cselekedet_ is _azáltal_ jó _cselekedet_ lésznek akar _eszik_ akár 
  _iszik_ mondgya szent pál valamit _cselekedik_ szoval vagy _tétemény_ mindeneket az ur _Jézus_  _Krisztus_ nevében _cselekedik_  _hála_ adván az _isten_ az ö attyának ö általa

 _III_ Az Isten azért adot nékünk elmét _hogy_  _ő_ meg üsmérjük akaratot azért _hogy_  _ő_ szeressük _test_  _hogy_  _ő_ szolgállyuk azért az _isten_  _kell_ ajánlanunk sziv béli _készület_ minden _kívánság_  _beszéd_ és _cselekedet_ mivel _-e_ szent agoston és szent _Tamás_  _tanítás_  _szerint_ olyan _általhághatatlan_ törvény mint a mely _abban_ a parantsolatban _foglaltatik_  _hogy_ szeresük az _isten_ mert minden _ember_ az Isten munkája és mindent ö tölle veszen

Egy rab _tartozik_ az urának minden féle szolgálattal nintsen pedig olyan _ember_  _aki_ inkáb ne _függ_ az _isten_ és inkáb ne lenne az _övé_ mint sem egy rab az uráé nintsen senki is _aki_ egészen és mindennel ne _tartozik_ az _isten_ 

Leg _fő_  _kötelesség_ egy _okos_  _ember_ a _filozófus_  _szerint_ a _hogy_ szüntelen ugy _tekint_ az _isten_ mint szeretetének _cél_ és minden _cselekedet_ végit _hát_ egy _keresztény_ menyivel inkáb _köteles_ arra ö _aki_ meg világositatot a _hit_ világoságával és akinek az Isten mindent adot nékie advan fiát _igazságos_  _dolog_  _tehát_  _hogy_ tsak az ö _tetszés_ és akarattya _szerint_  _cselekedik_  _hogy_ tsak _hozzá_  _igyekezik_ egy szoval _hogy_  _övé_ lehesen _élte_ és _halál_ után

Minden _teremt_ állatok üsmérik _teremtő_ és _hozzá_ sietnek az ö modgyok _szerint_ tsak egyedül az _ember_ távoznéké el tölle _irtóztató_ nagy _hálaadatlanság_ nem uram nem azugy 
 nem lészen _idegen_ urak uralkodtak rajtunk nálad nélkül _de_ már mostanában tsak egyedül rollad _emlékezik_ mert _te_ vagy ami szivünknek _isten_ és a mi részünk _örökös_ 


 Szeresed az _isten_ mondgya szent agoston és _cselekedik_ mind azt valamire az á szeretet _indít_ légyen szivedben az _isteni_ szeretet mivel az a _gyökér_  _jó_  _egyéb_ nem _hozhat_ mert mint _hogy_ szüntelen tsak az _isten_  _tekint_ ugyan néki is ajánlya mind azt valamit mondasz vagy _cselekedik_ 


 A _hol_ akintsed vagyon a szived is ót vagyon az Isten pedig a _kincs_ azoknak kik _ő_ szeretik a _cselekedet_ pedig a szivet _követ_ 


 Minékünk tsak egy _isten_ vagyon _aki_ minket magáért _teremt_ 

Az _aki_ tegedet _teremt_ olyanná a mi vagy méltán _kívánhat_  _hogy_ egészen _övé_ légy


3 napon 
A _halál_ 

 _I_ A _halál_ a léleknek atestöl valo megválása az Isten ezt a _kettő_ ugy _összekapcsol_  _hogy_ nem _kelletik_ sohais meg valni egy mástol az Isten az _ember_ ugy _teremt_  _hogy_  _soha_ meg ne _hall_  _de_ ahalál egy _ember_  _bűn_  _bejön_ evilágra mondgya szent pál 
  _aki_ mindnyájan vétkeztek

A _halál_  _bizonyos_ az Isten minden _ember_ az alá vetette és rajtok valo _hatalom_  _követ_ személy válogatás nélkül _kicsoda_ az az _ember_ mondgya aproféta _aki_ ugy _élhet_  _hogy_ a _halál_ 
 meg ne lássa _tud_  _ó_ ’ én _isten_ mondgya _jobb_  _hogy_ engemet ahalál _kéz_  _ad_ és azt minden nap látom ugy _kell_  _tehát_  _élni_ mint olyannak _aki_ ahalált várja

A _halál_ miképen _eljön_ abizonytalan az _ember_ fia olyan _óra_  _eljön_ a mikor meg sem _gondol_ nintsen _tehát_ olyan szem pillantás a melyben _kész_ nem _kell_ lennem ahalálra a mindenkor _közelget_ az _ördög_ nem mondgya mar most az _ember_  _hogy_  _te_ meg nem halsz ez _otromba_  _kísért_ volna _hanem_ tsak azt mondgya _hogy_  _te_ még ollyan _hamar_ 
 meg nem halsz és ezel tsak nem mindeneket meg tsal _mindazonáltal_ mondgya _jobb_ az én napjaim _hamar_ mulnak el mint sem a _takács_ mettzi avásznat és _gyakorta_ az Isten reggeltöl 
  _fogva_  _este_ végit szakaszttya az _élet_ vigyáznom és _készülni_  _kell_  _tehát_ szüntelen ahalálra mert _hirtelen_ reám _jöhet_ és a rosz _halál_ nem lehet _megorvosolni_ 

A _halál_  _megfoszt_ minket avilági _jó_ el választ azoktol _aki_ mi _inkább_ szeretünk el ronttya _igyekezet_ el rodhaszttya _test_ és mindeneknek _feledékenység_ tészen _de_  _ha_ ahalál _ki_ az _Ádám_  _fia_ a _Krisztus_  _halál_  _által_ igen _fő_  _orvosság_ lett a vétek ellen és olyan áldozattá a melyet mi ajánlhatunk az _isten_ azal az áldozattal a melyet akristus ajánlot a _keresztfa_ az ö _halál_ meg szentelte a miéinket _de_ az ö _készület_ és lelkével _kell_ azt el venni

Az Isten az ajton zörget valamely _betegség_  _által_ meg is nyittyuk azt neki a midön az ö rendelése alá adgyuk magunkot szeretettel a midön rendelést _tesz_  _dolog_  _ha_  _idő_ a szenttségekhez _készül_  _ha_ ö néki ajánlyuk _betegség_ és _halál_ ugy _hogy_ azon áldozattal _hála_ adgyunk _kegyelem_  _elég_  _tesz_  _igazság_ és _hogy_  _irgalmasság_ nyerhessünk


  _II_ A _bűnös_  _halál_ igen rosz mert arosz _élet_ rend _szerint_ rosz _halál_  _követ_ akristusban 
 valo rész nélkül reménség nélkül és Isten nélkül _él_ evilágon agyönyörüségben _tölt_ 
 napjokot avétkekben _meghal_ és egy szem pillantásban apokol lészen _temető_  _ó_ ! 
 mely _keserves_ nékik ahalálrol valo _gondolat_ a midön _az_  _kezd_  _közelgetni_ 

Meg fogják a _gonosz_  _halál_  _óra_ üsmérni a _teremt_ állatoknak semmi voltát és 
  _irtóztató_ rettegésben _esvén_ azt fogják mondani _haszontalan_ sohajtásal mi _esztelen_  _eltévelyedik_  _tehát_ az _igazság_ utárol _elfárad_ ahamiságnak uttyán nehéz utakon _jár_ mit _használ_ nékünk akevélység agazdagság a _gyönyörűség_ mind ezek el multak mint az árnyék

Kérni fogják az urat és meg nem _hallgat_ öket valamint antiochus ugy ök sem nyerik meg 
  _irgalmasság_ mert meg vetették volt az ö _jóság_ és _tűrés_  _gazdagság_ a mely _int_ öket a penitentziára mert _hív_ mondgya az ur és nem akartátok meg _hallgatni_ és meg utáltátok minden _tanács_ én is nevetek a _ti_  _halál_ és _megcsúfol_ a midön rajtatok _történik_ ahalál a melytöl _fél_ 

 _III_ Boldogok a _hall_ kik az urban _meghal_ meg nyugodnak az ö munkájoktol mert az 
 ö _cselekedet_  _követ_ öket a menyiben abünös el akarná távoztatni a _halál_ valo _gondolat_ anyiban szereti az _igaz_ arrol _gondolkodni_ aköteleség a melyel _tartozik_  _elég_  _tenni_ az Isten _igazság_  _aki_ minket a _halál_  _ítél_ az utozó és a szám _ki_ vetésben valo létel a véteknek és a rosz _kívánság_  _elhagyás_ a mellyeknek vége lészen ahalálkor a menyei _örökség_ valo menetel mind ezek _tehát_ igen _óhajtat_ vélek ahalált

Az illyen _készület_ és _igyekezik_ parancsolat nem _igyekezni_ pedig azon _hogy_ a _Krisztus_  _megegyezik_ ahalál _által_ a vétkes szándék volna a mely meg mutatná _hogy_ tsak a _teremt_ állatban vettyük a nyugodalmat _holott_ az _idő_  _kell_  _óhajtani_ akristust _hogy_  _ha_ az _örökké_ 
 valoságban akarjuk _ő_  _bírni_ a _ki_ nem szeret mondgya szent _János_ a _halál_ marad és _aki_ nem sohajtoz _itt_ mondgya szent agoston mint szám _ki_ vettetet nem fog vigadni ugy mint menyei lakos nem _óhajtani_ pedig azt _hogy_ az _isten_ mennyünk ahalál _által_ ugy _ő_ nem szeretnök nem is sohajtozunk ugy mint _-e_  _föld_ lévö szám _ki_ vettettek

A _halál_ el választ _bennünket_ ateremtett állatoktol és az _isten_  _megegyesít_  _hogy_ pediglen _az_  _készülhet_ szükséges még _élte_  _megválni_ a _teremt_ állattol ugy _hogy_ tsak az _isten_  _kapcsolhat_ magunkot és tsak ö néki _él_ mennyünk el miis _meghal_ akristusal ö az út az _igazság_ és az _élet_ szüntelen maga elött viselte ahalálát szüntelen ajánlotta azt áldozatul és nyughatatlanságal várta _hogy_ azt _betölthet_ 

Hogy pediglen ugy _meghalhat_ mint a _Krisztus_  _meghal_ még mostanában a világi _élet_ a mi vetkes _hajlandóság_ ateremtett állatokhoz és mi magunkhoz valo szeretetnek akristus tsak _halál_ után _él_  _dicsőséges_  _élet_ azért miis nem _élhet_ lelki _élet_  _ha_ ellene nem mondunk a testi _élet_ és a _bűn_ a mely _okoz_ nékünk a _halál_ 

Egyeztessük meg _halál_ a _keresztfa_  _érte_  _meghal_  _Krisztus_  _halál_ ajánlyuk szüntelen _halál_ az _isten_ az ö _halál_  _kíván_  _beteljesedés_ áldozatunknak _hogy_  _megegyezhet_ik_ akristusal mint _tag_  _fej_ és _élhet_ ö véle _örökös_ 

A _halál_ nem _irtóztató_ az _igaz_ mivel akristus azt _meggyőz_ és az ö attya elött _kedves_ 
 áldozattá változtatta _kíván_  _hát_  _eljövetel_  _de_  _él_ mértékletességel _élvén_ evilágal mint _ha_ nem _él_  _él_  _igazság_ viszá adván _felebarát_ mind azt a mivel néki _tartozik_  _kapcsol_ szeretettel magunkot az _isten_ tsak _őbenne_ és _őérte_  _él_ 

Adgyad uram azt akegyelmedet _hogy_ szüntelen _gondolkodik_ az én utolso végemröl azért _hogy_ ne vétkezem _hogy_ minden _cselekedet_ ugy mivellyem mint _ha_ meg _kelletik_ halnom _hogy_ az _igaz_  _halál_  _meghal_  _hogy_ ellene mondgyak még most mind annak a mi néked nem tettzik és ate szenttséges _kéz_ adgyam viszá lelkemet


 Tsak egy lépés vagyon az én _élet_ és _halál_  _között_  _örömest_ ajánlom néked _halál_ 
 
 áldozattyát A szentek _halál_  _kedves_ az Isten elött 


 Nincsen olyan nap a melyben meg ne _hal_ mondgya sz pál Kivánok el válni atestemtöl 
 és akristusal lenni szent pál mondgya


4 napon
Az _ítélet_ 


  _I_ A _Krisztus_  _ítélőszék_  _elébe_  _kell_ menni mindnyájunknak _hogy_ mindenikünk el végye 
  _jutalom_ jó vagy rosz _cselekedet_ mert az el vagyon végezve _hogy_ minden _ember_  _meghal_ és az után meg itéltessék _akkoron_  _titkos_  _gondolat_ szivünknek _ki_ nyilatkoztatik és mindenikünk el vészi a _dicséret_ vagy a _gyalázat_  _érdem_  _szerint_ ez a _különös_ valo _ítélet_ 


 Ez az _ítélet_  _hamar_ el _érkezik_ abiró már akapunál vagyon és _talán_ még ez _éjszaka_ nem 
 kériké viszá lelkünket és a mitsodások _találtatik_  _holta_ olyanok lészünk amidön itéltetünk amely _hely_ a _fa_ le _esik_ ót marad

A _közönséges_  _ítélet_ a világ végin lészen a mitsoda _ítélet_ mondottak _ki-ki_ holtaután ugyan azont mondgyák az utolso napon is az elsö _ítélet_ az Isten és a lélek _között_ mégyen végben amásodik pedig _közönséges_ lesz a meny és a _föld_ szine elött

Nincsen semmi rettentöb a rosz _keresztény_ mint az _élő_  _isten_  _kéz_  _esni_  _de_ azoknak vigasztalób sincsen annál kik a _Krisztus_  _hűség_ és álhatatoságal _követ_  _felemel_  _akkor_ 
  _fej_ mondgya a _Krisztus_ mert meg szabadulásod _közel_ vagyon _boldog_ az akinek szüntelen elméjiben vagyon az a rettenetes _óra_  _boldog_ az _aki_ minden nap ugy _él_ mint _ha_ mindenik nap a _Krisztus_  _ítélet_  _kell_ menni

 _II_ Örizkedgyetek mondgya akristus _hogy_ vala miképen meg ne nehezkedgyenek a _ti_ 
 sziveitek _tobzódás_ részegségel és ez _élet_  _gond_ és reátok _jön_ a ma _hirtelen_ nap mert _elborít_ mint egy _háló_ mind azokat kik a _föld_ szinén laknak vigyázatok és _imádkozik_  _tehát_ minden _idő_  _hogy_  _érdemes_  _találtatik_ el _kerülni_ mind azokot a veszedelmeket a melyek _akkoron_ szállanak a _bűnös_ és _hogy_  _bizodalom_ mehesetek akristus _elébe_ 

Az _ítélet_ valo _gondolat_ nem tsak arra viszen minket _hogy_  _imádkozik_ és vigyázunk a szükségünkre valo _kegyelem_  _hanem_  _hogy_ még magunkot _megítél_ és a penitentzia alá vessük ugy _hogy_  _megelőzhet_ annak _ítélet_ akinek mindenik _tartozik_ szamot adni minden _gondolat_  _beszéd_  _cselekedet_ minden lelki és testi _jótétemény_ és _sokszor_ vett _kegyelem_ minden roszrol amelyet _cselekedik_ minden _jó_ a melyet el mulattak és a mellyet _kelletik_  _cselekedni_ vagy is azt mi formában _cselekedik_ a nyomoruságokrol _ha_ azokot _jó_  _fordít_ mondom néktek _hogy_ az emberek számot adnak az _ítélet_ minden _hiábavaló_  _beszéd_ mondgya a _Krisztus_ 

Mentöl _több_ vészen valaki annál _több_  _ad_ számot a szegényekel _irgalmasság_  _tesz_ mondgya az _írás_  _de_ a _hatalmas_  _kemény_  _ítélet_  _bánik_ az Isten _megítél_  _igazság_ és mind azok az _erkölcs_ a melyek most nékünk _hízelkedik_ utálatosoknak fognak _akkor_  _tetszeni_ mert tsak ahaszon keresésböl és a _hivalkodás_  _ered_ azok és nem az _isteni_ szeretetböl _ó_ ! _kicsoda_ álhattya el annak a rettenetes _bíró_  _tekintet_  _hogy_  _ha_ az _igaz_ alig üdvezülhet _hát_  _hogy_ ne _fél_ abünös _aki_ arol _oly_  _kevés_  _gondolkodik_ 

 _III_ Az _anyaszentegyház_ akarván minket arra _kötelezni_  _hogy_ mindenkor _gondolkodik_ az Isten _ítélet_ azért azt _elöben_ adgya az advent _kezdet_  _készítvén_ minket arra _hogy_ a világban _megtestesülés_  _által_ és az _ember_  _kegyelem_  _által_ valo _születendő_  _Jézus_ vegyük a _nagyböjt_  _kezdet_ pedig arra _készít_  _hogy_  _tisztel_ a szenvedö _haldokló_ és _feltámadandó_  _Krisztus_ és részesülhessünk a penitentzia _által_ az ö szenvedésiben és _halál_ részt is vehessünk az ö uj _élet_  _kegyelem_ az _anyaszentegyházi_  _esztendő_ pedig avégin azért adgya _elöben_ meg akarván mutatni _hogy_ azon végezödik el az _ember_  _élet_ ugy az egész világ is


 A proféta azt mondgya _hogy_ meg nem vetette az Isten _törvény_ mert az ö _ítélet_ szemei elött vannak _ellenben_ pedig abünösnek utai mindenkor vétkesek mert az Isten _ítélet_  _eltöröltetik_ elméjiböl a penitentzia nélkül az _élet_ tsak vétek _aki_ pedig az _ítélet_ nem _tekint_ penitentziát sem _tart_ és mint _hogy_ apenitentziának mindenkor _kell_  _tartani_ az _ítélet_ valo _gondolat_ is szüntelen valonak _kell_ lenni szent _Hieronimus_ ugy _tetszik_ mint _ha_ mindenkor ezeket az _irtóztató_ szokot _hall_  _hall_  _felkel_  _jön_ az _ítélet_  _eszerint_  _kell_ az _ítélet_ valo _gondolat_ és a _félelem_  _igazgatni_  _kell_ minden _cselekedet_  _mihelyt_ azt _elfelejt_ az üdveséget is _elfelejt_ 

Jövetek én Atyamnak áldottai fogja mondani az _örökös_  _bíró_  _de_  _ki_ lehet _abban_  _bizonyos_  _hogy_ azoknak az áldot lelkeknek számok _közül_ légyen mennyetek el _tőle_ átkozottak mondgya az el vettetteknek _ó_ kine _félhet_ számok _között_ lenni ezeknek a nyomorultaknak mivel szent pál magais _tart_ attol a mely szem pillantásban az _ítélet_  _ki_ mondatik azonnal némelyek az _örök_  _kárhozat_ mennek és atöbbi _bemegy_ az _örök_  _élet_  _birtok_ mely _irtóztató_ meg válás

Az _idő_ azért _adat_ nékünk _hogy_  _bizonyos_  _tesz_ jó _cselekedet_ ezt a nékünk _megígér_  _boldogság_ és _hogy_  _elkerülhet_ azt a veszedelmet a melyel _fenyegettetik_  _cselekedik_  _tehát_ alélek mostan magáért mondgya szent agoston mindent a mi tölle lehet _mindaddig_ még az _irgalmasság_  _idő_  _tart_  _ha_ az el mulik az után semmit nem _cselekedhet_ik_ mert az az _igazság_  _idő_ lészen _tart_ most itt penitentziát _hogy_ abiró meg változtathassa _ítélet_ adgyon itt alamisnát _hogy_ ótt udveséget vehessen _irgalmasság_  _tesz_  _hogy_  _irgalmasság_ nyerhesen _élet_ minden napjai _teljes_ legyenek jó _cselekedet_  _hogy_ az _örökkévaloság_  _betöltethetik_ az ur _ház_  _java_ 


 Szegezd _által_ uram _félelem_ az én _test_ mert ate iteletidtöl _fél_  _had_  _tesz_ engemet ete iteletidről valo _gondolat_  _abban_ a szomoruságban mely velem penitentziát _tartat_ 


 Ne meny _ítélet_ szogádal mert egy _élő_ sem igazul meg _előtte_ 


 Ha magunkot _megítél_ meg nem iteltetnénk mondgya szent pál


 Uram ne a mi munkainkot _tekint_ anyira mint azt _hogy_ mi a _te_  _kéz_ munkái vagyunk mert _ha_ ami munkáinkot _tekint_  _kárhozat_  _érdemel_  _de_  _ha_ a magadet _tekint_  _irgalmasság_ lész _hozzá_ 

Jaj _ó_ ! én _isten_  _jaj_ annak az _élet_ a melyik _dicséretes_ láttzik lenni _hogy_  _ha_ azt _irgalmasság_ nelkül visgálod meg


5 napon
A pokolrol


  _I_ A pokol olyan mélység a melyben _örökös_ vetette az Isten az angyalokot kik vétkeztenek _hogy_ ótt _kínlódik_ oda is fogja vetni mind az olyan _ember_ kik olyan 
  _engedetlen_ lésznek mint azok ót a setéttség nékik lántz _hely_ vagyon ót az _igazság_ minden világoságátol el lévén rekesztetve el is választatnak mind ötölle mind a választattaktol _örökös_ 


 Az olyan _föld_  _ahol_ tsak nyomoruság és setéttség vagyon _ahol_ uralkodik avétek ahalál akéttségben _esés_  _ahol_ nintsen se rend se _békesség_ se _öröm_ se vigasztalás _hanem_ minden féle rendeletlenség és _örökös_  _iszonyúság_ lakik ót az _isten_ meg változhatatlan _gyűlölség_ ezekre a nyomorultakra és ezeknek a nyomorultaknak az _isten_ az ö _igazság_ és _hatalom_ 


 Az olyan _tüzes_ és _büdös_  _köves_  _tó_  _ahol_ az el véttettek _tűrhetetlenség_ és _dühösség_ szüntelen valo _örökös_  _kín_ szenvednek ezek szüntelen valo _harag_ vannak a több el vettettek ellen _főképpen_ azok ellen kik _ok_ veszedelmeknek ezek a _dühös_ szüntelen _hív_ a _halál_ segittségekre _de_ ahalál oda nem menyen

A sirások és a _fog_  _csikorgatás_ ót meg nem szünnek a _féreg_ mely lelkek üsméretit _furdal_  _soha_ meg nem _hal_ a _tűz_ ót _soha_ el nem aluszik és _soha_ el nem _fogy_ az _evangélium_  _szerint_ olyan mint a só a mely _általhatván_ minden részeiben a meg vettetteket rodhadatlanaká tészi öket ugy _hogy_  _soha_ meg nem szünvén az _élet_ meg se szünnyenek _soha_ a szenvedéstöl

 _II_ A _Krisztus_ azt fogja mondani akárhozattaknak menyetek el _tőle_ átkozottak az _örök_  _tűz_ mely az _ördög_  _készíttet_ és az ö angyalinak azon szem pillantásban az _örökkévaló_ mélységben vettetnek

Ezek a rettentö szók _kétféle_  _büntetés_  _foglal_ magokban a melyeket fognak szenvedni az el vettettek _pokol_ akárhoztatásnak és az _érzékenység_  _büntetés_ akárhoztatásnak _büntetés_ alesz _hogy_  _örökös_ el lésznek rekesztve az _isten_ ugyan ez is lészen az ö _nagy_  _kín_ mert ugyan is mitsoda nyomoruság _hogy_ a mi magunk roszaságunkért el valasztassunk attol az _isten_  _aki_  _örökös_  _java_ lévén az _ember_ egyedül ö _tehet_  _ő_  _boldog_ ugyan ez is _értelem_ ezeknek a szoknak menyetek el _tőle_ átkozottak

Az _érzékenység_  _büntetés_ magában _foglal_ mind azt valamit fognak szenvedni az el vettettek _test_ minden részeiben ugy mint az _iszonyú_  _kemény_  _fájdalom_ a melyeket _érez_ avéghetetlen _kétségbeejtő_  _gondolat_ a melyek szüntelen _elébe_ teszik a _jelenvaló_ az el multat és a _jövendő_ 

Az el multat a melyben meg láttyák a _kegyelem_ a melyekel _visszaél_ ajót melyet el mulatták a roszat melyet _követ_ a jó _intés_ a jó példakot és az üdveségre valo modokot a melyeket _haszontalan_  _tesz_ ö magok

A _jelenvaló_ a melyben meg láttyák mind azokot a _kín_ a melyeket a _teremtő_ és a _teremt_ állatok szenvedtetnek vélek _irgalmasság_ nélkül

A _jövendő_ a melyben meg láttyák mind azokot az _örökös_ nyomoruságokot a melyek _ezernyi_  _ezer_  _esztendő_ és saeculumok után is mindenkor tsak ujak lésznek ugyan ez is _értelem_ ezeknek a szoknak mennyetek az _örök_  _tűz_ 

Kitsoda az _aki_ nem _irtózik_  _ennyi_ nyomoruságoktol semmit pedig azokhoz nem _tesz_ mivel az Isten _eszerint_ adgya _elöben_ apoklot a _Szentírás_ az ö _beszéd_  _megcsalhatatlan_ az _ég_ és aföldnek _könnyű_ el mulni mint sem ezekben nem _esni_ azoknak kik avétekben _él_ és _abban_  _meghal_  _mindazonáltal_  _kicsoda_  _gondolkodik_ arrol és _ki_  _igyekezik_ azokot el _kerülni_ 

 _III_ Nem tsak avétkes _cselekedet_ mennek pokolban mivel _abban_ aveszedelemben lehet tsak az akaratért is _esni_ vedel a maga akaratot mondgya szent _Bernard_ és nem lesz _többé_ pokol még azért is _eshet_ik_  _abban_ a midön szán szándékal adgyák magokat a veszedelemre vagy olyan _hivatal_ a mely nem Isten választása a melyet tsak _ember_  _tekintet_ vették fel és a melyre _teljesség_ nem alkalmatosok a midön magunk _kötelesség_  _iránt_  _tudatlanság_ maradunk vagy _ha_ azokot _tud_ is _de_ el mulattyuk a midön tsak a magunk _erő_  _bízván_ nem _kér_ akegyelemnek segittségit vagy _ha_  _kér_ is tsak _kevéssé_ és nem ugy a mint _kívántatik_ 

Hogy _ha_ az _isten_ nem szerettyük se afelebaratunkot _hogy_  _ha_ alamisnát nem adunk vagy _ha_ adunk is _de_ nem anyit a menyi töllünk lehetne mind _-e_  _kárhoztató_ vétek akristus az _örökkévaló_  _tűz_  _ítél_ azt _aki_ néki _eledel_ nem adot amidön _éhezik_ a szegények személyekben _de_ mitsoda méltób még az _ítélet_ az olyan _aki_ avétekben _elhagy_ veszni alelkeket _aki_  _tartozik_ meg segiteni vagy _aki_ meg segithetné az Isten rendelése _szerint_ 

A lágyság és a _magahittség_ véghetetlen számuaknak _okoz_  _kárhozat_ a lágyság mert az _ok_  _hogy_ el mulattyák _kötelesség_ és tsak _ímmel-ámmal_  _elkerül_ akisérteteket akristus azt 
 mondgya _hogy_ a lágy melegüeket _kiokád_ szájábol a _magahittség_ mert olyan reménséget _ad_ nékik _hogy_ az Isten meg _irgalmaz_ nékik _mihelyt_ akarják vagy _hogy_ penitentzia nélkül üdvezülhetnek

A valoságos modgya _hogy_ el lehesen _kerülni_ ezeket akinokot a _hogy_ rettegésel és _félelem_ munkálodgyuk üdveségünket _él_ a munkában és a penitentziában _hogy_  _elég_  _tehet_ az eddig valo vétkeinkért és _megoltalmazhat_ magunkot az ez után valoktol adgyunk _hála_  _isten_  _hogy_ a vétekben valo létünkor a _halál_ reánk nem _küld_  _hanem_ a _penitenciatartás_ várt minket

Mit nem _cselekedik_ és nem szenvedne egy _kárhozott_ lélek _hogy_  _ha_ az Isten evilágra valo _jövetel_ meg _enged_ néki _hogy_  _elég_  _tesz_ vétkeiért semmi nem láttzanék néki sulyosnak semmi nem lészen _előtte_ is nehéz tsak visgállyuk meg _jól_ mitsoda állapotban vannak az el vettetet lelkek _ó_ ! leheté panaszolkodnunk egy _kis_  _idő_  _tartó_ szenvedésért a mely meg ment az _örökös_ nyomoruságoktol a melyekel az Isten _fenyeget_ szeresük ajókót melyeket _ígér_ és semmit nem _hajt_ a világ _fenyegetés_ se _ígéret_ se az _élet_  _java_ se nyomoruságira

Oh! mely _boldog_ öröké valoság a szenteké _ó_ ! mely _boldogtalan_ akárhozattaké! _ó_ ! _isten_ mert ate _kegyelem_ nélkül nem _élhet_  _jól_ azal adrága rövid _idő_ a melytöl _függ_ az _egy_ és a másik öröké valoság akristus _Jézus_ nevében _kér_ uram _megad_ azt a _kegyelem_  _hogy_ szereselek és _örökké_  _bírhat_ 


 Szállyunk le apokolra még _élte_  _hogy_  _ha_ nem akarunk _holta_ után oda le szállani _megtekint_ ótt azokot a véghetetlen számu lelkeket kik ót _ég_ és ót _ég_  _örökké_ olyan vétkekért a melyek nem olyan nagyok mint a miéink az Isten _igazság_ illyen _keménység_  _megtanulhat_  _hogy_  _ő_  _félni_  _kell_ és meg utálnunk avétket _kér_ az 
 üdvezitöt a mi _bíró_  _hogy_ ez _élet_  _ostoroz_  _kímélés_ nélkül tsak a másikában légyen _irgalmas_ nékünk Ki lakhatik _közüle_ az _emésztő_  _tűz_  _ki_ lakik _közüle_ az _örök_ 
  _hévség_ 


6 napon 
A paraditsomrol


  _I_ Mely szerelmesek ate _hajlék_  _örök_ ura _kívánkozik_ és _elájul_ az én lelkem az ur pitvari 
 után a szivem és a _test_  _örvendezik_ az _élő_  _isten_ mely nagy uram ate _édesség_ sokasága melyet el rejtettél atéged _félő_ 


 A paraditsom olyan _hely_  _ahol_ aboldog lelkek egészen láttyák az _isten_  _ahol_  _ki_ nyilatkoztattya nékik _titok_ és _istenség_  _ahol_ meg részegitti öket _ház_  _bőség_ és agyönyörüségnek patakábol _itat_ öket _ahol_ bé _tölt_ öket _öröm_ és _dicsőség_  _ahol_ magával uralkodtattya öket és _örökös_  _győzedelem_ vétet vélek _ellenség_ 

Ót _betöltetik_ azal az _igazság_ a melyet szomjuhozták eföldön nagy _békesség_ fognak nyugodni az _isten_  _kebel_  _megegyesülvén_  _teljesség_ akristusal ö véle egy _tiszta_ lélekben és _anyaszentegyház_ maradnak ót az Isten minden mindenekben egészen _bírván_ öket mint _örökség_ a melyet maga vérén vette meg és az ö _közbenjáróság_  _által_ az _isten_ és azö _istenség_ mint egy el merültek

Ót ök _teljes_ nyugodalomban vannak és minden _cselekedet_ tsak a _hogy_ az _isten_ láttyák _ő_ szeretik és _ki_ mondhatatlan _öröm_  _dicsér_  _soha_ meg nem szünvén ettöl a _foglalatosság_ mert mentöl inkáb üsmerik _ő_ annál inkáb szeretik és mennél inkáb szeretik annál nagyób _gyönyörűség_  _dicsér_  _imád_ és _kapcsol_  _hozzá_ magokot az _isten_ az ö véghetetlensége és _tökéletesség_ egészen _elfoglalván_ az ö lelkeket bé _tölt_ magával egész _kívánság_ ö is az ö világoságok _élet_  _java_  _dicsőség_ és _gyönyörűség_ 

Tekélletességel lévén az ö akarattya alá vettetve tsak azt akarják a mit ö akar tsak egyedül _ő_  _kíván_  _örökös_  _hálaadás_ adnak neki _bizonyos_  _tudván_ azt _hogy_ minden _java_ ö a _kútfő_ és _hogy_ mindent tölle vettenek az ö lábaihoz teszik _korona_ meg valván azt _hogy_ ökk magoktol tsak semmik magokot mindentöl _megfosztván_ mindent az ö _kéz_ viszá adnak

 _II_ Ótt vétek nincsen se rosz _kívánság_ se _gyengeség_ se _tudatlanság_ se _ellenség_ se viaskodás az Isten _megtöröl_ szemeknek minden _könnyhullatás_ ót se _halál_ nem lészen se sirás se nyomoruság se _éhség_ se szomjuságot _többé_ nem szenvednek se ahideg se a meleg nékik nem fog _alkalmatlankodni_ ugyan ót is _megelégedik_  _ki-ki_ a maga sorsával nem _irigyelvén_ amásokét szeretni fogja a mások _boldogság_ és azon _örül_ valamint a magáén akristusban mindnyájan láttyák egy mást és nagy _tökéletesség_ is szeretik egy mást az _isten_ ugyan ót _hasonló_ lévén az angyalokhoz _hasonló_  _tiszta_  _élet_ is _él_ azokhoz a menyei lelkekhez


 Valamit eddig mondottunk a még tsak _kis_ részettskéje a szentek _boldogság_ mivel a szem azt nem látta a _fül_ nem _hall_ se az _ember_ elme azt _soha_ meg nem foghatta a 
 mit az Isten készitet azoknak kik _ő_ szeretik egy olyan sziv _aki_ szereti és _óhajt_ az illyen nagy _jó_ ezeket az _igazság_  _megért_  _de_ a testi és _földi_  _ember_ akinek a szive _hideg_ semmit nem _érthet_  _abban_ 

Egy _keresztény_ minden _kívánság_ szándékának tsak _afelé_ a menyei _hazafelé_  _kell_ 
 sietni _Dávid_ minden _igyekezet_ tsak arra _fordít_ és panaszolkodot eföldön lévö _hosszas_ 
  _bujdosás_ szent pál azt _kíván_  _hogy_ meg menekedhessék a _test_  _tömlöc_  _hogy_ 
 a _Krisztus_ lehesen _aki_ abujdosását szereti _aki_ nem suhajtoz ez _élet_ nyomoruságin az _örök_  _élet_ nem szereti _aki_ pedig nem _óhajt_ az _örök_  _élet_ az az _isten_ nem szereti az _isten_ pedig nem szeretni _halál_ az olyan nem is _imádkozik_ mivel az _imádság_  _abból_ áll _hogy_ a mennyet szüntelen _óhajt_  _imádság_ nélkül pedíg oda nem _ér_ az Isten tsak annak adgya magát _aki_  _kér_ és _aki_ zörget mind ezeket a szivnek _kívánság_ viszik végben ugy a mint _kell_ 

 _III_ A _Krisztus_ azt parancsollya nékünk _hogy_ minden nap _kér_ az ö _ország_  _eljövetel_  _hogy_  _töröl_ el _belőle_ a véteknek uralkodását _hogy_ tsak egyedül ö _bír_ szivünket és mi 
  _ő_  _bírhat_ epediglen tsak a mennyekben lehet meg _de_ ez az _ország_  _erőszak_  _kíván_ és tsak _erő_  _kell_ azt meg venni _tusakodván_ rosz _kívánság_ ellen ellene mondvan magunknak _hordozván_  _kereszt_  _élet_ minden napjaiban _követvén_ annak példáit a kinek szenvedni _kelletik_  _hogy_ bé mehessen _dicsőség_ 

Hogy _ha_ a _küszködő_ egy rothadando _korona_ és a világiak a _földi_  _jó_ anyi veszedelemre adgyák magokot _hogy_  _ha_ olyan _hosszas_ utakot és nehéz munkákot vállalnak fel _kicsoda_ volna az _aki_ nem akarna szenvedni az _örökös_  _jó_ és _korona_ mind azt valamit lehetne szenvedni ez _élet_ nem _hasonlíthatni_ az _örök_  _élet_ a mely _jutalom_ az szenvedésnek

Mind azok kik azt mondgyak uram uram bé nem mennek azért mennyeknek _ország_ 
 mondgya a _Krisztus_  _hanem_ tsak a mégyen oda bé _aki_ az én Atyám akarattyát _követ_  _ha_ az 
  _örök_  _élet_ akarjátok _bírni_  _megtart_ aparancsolatot

Kérjed az _isten_  _hogy_  _eltávoztat_ ateremtett állatoktol _aki_ a szeretet _kapcsol_ tégedet és adgya meg néked azt a _kegyelem_  _hogy_ nagy _buzgóság_  _óhajt_  _ő_  _bírni_ az _örök_  _boldogság_ szeresed és _kíván_ nagy szorgalmatoságal a _Krisztus_ másodszori _eljövetel_ mint a melyel _óhajt_ apátriárkák az elsö _eljövetel_ 


 Én vagyok mondá az Isten _Ábrahám_ ate igen nagy _jutalom_ 


 Meg elégszem uram mikor _megjelenik_ ate _dicsőség_ 


 Mondgyad _Dávid_  _király_  _Jeruzsálem_ lészen az én _fő_ vigasságom


 A mi nyájaskodásunk a menyekben vagyon arra _fordít_ szivünket mert ót vagyon a mi _örökös_  _boldogság_ 


 Nintsen itt maradando városunk _hanem_ ajövendöt _keres_ 


7 napon 
Az _isten_ minden _cselekedet_ valo _jelenlét_ 


  _I_ Nézem vala szemem elött az urat mindenkor mert _jobb_ vagyon nékem _hogy_ meg nemozdullyak azért _örvendezik_ az én szivem és vigadot anyelvem annak _felette_ atestem is reménségben nyugszik

Egy _keresztény_ aleg nagyob _hivatal_  _hogy_ az _isten_  _tekint_ minden _cselekedet_  _hogy_ mindenben tsak azt _keres_  _hogy_ ö néki _tetszhet_ik_  _hogy_ mindenkor ahitnek szemeit azö _törvény_ és akarattyára _fordít_ és ugy _gondolkodik_  _cselekedik_ szenvedgyen _imádkozik_ és _beszél_ mint _ha_  _ő_ láthatná


 A régi patriarkáknak profétáknak aszent _király_ evala az ö nagy aitatoságok noé 
  _igaz_ és _tökéletes_  _ember_ vala ez az Isten elöt _jár_  _jár_  _előtte_ mondá az Isten _Ábrahám_  _ha_  _tökéletes_ akarsz lenni mojses nem _fél_ akirály _harag_ mert ugy _cselekedet_ mint _ha_ látta 
 volna aláthatatlant


 Szent _Dávid_ azt mondgya _hogy_  _istentelen_ nem _cselekedet_ mert minden _ítélet_ az ö szine 
 elött voltak és az ö _igazság_ el nem üzte magátol abünösnek pedig _megfertőztetik_ utai minden _idő_ mert nintsen az Isten az ö szine elött egy a szent atyák _közül_ azt mondgya _hogy_ egy _keresztény_ anyiszor _kell_ az _isten_ és az ö _igazság_  _gondolkodni_ valamenyiszer lélegzetet veszen vagy is inkáb szüntelen _kell_ arrol _gondolkodni_ mivel abizonyos _hogy_ avétekben azért _esik_ mert az _isten_  _elfelejt_ 

Az _isten_  _jelenvaló_ létele nem tsak _abban_ áll _hogy_  _hisz_ azt _hogy_ az Isten mindenüt vagyon és mindent látt _hanem_ még _abban_ is _hogy_ szüntelen az _isten_  _emel_ elménket és _hozzá_  _fordít_ szivünket _de_ azt _emel_ az _isten_ véghetetlenségéröl és _benne_  _jelenlét_ valo _élő_  _hit_  _fordít_  _hozzá_ szivünket az _isteni_ szeretetnek _gyakorta_ valo _cselekedet_ és olyan _buzgó_  _kívánság_  _hogy_ tsak ö néki akarunk _tetszeni_ tsak _övé_ akarunk lenni és _őérte_ mindent mást el akarunk _hagyni_ 

 _II_ Az Isten _jelenlét_ valo _foglalatosság_ az ö _jelenvaló_ létit _tekint_ és _aki_ az ö _hatalom_  _bölcsesség_  _jóság_  _irgalmasság_  _igazság_ és atőb _isteni_  _tökéletesség_  _által_ munkálodik mindenüt és az ö fiát akristust ugy _tekint_ mint olyat _aki_ prédikál _csoda_ tészen _imádkozik_ szenved és _haldoklik_ vagy ugy mint urunkot üdvezitönket _közbenjáró_  _főpap_ és _élet_ példáját

Az Isten akristusban _tekint_ mi reánk _őbenne_ üdvezit minket _őbenne_ adgya _mindenható_ segittségit és tészen minket _győzedelmes_  _őbenne_ viseli _gond_ és _betelik_ 
  _kegyelem_  _gazdagság_ ugyan erre akezdöjére ami _hit_  _kell_ is szüntelen vigyáznunk valamint a szolga _tart_ szemeit az ura _kéz_ mert szüntelen valo szükségünk vagyon az _isten_ és _hozzá_ tsak a fia _által_ mehetünk egy szoval ennek az üdvezitönek _kéz_  _között_ vagyon a mi _igazság_ szenttségünk üdveségünk és az _örökkévaloság_ valo sorsunk

Nintsen _ennél_ semmi _hathatós_  _hogy_ a vétektöl _eltávozhat_ik_ a jó _erkölcs_  _elébb_ mehessünk és _hovatovább_ jobban az _isten_  _kapcsolhat_ magunkot _de_  _ó_ ! mely nyomoruság! mindenüt tsak az _isten_ és akristusrol valo _feledékenység_ uralkodik reggeltöl _fogva_  _est_  _gyermekség_  _fogva_  _mindhalálig_ az emberek minden _gondolat_  _kívánság_  _cselekedet_ avilágnak a _haszonkeresés_ anagyra vágyásnak és a _gyönyörűség_ adgyák már se akristust se azö _evangélium_ nem _tanul_ már mint egy nem is üsmérik _ó_ ! _hogy_ lehetne az _isten_ menni mivel _elfelejt_ azt az egyedül valo utat a mely oda vezethetné azt az _igazság_ a mely meg világosithatná és azt az _élet_ amely _követtet_ az _igazság_ és avilágoságot


  _III_ Két _gonoszság_  _cselekedet_ az én népem mondgya az ur engem _elhagy_ az _élő_ viznek _kútfő_ és magoknak _kút_ ástak _beomlott_  _kút_ a melyek meg nem tarthattyák avizet az _isten_  _akkor_  _elhagy_ a midön _ő_  _elfelejt_ az _igazság_ elött szemeket _behuny_ és szivekböl _kegyelem_  _ki_ zárják és _beomlott_  _kút_ ásnak _akkor_ amidön ateremtet állatokban _keres_  _haszontalan_ aboldogságot akik is a vizet meg nem tarthatván a szivet _sokfelé_  _oszt_ és azt a véteknek meg nyittyák _elvesztetvén_ véle a _kegyelem_ 

Hogy az _isten_  _jelenvaló_ létit _megtarthat_  _elsőbb_ modgya a _hogy_  _gyakorta_  _kér_ tölle azt a _kegyelem_ mivel az _isten_  _kell_ a mi elménkben _jelen_  _tenni_ magát a mi szivünket _elfoglalni_ és _abban_  _írni_ szent _törvény_ a második a _hogy_ igen nagy magunkra valo vigyázásban _kell_  _élni_ az Isten _ország_  _mibennünk_ vagyon ót _kell_ azt _keresni_  _ha_ meg akarjuk _találni_ aharmadik a _hogy_ a sziv _tiszta_ légyen avétektöl valamint _hogy_ a portol a szem nem láthat ugy a vétek is _meghomályosít_ a _belső_ szemet és meg gátollya az _isten_ valo _figyelmetesség_ 

A negyedik a _hogy_ igen nagy _tisztelet_  _kell_ lenni az _isten_ az ö _jóság_  _igazság_ mindenhatoságához és _bölcsesség_ az _ötödik_ a _hogy_ valoságos szeretettel _kell_ lenni az _isten_ tsak arrol _gondolkodik_  _gyönyörűség_ a mit szeretnek és a midön igen szeretnek valamit mint egy _természet_  _szerint_  _gondolkodik_ arrol

A _hatodik_ a _hogy_ nem _kell_ olyan _hivatal_  _felvállalni_ a melyek igen _elfoglal_ az elmét _hogy_  _ha_ tsak nem azIsten parantsolattyábol vagyon semmi a lelket ugy fel nem háborittya se semmi ugy meg nem gátollya az _isten_ valo _foglalatosság_ mint a _sok_  _bajos_  _dolog_ amelyet _gondolatlan_ vállalunk magunkra és tsak _ember_  _tekintet_ ahetedik a _hogy_ az elmét mindenkor _egyarányosú_ mértékben _tart_ és _meggyőz_  _indulat_ akar mi _történik_ az ur _Illyés_ profétához nem a nagy és sebes szélben se nem arendülésben se nem atüzben _hanem_ a _csendes_ szellöben szólla meg akarván ezel mutatni _hogy_ a szivnek _békesség_ nyilatkoztattya meg magát lelkünknek

Bizonyosok legyünk _abban_  _hogy_  _akárhol_ legyünk _de_ az Isten minket lát nintsen _rejtekhely_  _őelőtte_  _ha_ vétkezni akarsz mondgya szent agoston _keres_ olyan _hely_  _ahol_ ne láthason és ótt _cselekedik_ a mi néked tettzik


 Az Isten az elmédben légyen _élet_ minden napjaiban


 Meg _emlékezik_ az _isten_ és _gyönyörködik_ 


 Boldogok a _tiszta_ szivüek mert az _isten_ láttyák


8 napon
Hogy az _ember_ mitsoda _gond_  _kell_ lenni az üdveségére

 _I_ Egy _keresztény_ nintsen se _drága_ se nagyob _dolog_ az üdveségenél az Isten fia azért lett _ember_ és azért _meghal_  _hogy_ azt munkálodgya ö azt az Attya _dolog_ nevezi ö azt a munkát _éhezik_ és a volt _gyönyörűség_ nyughatatlanságal várta annak _beteljesedés_ szüntelen valo _buzgóság_  _kíván_  _meginni_ szenvedésinek poharát és a maga vériben valo _megkeresztelkedés_ azért _hogy_ végben vigye annak akarattyát _aki_  _ő_ válttságunkra _küld_ 

Hogy _ha_ a _Krisztus_ az üdveség _dolog_ amaga egyedül valo _dolog_  _tart_  _igazságos_  _hogy_ miis annak _tart_ ö mindent erre avégre _fordít_  _élet_  _halál_  _cselekedet_ szenvedésit _titok_ mi még annál inkáb _tartozik_ arra _fordítani_ minden _cselekedet_ és szándékinkot

Az _isten_ fia azért volt eföldön _hogy_ minket üdvezittsen lehetnénké olyan _esztelen_  _hogy_ anapokot _esztendő_ és _élet_ minden _idő_  _eltölt_ azüdvességünkre valo munka nélkül _mindazonáltal_ azt _cselekedik_ nagyob része akeresztényeknek _aki_ mind más _dolog_  _foglal_ magokot és nem _abban_ a miért evilágon vannak minden munkájok _foglalatosság_ tsak _időtöltés_  _hiábavalóság_  _hogy_  _ha_ azokot az üdveségnek _dolog_  _tesz_ némellyek tsak nem egész _élet_ avadászásban _tölt_ némellyek akereskedésben 
 mások a _dorbézolás_ agyönyörködtetésekben _de_ mint _hogy_ el mulatták az üdveségnek _dolog_ a mely mindenek felet való részek sem lészen akristus _ország_ 

 _II_ Mit _használ_ valakinek _ha_ az egész világot meg nyeri is _ha_ alelkét el veszti mitsoda árron veheti azt viszá avilág mostanában nékünk tsak _gazdagság_  _gyönyörűség_ és _tisztelet_  _ad_  _elöben_ a melyek mind tsak _füst_ mennek a midön meg _kell_ halnunk ezek semmi _haszon_ nem lehetnek amás _élet_ söt még nagy akadályok az üdveségre és a melyek tsak _baj_ és _gond_  _terhel_ minket

Mind azon _által_ olyan vakok vagyunk _hogy_ ezt a _dolog_ a mely személyünket _illet_ és másokra nem adhattyuk atöb _dolog_ utánra _hagy_ és arra a mi _megkopott_  _élet_ tsak egy _kis_ részecskéit szánnyuk _de_ azonban az a _kis_ idöcskeis a melyben vártuk _hogy_ magunkrol _gondolkodik_ el szalad _tőle_ és azal ugy nem _élhet_ amint akartuk volna az el mult _idő_ viszá nem _jön_ és tsak a _haszontalan_  _bánat_ maradunk _hogy_  _addig_  _élvén_ az üdveségre _gond_ nem volt

Az _eredet_ ennek avakságnak avétektöl vagyon és a _földi_  _dolog_ valo nagy _gond_ mint 
  _ha_ az _isteni_ rendelésnek nem volna _gond_ mindenre _keres_  _először_ az Isten _ország_ mondgya akristus és annak _igazság_ és mind ezek _hozzáadatik_ néktek


  _III_ Félelemel és rettegésel munkálodgyatok ati üdveségtekért _igyekezik_ inkáb azon 
  _hogy_ a jótselekedetek _által_  _bizonyos_  _tesz_ ati _hivatal_ és választástokot mert ezeket _cselekedvén_  _soha_ nem vétkeztek mert igy _bőség_ szolgáltatik néktek a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _örök_  _ország_ valo bé menetel


 Erolködgyetek bé menni a szoros _kapu_ mely az _élet_ viszen a mely is tsak azoknak szoros _aki_  _kemény_ a szivek mivel sokan _kíván_ bé menni azon mondgya akristus _de_ nem mehetnek _elkerül_ azt az utat a mely _egyenes_ láttzik lenni _mindazonáltal_ 
 ahalálravezet _bízik_ akristusban mert ö _elkezd_  _benne_ a jó _dolog_ ö is végezi el

Az üdveségre valo _gond_ nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ a vétket meg utállyuk el _hagy_ és magunkbol _kiirt_ a penitentziával _hogy_ az Isten parantsolatit meg _tart_ ebböl áll az egész _gond_ az _ember_  _ezért_ is lészen _boldog_ ugyan tsak ezt is _tart_ leg szükségesebnek aparancsolatoknak _megtartás_ pedig nem más _hanem_  _hogy_ az _evangélium_  _szerint_  _él_ a _keresztség_ tett _ígéret_ meg _tart_  _hogy_ rendünkhöz _illendő_  _kötelesség_  _betölt_  _hogy_ minden _erő_ azon legyünk _hogy_  _meggyőzhet_ az üdveségnek uttyában lévö akadályokot

A világ _fia_ sokal _okos_ amunkájokban mint sem avilágoságnak _fia_ egy _kis_  _haszon_ a _fáradság_ nem _tekint_ semmi nem tettzik nehéznek még az _élet_ is veszedelemre teszik _de_ az üdveségért _kis_  _baj_ el veszi _kedv_ amenyekben valo menetelt _kíván_  _de_ ugy _hogy_ semmiben ne _telik_  _mindazonáltal_ akényes _élet_ nem lehet üdvezülni a széllyes útt aveszedelemnek uttya és azoknak számok kik azon _jár_ véghetetlen

Kérjük az _isten_ azt a _kegyelem_  _hogy_  _erő_ vehessünk magunkon _hogy_ ellene mondgyunk rosz _kívánság_  _él_ az _imádság_ és a _dolog_ szeresük az _olvasás_ az _evangélium_ valo _gondolkozás_ és a jó _cselekedet_ 


 Távul vagyon az _istentelen_ az üdveség mert a _te_  _igazság_ nem _keres_ 


 Imé most az üdveségnek napja


 Hogy az _örökkévaló_  _boldogság_ el nyerhesük nem lehet arrol _elég_  _előre_  _gondolkodni_ 


9 napon
A vétektöl valo _irtózás_ 

 _I_ A vétek szent agoston _szerint_ nem _egyéb_  _hanem_ egy olyan _kívánság_  _beszéd_ és _cselekedet_ mely az Isten _törvény_  _ellenkezik_ ez _örökös_ és meg változhatatlan törvény amely _elöben_ adgya arendet melyet _kell_  _tartani_ mindenekben és a mely _tilt_ annak meg szegésit ez atörvény nem tsak a nyelvnek és a _kéz_ szab rendet _hanem_ asziven _elkezd_ ugyan ót is _kezdődik_ az _engedetlenség_ és a _törvény_ meg szegése _ugyanabban_ is _kell_ meg mutatni az _ember_ mindenek felet az _isten_ valo _engedelmesség_ és maga meg alázását

Ugyan a szivböl is szarmazik avétek mint maga _eredet_ és _onnét_ adgya _ki_ magát a szok 
 és a _cselekedet_ avéteknek tsak _külső_  _eszköz_ mivel a szivböl származnak arosz _gondolat_ agyilkoságok paráznaságok lopások _hamis_  _bizonyság_  _káromlás_ és _emberszólás_ 

Az Isten _törvény_  _egyarányosú_  _tilt_ a roszat és parantsollya ajót ez igy lévén 
 vétkezünk _ha_ azt _cselekedik_ amit _tilt_ és _ha_ azt el mulattyuk a mit _elöben_  _ad_ egy szoval akeresztenyi jó _erkölcs_  _egy_ része _abból_ áll _hogy_ a roszat _elkerül_ a másika _hogy_ a jót _követ_ 


 A véteknek valosága _abból_ áll amidön _teljesség_ akarunk _élni_ ateremtet állatokal _holott_ az Isten azt akarja _hogy_ mértékleteségel _él_ azokal az _ember_ szabad ö néki azokal _élni_ szüksége _szerint_  _de_ nem szabad azokban _tenni_  _öröm_ és nyugodalmát mert azok nem _tehet_  _ő_  _boldog_ azok nem _érdemel_ se ami _tisztelet_ se szeretetünket ami lelkünk sokal _drága_ azoknál tsak az _isten_  _teremtetik_  _aki_ tsak egyedül méltó szeretetünkre


  _II_ Egy _ember_  _által_  _bejön_ evilágra abün _aki_ mindnyájan vétkeztek _ezért_ is _esik_ mindnyájan az Isten _harag_  _ezért_ is _bejön_ ahalál és _elhat_ az egész _föld_ aminden féle nyomoruság ezt nevezik _tehát_  _eredendő_  _bűn_ mert _ebben_ a születéskor részesülnek a mely _Ádám_ vétkezésétöl _fogvást_ nemzettségröl nemzettségre szál minden _fia_ és az 
 egész _ember_ nemzet részesül romlandoságában _ezért_ is mondgya az apostol _hogy_ ameg romlot _természet_  _harag_  _fia_ valánk

A mi elsö atyáinknak vétke _két_ nagy sebet _okoz_ lelkünknek az elmének _tudatlanság_ és a rosz _kívánság_ vagy is aroszra valo _hajlandóság_ az akaratban ezek akét veszedelmes _eredet_ mind azoknak avétkeknek a melyekben _esik_ az _ember_  _gyermekség_  _fogvást_ 

A vétek nyomorultá tészi az _ember_ még _élet_ az elméjit meg vakittya a szivit meg ronttya _abban_ a _kegyelem_ el ólttya az _ördög_ rabjává tészi az _isten_  _ellenség_ és méltová az _örökös_  _halál_ nem tudgyátoké mondgya az apostol _hogy_ a _hamis_ az Isten 
  _ország_ nem _bír_ mi _érdemel_  _tehát_ ugy meg a _gyűlölés_ mint a vétek egy _keresztény_ mitöl _kell_ inkáb _irtózni_ mint attol a mi _halál_  _okoz_ az _ember_ nemzetnek a mi az _örökkévaló_  _halál_ vezet minket és a mi _ok_ volt a _Krisztus_  _halál_ 


 A _ki_ a mojses _törvény_ meg szegte _halál_ itéltetet minden _irgalmasság_ nélkül menyivel inkáb sulyosab _büntetés_ nem _érdem_ az ollyan _aki_ az Isten fiát _megtapod_ és a _testamentum_ vérit _tisztátalan_ és semminek _tart_ és a _kegyelem_ lelkét _bosszúság_  _illet_ 


  _III_ A _bűn_  _fut_ valamint akigyotól mondgya abölcs mert _ha_  _az_  _járul_ meg fog tegedet annak _fog_ ollyanok mint az _oroszlán_ a melyekel meg öli alelket minden vétek olyan mint akét élü pallos a mely egy _csapás_ meg öli mind a _test_ mind alelket és el választtya az _ember_ az _isten_ az ö valoságos _élet_ a sebet pedig amelyet _csinál_ más meg nem gyogyithattya _hanem_ akristus _aki_ is aminden hato _orvos_ 


 A martyrumok mindnyájan jobban szereték _élet_ el veszteni mint sem tsak egy vétket _cselekedni_  _József_ inkáb el _hagy_ apalásttyát és rabságot szenvede _hogy_ sem vétket 
  _cselekedik_  _jobb_ azemberek _kéz_  _esni_ mondá susánna _cselekedet_ nélkül mint sem vétkezni az ur szine elött _követni_  _kell_ ezeket apéldákot

Hogy avétket el lehessen _kerülni_ szükséges 1 _hogy_ magunknak ne _hisz_ és _elkerül_ az alkalmatosságot és a veszedelmet mert _aki_ a veszedelmet szereti el vész _abban_ 2 meg _kell_  _tanulni_ szorgalmatoságal az _evangéliumi_  _igazság_ és _kötelesség_ mivel a _tudatlanság_  _eredet_ számtalan _sok_ vétkeknek 3 meg _kell_ magunkban sanyargatnunk rosz _hajlandóság_ és a _földi_  _dolog_ valo _kívánság_  _hasonló_ az _idő_ valo nyomoruságoknak _félelem_ is mivel szent ágoston _szerint_ arosz _kívánság_ és a _félelem_  _ok_ minden vétkeknek 4 szüntelen _kell_  _gondolkodni_ az utolso végröl ahalálrol az _ítélet_ pokolrol és aparadicsomrol 5 szeresük az _isten_ mint atyánkot _fél_ tölle mint urunktol és _bíró_ 6 menyünk szüntelen akristus _elébe_ valamint az _inaszakadt_  _ember_ az ágyában mivel ö _örökös_  _orvos_ lelkünknek ö _halál_ szenvedet _hogy_ a _bűn_ meg szabadittson és _igaz_  _tesz_  _isteni_  _igazság_  _kútfő_ lévén _igazság_ ö is menthet meg egyedül avétektöl és szabadithat _ki_  _ha_  _abban_  _esik_ 

Kérjük az _isten_  _hogy_ utáltassa meg velünk avétket és _hogy_  _töredelmes_  _szán-bán_  _hogy_  _ő_  _megbánt_ minden _kárvallás_ felet a _kegyelem_ el vesztésit _kell_ siratni a mélynek _ellenség_ avétek és tsak egyedül annak el vesztésit lehet _hely_  _hozni_ aköny hulatásal


 Inkáb _kell_  _engedelmeskedni_ az _isten_ mint sem az _ember_ 


 Tekinttsük meg magunkot mint _holt_ a _bűn_ és mint _élő_ az _isten_ akristus _által_ 


 Azok kik vétkeznek _megfeszít_ ujontában a _Krisztus_ szivekben


 Mitsoda _gyümölcs_ volt azért _akkor_ abünben a melyet most szégyenlitek mert annak vége ahalál


 Jaj az olyan vakmerö léleknek _aki_ el távozván _tetőlled_  _ó_ én _isten_ azt reménli _hogy_ valamely _jobb_  _találhat_  _helyette_ 


10 napon
A _penitenciatartás_ 


  _I_ Ha penitentziát nem _tart_ mindnyájan el vesztek mondgya akristus szükséges abünös _ember_ vagy magát _megbüntetni_ vagy _hogy_ az _isten_  _megbüntettetik_ ö tsak 
 azoknak _megbocsát_ akik magoknak meg nem _bocsát_ azokal tészen _irgalmasság_ akik magokhoz nem _irgalmas_ és _aki_ magokhoz szent _keménység_ vannak _enélkül_ a vétek _teljesség_  _meggyógyíthatatlan_ és _örökkévaló_ nyomorultá tészi a _bűnös_ 


 A _penitenciatartás_ a szent atyák _szerint_  _abból_ áll _hogy_ sirasuk _bűn_ és _többé_ olyan vétkeket ne _cselekedik_ a melyeket siratnunk _kell_  _hogy_  _ha_  _élet_ meg nem 
 változtattyuk a vétket meg nem utállyuk és az _isten_ nem szerettyük akár minémü penitentziát _tart_  _de_ a tsak _hiábavaló_ és _haszontalan_ lészen

Vannak olyan szines _penitenciatartás_ melyek a szivet meg nem változtattyák avéteknek ellene nem állanak és a melyek tsak _külső_ valok illyen volt ajudásé vannak meg olyan _gyenge_ a melyek a szivet egy _kevéssé_  _felindít_  _de_ tsak egy résziben valtoztattyák meg vannak meg olyan _könnyű_ valok a melyek el hagyatnak _bizonyos_ vétkeket _de_ meg másokot _enged_ nevekedni _hely_ vannak olyanok a melyek tsak _idő_ valok a melyek _jól_  _kezd_  _de_ lassanként el lankadnak és nem végezik ugy a mint _kezd_ apedig _igazságos_  _dolog_  _hogy_ a penitentzia _holt_  _tart_ és _mindaddig_ valamég avétek _ki_ nem irtatik

 _II_ Mint _hogy_ avéteknek _eredet_ a szivben vagyon szükséges _hogy_ a penitentziát is a sziven _elkezd_ és _hogy_  _onnét_  _elterjed_ atselekedetekre és az _élet_ minden maga 
 viselésére _megtér_  _hozzá_ mondgya az ur _teljes_ szivetekböl _böjt_ sirásal és _jajgatás_ szagasátok el sziveiteket és nem ruháitokot ebböl áll a szivbéli penitentzia a sanyargatások és más _egyéb_ tsak _külső_  _dolog_ 


 Az _orvosság_  _ellenkező_  _kell_ lenni anyavalyával apenitentzia _illendő_ nagyságu légyen 
 avéteknek nagyságához azért akevélységböl _felfuvalkodott_ elmét meg _kell_ alázni atörvény ellen _feltámadt_  _test_ meg _kell_ sanyargatni afosvénység _által_ meg romlot szivet meg _kell_ tisztittani az alamisnával és a másokal valo _jótévés_ a mértekletlenséget aböjtölésel és a _töredelmes_  _kell_  _eltörölni_ anagy vétkek nagy _orvosság_  _kíván_ arosz szoktatások nagy _erőszakvétel_ 

Egy szoval apenitentzia az anyaszent egyháznak atridentinumi _gyűlés_ valo _tanítás_ 
  _szerint_ munkával valo _keresztség_ és apenitentziának szenttségében nagy _töredelmesség_ és munka után lehet az _isten_  _kegyelem_ viszá nyerni _bűnös_ mondgya az apostol 
  _megtisztít_ sziveiteket _kesereg_  _gyászol_ és sirjatok ati nevetéstek siralomra _fordul_ és az _öröm_  _keserűség_ alázatok meg magatokot az ur szine elött és fel magasztal _titeket_ 

 _III_  _Dávid_ példája avaloságos _penitenciatartó_ és a mi penitentziánknak _hasonló_  _kell_ lenni az _övé_  _főképpen_ négyet _abból_  _feltehet_ 1 _kész_ vagyok uram mondá _kész_ az _ostorozás_ jó szivel el is veszem mind azokot a _keserűség_ és nyomoruságokot a melyeket néked tettzik reám _küldeni_ 2 a _keserűség_ és avétkem szüntelen szemeim elött vannak el sem vetém szemeim _elől_ a mit egész _élet_  _kell_ siratnom 3 meg vallom és nem _fél_  _ki_ nyilatkoztatni _hamisság_ 4 az én vétkem szüntelen valo nyughatatlanságban _tart_ engemet _ha_ valoságos _töredelmesség_ volna szivünkben _ha_ az _isten_ szeretnök és _ha_ ugy utálnok avétket amint _kívántatik_  _hasonló_  _gondolat_ volnánk _megérez_ amagunk nyomoruságát és tsak suhajtoznék ami szivünk

A penitentzia nem tsak anagy vétkeket _illet_ a _tridentinumi_  _gyűlés_ azt _tanít_  _hogy_ a _keresztényi_  _élet_ szüntelen valo penitentziának _kell_ lenni nincsen olyan _ember_  _aki_ ne vétkeznék _de_  _ha_ szinte _találkozik_ is olyan _aki_  _megtart_ akereszttségi ártatlanságát _mindazonáltal_  _tartozik_ apenitentzia _tartás_  _élni_ elméjit és _érzékenység_ sanyargatni

A penitentzia atett vétkeket _megorvosol_ és az ez után valoktol _megoltalmaz_ ez igy lévén mint _hogy_ nintsen olyan _ember_  _aki_  _gyarló_ nelégyen és szüntelen ne _tarthat_ a _megesés_ azért nintsen is olyan _aki_ ne _tartozik_ penitentziában _élni_ 

Ha szinte _bűnös_ nem vománk is a _Krisztus_ a mi _fej_ és példánk _aki_ maga volt az ártatlanság penitentziát _tart_ egész _élet_ mi azal _tartozik_  _hogy_  _hozzá_  _hasonlít_ és _ő_  _követ_  _keresztes_ és _penitenciatartó_  _élet_ ezt ö nékünk parantsolya _tartozik_ néki _engedelmeskedni_ 

Folyamodgyunk _gyakorta_ akristushoz _aki_ véghetetlen _irgalmasságú_  _kér_ tölle _megtérés_  _kér_ tölle _élő_  _hit_  _penitenciatartó_  _töredelmes_ szivet amely _tele_ légyen a vétekhez valo _gyűlölség_ és szeretettel _az_ akit anyiszor _megbánt_ 


 Hagya el abünös az ö uttyát és _tér_ az urhoz és _könyörül_ rajta


 Teremtsétek méltó _gyümölcs_ apenitentziának


 Meg botsátattak néki _sok_  _bűn_ mert sokat szeretet _öröm_ lészen az Isten angyali elött egy 
  _penitenciatartó_  _bűnös_ 


 Kimenvén pedig péter _keserves_ sira


 Az _isten_  _jóság_ minket apenitentziára _hív_ 


 Oh _penitenciatartó_ mit _használ_ néked ameg alázás _ha_  _élet_ meg nem jóbbitod

Akár mely nagy _baj_ és nyomoruságban valo _esés_ ne _fél_ tsak azal _elkerülhet_ az _örökkévaló_  _kín_ 


11 napon
Hogy nem _kell_  _halogatni_ a _megtérés_ 


  _I_ Ne _késik_ meg _térni_ az urhoz és ne _halogat_ naprol napra mert _hirtelen_  _eljön_ az ö _harag_ és aboszu állásnak _idő_ el veszt tégedet ne mondgyad az ur _könyörületesség_ nagy az én _bűn_ sokaságának meg kegyelmez mivel az ö _harag_  _oly_  _hirtelen_ le szál valamint az ö _irgalmasság_ 

Holnap _elkezd_ azt mondod _de_ meg adgyáké azt a _holnap_ az Isten _bocsánat_  _ígér_ néked _ha_ penitentziát _tart_  _de_ arra más napot nem _ígér_ néked mit _tud_  _bele_  _hogy_  _ha_ nem fogjáké néked mondani még ma ezeket a rettenetes szokot _esztelen_ ezen az _éjszaka_  _visszakér_ lelkedet és _hova_ lész _akkor_ penitentzia nélkül éskié lesz amit _gyűjt_ 

Nintsen semmi veszedelmeseb mint avétekben maradni _ha_ tsak egy _kevés_  _idő_ is azon _idő_ alat az Isten ellen vagyunk és _kárhozatos_ állapotban _onnét_ tsak egy lépés pokolig a mi _élet_ tsak egy _cérnaszál_  _függ_  _ha_ az a _cérna_ el _talál_ szakadni _örökös_ el veszünk _ki_  _tud_  _hát_  _ha_  _abban_ az _óra_  _meghal_ a melyben vétkezet a mint _-e_  _sok_  _történik_ ez igy lévén mitsoda nagy _bolondság_ a vétek _elhagyás_ és a _penitenciatartás_  _halogatni_ az _idő_ nem lévén a mi _birtok_ alat _abból_ nem parancsolhatunk

Kezd el _ebben_ az _óra_ ajó _élet_ szünyél meg arosztol és _tanul_ jót _cselekedni_ a _megtérés_  _halogatás_  _jel_ ameg vettetésnek a mely vétket azonnal el nem törölik 
 apenitentziával a másikára viszen a másika aharmadikára és az utolso mindenkor nagyob lesz az _első_ mennél továb maradnak avétekben annál inkáb meg vakittyák és _megkeményít_ magokot a vakság és a _megkeményedés_ pedig a penitentzia nélkül valo _halál_ viszen a mely anyomoruságoknak nyomorusága és atsendeség a melyben _él_ avétek után inkáb _bosszant_ az _isten_ szent _Chrysostomus_  _szerint_ mint sem avétek maga

 _II_ A jó latornak példája tsak egyedül valo az egész _Szentírás_ arra nem _kell_  _támaszkodni_ mivel azö _élet_ vége _megtérés_  _kezdet_ volt és az utolso _óra_  _hit_ elsö _óra_ volt _mihelyt_ meg világositaték azonal magát meg üsméré _halál_ magát _érdemes_ vallá és _halál_ akristuséval együt ajánlá és azt penitentziául vévé az _isten_  _bűn_  _elégtétel_ 

Gondollyuk meg _hogy_ mi _történik_ az egész világal noé _idő_ a sodoma lakosival _Ábrahám_  _idő_  _Antiochus_  _király_ minden sirásával valo penitentziáját meg veté az Isten és nem nyerhete _irgalmasság_ az _esztelen_ szüzek azért _hogy_  _idő_  _kész_ nem valának _ilyen_ rettentö választ vevének nem üsmérlek _titeket_ 


 Munkálodgyunk _tehát_  _halogatás_ nélkül üdveségünkön _fél_ attol _hogy_ az 
  _irgalmasság_  _idő_  _él_ mullyék töllünk az _isten_  _kell_ várni ameg _térés_ valo akaratot és magát a _megtérés_ mondgyuk _Jeremiás_ profétával _megtérít_ uram engemet és _megtér_ mert tevagy az én uram _isten_ az én üdveségem _kéz_ vagyon és minek utánna meg 
 téritettél volna penitentziát _tart_  _addig_  _kell_ az urat _keresni_ a még _megtalálhatni_ és _addig_  _kell_ segittségül _hívni_ a még _közel_ vagyon

Az olyan _aki_ az _isten_  _megbántván_ naprol napra _halogat_ a _megkövetés_ ujontában meg bánttya _halogatás_ el veszi tölle _élet_  _jobb_ részit a mely az _ifjúság_ vagy az _egészség_  _idő_ és tsak azt _meghagy_ néki a mi már nem _kell_ se a világnak se arosz _kívánság_ se az _ördög_ igy meg is veti az Isten _irgalmasság_  _gazdagság_ és meg _érdemel_  _hogy_ az Isten is el _hagy_ és meg vonya tölle _kegyelem_ 

 _III_ A _halál_  _óra_  _halogatni_ a _megtérés_ a mint sokan _cselekedik_ a mint egy lehetetlen leheté penitentziát _tartani_ olyan _idő_ a melyben semmit nem lehet mivelni _de_ söt még arrol _gondolkodni_ is ugy _történhet_ik_ szent ágoston azt mondgya _hogy_ abetegnek penitentziája igen _gyenge_ és lehet attol _tartani_  _hogy_ egy _haldokló_ penitentziaja meg ne _hall_ véle együt én adhatok mondgya az olyan állapotban lévönek penitentziát _de_ nem _biztathat_  _ha_ azt akarod _tehát_  _hogy_ az Isten _irgalmasság_  _tesz_ veled _addig_  _tart_ penitentziát még _egészség_ vagy

A _megtérés_ szükséges _hogy_ a sziv meg változtassa _hajlandóság_ ateremtett állatokhoz valo ragaszkodásinak ellene mondgyon rosz szokásit _elhagy_ mindeneknél inkáb _kezd_ az _isten_ szeretni a _keresztényi_ jó _erkölcs_  _kapcsol_ magát _ha_  _kevély_ volt legyen alázatos _ha_  _fösvény_  _adakozó_  _ha_  _tisztátalan_  _tiszta_  _életű_  _ha_  _haragos_  _kegyes_ és _tűrő_  _ha_  _bosszúálló_ mindeneknek meg botsáson és szerese _ellenség_ mind evéghez nem mehet egy _kevés_  _idő_ alat _főképpen_ olyan _idő_ a melyben a nyavalya el nyomja ahaláltol valo _félelem_ elméjit el _foglal_  _azonkívül_ atestámentumárol és a _cseléd_ valo _rendeléstétel_ is _kell_  _gondolkodni_ 

Az illyen utolso _óra_ valo _megtérés_  _inkább_ ahaláltol pokoltol valo _félelem_ és az _ember_  _tekint_  _okoz_ mint sem az _isteni_ szeretet vagy a véteknek _megutálás_  _fél_ az _égés_  _de_ nem avétkezéstöl meg nem akarnak _halni_ a szenttségek nélkül nem akarják _meggyalázni_  _família_ nem akarják azt _hogy_  _megkeményedett_ és meg átalkodotaknak _tartatik_  _de_ rend _szerint_ avétek _elhagy_ minket és nem mi avétket Ad meg _ó_ ! _isten_ azt a _kegyelem_  _hogy_  _továbbra_ ne _halaszt_  _megtérés_  _hogy_  _halál_  _óra_ ne _hagy_ a _megtérés_ adgyad _kegyelem_  _hogy_ abünt _elhagy_ és azt ate _hozzá_ valo szeretetböl _elhagy_ 


 Mond el szivedböl ezeket az _isten_  _feltesz_ magamban mostanában akarom _elkezdeni_  _megtérés_ ez a _felséges_  _jobb_  _kéz_ meg változtatása


 Ha az ö szavát _hall_ meg ne keményittsétek sziveiteket

Mert _hív_ és nem akartátok mondgya az ur én is nevetek ati veszedelmeteken és meg nem 
  _hallgat_  _titeket_ 


12 napon 
Az alamisnárol


  _I_ Adgy alamisnát amagad _jószág_ és egy szegényröl se _elfordít_ szemeidet mert 
 ugy az ur sem _elfordít_ szemeit _terólad_ valamint _hogy_ az _égő_  _tűz_ el _olt_ a viz ugy 
 az alamisnais el töröli a vétket adgyatok alamisnát szerezetek magatoknak _elfogyhatatlan_  _kincs_ menyekben

Az alamisnálkodás mind az _ó_ mind az új _törvénybeli_ parantsolat _aki_ ezt el mulattya a _törvény_ meg nem _tart_ az üdveségnek ellene mond és _meghall_ ezeket arettentö 
 szokot menyetek el átkozottak az _örökkévaló_  _tűz_ mert _éhezik_  _enni_ nem adtatok szomjuhoztam _inni_ nem adtatok

A nékünk igen nagy _haszon_ vagyon _hogy_  _ha_ alamisnát adunk ugy olyan jó akarokot 
  _csinál_ akik minket az _örökös_  _hajlék_  _fogad_  _interes_ adunk _ha_  _alamizsnálkodik_ a _haszon_ száz annyi ez _élet_ és a másikában az _örökkévaló_  _dicsőség_ az alamisna nem _költség_  _hanem_  _jövedelem_ 

A szeretet arra _kötelez_ minket _hogy_ ugy szeresük _felebarát_ valamint magunkot _de_ 
 akinek _evilági_  _java_ vagyon és láttya az attyafiát szükölködni és bé zárja szivét _őelőtte_ miképen marad meg az _isteni_ szeretet _abban_ agazdagság _bőség_  _kell_ meg segiteni a szegények szükségit ugy _hogy_ a _gazdag_ lelki szegénysége meg segitessék akristus _Jézus_ szegényinek lelki _gazdagság_ és igy mindenek _egyarányosú_ állapotban lesznek

Azt _felel_ annak a szegénynek nagy soványon _aki_  _tőle_ alamisnát _kér_ adgyon az isten neked _te_  _ő_ az _isten_  _küld_  _holott_ az Isten _küld_  _ő_  _tehozzád_  _hogy_ a _te_  _kéz_ vegye el a mit ö nem akar maga néki adni és amelyet azért adta néked _hogy_ nékie adgyad

 _II_ Az alamisna _kétféle_ lelki és testi az elsö a lelki szükséget _illet_ mert a lelki _élet_ mindennél 
  _elébb_ való alelki _irgalmasság_  _cselekedet_ azok _hogy_ másokot _tanít_ avétket vélek _elhagyat_ és ajó _erkölcs_ vezesük jó _tanács_ példáinkal _imádság_ és minden féle jó módokal

A testi alamisna _abból_ áll _hogy_ a szegényeket _táplál_ ruházuk nékik szállást adgyunk _gyámol_ legyünk _ha_ nyomorgattyák meg segittsük _betegség_  _gond_ visellyük és mint _hogy_ atest alélekért alkottatot a segittség a melyel _az_ vagyunk ne más végre _hanem_ a léleknek üdveségire legyen

Az alamisna olyan mint a mag _aki_ nem vett nem _arathat_  _aki_  _kevés_ vett _kevés_ is arat _de_  _aki_ sokat vett _bőséges_ aratást várhat visgállyuk meg _hogy_ mitsoda aratást várhatunk 
 alamisnáinkbol azigaz _bőség_  _elosztogat_  _java_ a szegényeknek az ö _igazság_ meg marad _mindörökkön-örökké_ 

Hogy _ha_ nintsen miböl adni leg aláb ajó akaratot _kell_ az _isten_ ajánlani _imádkozni_ azokért akik szenvednek _hogy_ az Isten segittségit _küld_ nékik szükségekben az illyen mind olyan _drága_ alamisna a mely aleg szegényebtöl is _ki_ telhetik

A _gazdag_ és a szegény _összetalálkozik_ az ur _teremtő_ mind _egyik_ mind amásikának a szegénynek tsak _ebben_ a mulando _élet_ vagyon szüksége a _gazdag_  _de_ a _gazdag_ szüksége vagyon a szegényre _hogy_  _örökké_  _boldog_ lehesen és ugy lehet azzá _hogy_  _ha_ segitti szent _Gergely_ a szilfához _hasonlít_ agazdagot és a szegényt a szöllöhöz a szilfa noha szép legyen is _de_  _gyümölcs_ nem _hoz_ a szöllö pedig _ha_  _gyenge_ is rakva vagyon a midön a szilfára vagyon _támasztva_ igy a _gazdag_ is segitvén a szegényt _hogy_ el ne _esik_ részesül jó _erkölcs_ 

Mi mindnyájan az _isten_ szegényi vagyunk _hova_ lennénk mi _hogy_  _ha_ ugy el vonná töllünk a szükséginkre valokot valamint mi el vonnyuk a szegényekét senki azért szükségben nem _esik_  _hogy_  _sok_ alamisnát adot _de_ sokan _esik_  _abban_ azért _hogy_ nem adtanak a sárepta béli aszony aleg utolso _fal_  _kenyér_ is _közöl_ aprofétával azért a liszt és az _olaj_ el nem fogyának _többé_  _ház_ 


  _III_ A _ki_ a szegénynek nem _ad_ a _Krisztus_ nem _ad_  _bizony_ mondom néktek valahányszor ezeket nem _cselekedik_ vélek velem nem _cselekedik_ akristus mind az egész vérit nékünk adta és tsak egy _darab_  _kenyér_  _kér_ töllünk meg nem vonhattyuk tölle amit _kér_  _hogy_  _ha_ tsak jobban nem szerettyük nalánál azt amit _megtagad_ tölle

A _Krisztus_ azt akarja _hogy_ a szegényekel mindent _cselekedik_ a _mitőlünk_  _ki_ telhetik ezt pedig nem _követ_  _hogy_  _ha_  _olyankor_  _gyűjt_  _jószág_ amidön anyomoruságban láttyuk _elveszni_ a szegényeket nem is _bízik_ az Isten rendelésiben a melynek _kútfő_  _ki_ merithetetlen

A szegénynek _kell_ adni a szükségen felyül valot mivel az öket _illet_  _de_ a szükségen felyül valot nem a _cifrálkodás_  _kevélység_  _torkosság_ vagy a mértékletlenségnek _kell_ el rendelni mivel _soha_ semmi nem _elég_ ezeknek a rosz _kívánság_ ezek mind a saját mind a mások _jószág_  _megemészt_  _hanem_ a _felebaráti_ szeretetnek alázatoságnak és a mértékletességnek egy szoval a szükségre valo igen _kevés_ megyen abövségel valo alamisna magunkhoz valo szent _fösvénység_ és _hogy_ másoknak sokat adhassunk _cselekedik_ azt _hogy_ magunknak sokat meg ne adgyunk

Nem _kell_ alamisnát adni amás _jószág_ az illyen alamisna _égrekiáltó_ vétek volna _előbbször_ is azon _elkezd_  _hogy_  _visszaad_ a mi nem tégedet _illik_ az után _ad_ alamisnát a melynek illyennek _kell_ lenni _először_  _hogy_ az _örömest_ és _jókedv_ legyen és ne ugy mint _ha_  _erő_ vonnák _ki_ a _fösvénység_ másodszor _hogy_ még _élte_ adgyunk mivel mitsoda jó neven vennék töllünk _hogy_  _ha_ tsak _akkor_ adunk a midön már semmit nem _bírhat_  _harmad_ az atyánk _fia_  _kell_ segitenünk _ha_ szükségben vannak a szegények _közül_  _aki_  _jobb_  _erkölcsű_ azokot _aki_ az Isten rendelésiböl együt vagyon lakásunk _aki_  _jószág_ laknak meg _kell_ elözni azokot _aki_  _félénk_ és szemérmetesek fel is _kell_ ezeket 
  _keresni_ negyedszer _ad_ alamisnát jó szivel _öröm_ ne azért _hogy_ lássák abal _kéz_ ne _tud_ a mit ajóbb _kéz_  _cselekedik_ a manna tsak _éjszaka_  _esik_ és anap _feljötte_  _elolvad_ 
  _felöltözik_ mint _isten_ választoti szentek és szerelmesek az _irgalmasság_  _indulat_ akegyeségben


 Zárd el alamisnádot a szegénynek _kebel_ és _könyörög_  _érte_  _hogy_ meg menekedgyél minden _gonosz_ ne _követ_ az olyanokot kik _dicsekedvén_  _gazdagság_ semmit nem _talál_  _kéz_  _holta_ után mert a szegényeknek _kép_ ök is semmit 
 nem _tesz_ a _Krisztus_  _kéz_ 

Visgállyuk meg magunkot Isten elött _hogy_  _ha_ ugy tekénttyüké a szegényeket mint atyánk _fia_ mint _isten_  _barát_  _aki_ a szenvedés _által_  _tisztít_  _ha_ ugyé mint akristus _tag_ vagy ugyé mint magát akristust _hogy_  _ha_ teszünké vélek mindanyi jót a menyi töllünk _ki_ telhetnék és a menyivel _tartozik_  _megkérd_ ezeket amagunk lelki üsméretitöl és azt _felel_  _hogy_ nem


  _boldog_  _ember_ az _aki_  _értelmes_  _gondolkodik_ a szükölködökröl és a szegényekröl agonosz napon meg szabadittya _ő_ azur


 A még _idő_ vagyon mindenekel jót _cselekedik_  _főképpen_ ahitnek _cseléd_ 


 Hogy _ha_ öket nem _táplál_ el vetted töllök az _élet_ 


 A kinek a szive _teljes_  _felebaráti_ szeretettel annak mindenkor vagyon miböl adni


 Adgyatok és _adatik_ néktek


13 napon 
A szenvedésröl


  _I_ Boldogok azok akik akristusért szenvednek aválasztottak része aszenvedés és a _kereszt_  _aki_ semmit nem szenved _tarthat_ a meg vettetéstöl aleg _igaz_  _miközöttünk_ tsak aláb valo vétkes és mindnyájan olyan nagy _bűnös_ vagyunk _hogy_ meg _érdemel_ abüntetést és aszenvedést azokot pedig el _kell_ vennünk az Isten _kéz_ nem ugy mint olyan _bíró_  _aki_  _ostorozás_ el akarna minket veszteni _hanem_ mint olyan atyátol _aki_ azok _által_ a _megtérés_ akar minket _kötelezni_ 


 A _boldogság_ valo létel avilághoz _kapcsol_ az _ember_ szivét _elfelejtet_ véle az _isten_ és vétkeit _táplál_  _ellenben_ pedig a szenvedések attol _eltávoztat_ és az üdveséges 
  _keserűség_ az _isten_ avaloságos _boldogság_  _térít_ jó nékem _hogy_ meg aláztál engem _hogy_  _megtanul_  _igazság_  _megostoroz_ uram öket és meg látod _hogy_  _hozzá_ 
  _tér_ mondá _Dávid_ 

A szenvedés _meggyarapít_ a jó _erkölcs_ mert mint _hogy_ a _boldogság_ meg ronttya a szivet és _kevély_  _tesz_ ugy a szenvedés meg aláza azt és _bevetet_ véle a _kegyelem_ és _követtet_ a jó _erkölcs_ 

Egy szoval a szenvedések abüneink _eltörlés_  _küldettetik_ reánk mert a vétek nem tsak arra _kötelez_  _hogy_ az _isten_  _tér_ atöredelmeség _által_  _hanem_  _hogy_ még _elég_ is _tesz_ az ö _igazság_ etellyéségel szükséges és az _elégtétel_ a _koncílium_ nem tsak azt a penitentziát _ért_ a melyet apap _ad_ se nem tsak azt a melyet mi adunk magunknak _hanem_ még mind azokot avilági nyomoruságokot is a melyeket az Isten méltoztatik el venni _bűn_  _bocsánat_ akristus _érdem_  _által_ a midön azokot alázatoságal és _békesség_ szenvedik


  _igaz_ vagy uram és _igazságos_ ate _ítélet_ itt _éget_  _itt_ vagj uram és ne _kímél_ engemet _bűnös_  _boldog_ lészek _hogy_  _ha_ az _idő_ valo szenvedésekel _elkerülhet_ az _örökkévaló_ a melyeket _megérdemel_ 


  _II_ Az _evangélium_ tsak _kereszt_  _ígér_ mivel a _sok_ nyomoruságok és szenvedések _által_ 
  _kell_ bé mennünk az Isten _ország_ és az ur azt _ostoroz_ akit szeret az Isten _akkor_ ugy _bánik_ velünk mint _fia_ ugyan arrais hivatattak ahivek


 A mi most a mi _háborúság_ és szenvedésünkben egy szem pillantásig valo és 
  _könnyű_ a _felette_ igen _fő_ modon aditsöségnek _örökkévaló_ nagy voltát szerzi _mibennünk_ mindent valamit szenvedünk ez _élet_ akár _bűnös_ lévén akár _igaz_  _de_ azt nem lehet _hasonlítani_ se a vétekhez a melyet meg _bocsát_ se a _kegyelem_ se avigasztaláshoz 
 mellyeket Isten _ad_ ez _élet_ se az _örök_  _dicsőség_ mellyet _ígér_ a másikában a szivemben valo _fájdalom_ sokasága _szerint_ ate vigasztalásid _örvendeztet_ az én lelkemet

Senki _közüle_ ugy ne szenvedgyen mint _gyilkos_ vagy _tolvaj_ vagy mint _gonosz_  _cselekedő_  _hanem_ ugy szenvedgyen mint _keresztény_ az az valamint a _Krisztus_ szenvedet és azért _dicsőít_ az _isten_ valamint aproféták


  _hol_ vagyon a mi _hit_  _hogy_ semmit nem akarunk szenvedni és _mindazonáltal_ a 
 szenvedésért valo _jutalom_ vágyunk pirullyunk azért _hogy_ ollyan _kényes_  _tag_ vagyunk atövisel _koronáztatott_  _fej_ akristus _fájdalom_ szenvedö _ember_ és mi agyönyörüségekben akarunk _élni_ 


  _III_ Tekintsünk ahitnek _elkezdő_ és el végezöjére akristusra _aki_ a _csendes_ és _boldog_  _élet_ 
  _hely_ el szenvedte akeresztet meg vetvén a _gyalázat_ azért _hogy_ lelkünkben el ne fogyatkozunk akristus szenvedet _érte_ példát _hagyván_ nékünk _hogy_ az ö nyomdokit _követ_ 

Szükséges volt a _Krisztus_ szenvedni és ugy bé menni _dicsőség_ magát fel áldozta _érte_ a _kereszt_ és ugy _megérdemel_ nékünk akegyelmet az _őbenne_ a _kereszt_ és a szenvedésnek _kegyelem_ ez a _kegyelem_ a szenvedésben vévén _eredet_ a szenvedéshez valo szeretetet is _felgerjeszt_  _benne_  _hogy_  _ha_  _tehát_ szenvedni nem akarunk ellene mondunk akegyelemnek a mely minket _keresztény_ tészen és annak az _örökség_ a melyet nékünk 
  _érdemel_ ugy _megfoszt_ magunkot is akristusért valo szenvedésnek _dicsőség_ és vígasztalásátol a mely olyan nagy egy szent _doktor_  _szerint_  _aki_ azt mondotta _hogy_ jobban szerette volna a _tömlöc_ lenni szent pálal mint a menyekben az angyalokal

Ha szenvedni nem akarunk ellene mondunk az _öröm_ a melyet _okoz_ a _keresztényi_ sirás a melyröl azt méri szent agoston mondani _hogy_  _kedves_ minden világi _gyönyörűség_ ugy tettzik némelykor mint _ha_ akristus _tanítvány_ el volnának nyomatva a nyomoruságok alat _mindazonáltal_ a szenvedések _között_  _teljes_  _öröm_ és vígasztalásal mert az az Isten rendelése

Ellenben pedig a világ _fia_  _aki_ mint _ha_ vigasságban volnának a _keserűség_  _emészt_ öket avigasságot tsak _külső_  _kóstol_ tsak a szájok nevet _de_ a szivek nyughatatlanságban vagyon nintsen _békesség_ az _istentelen_ mondgya az ur

Ugy _kell_  _tekinteni_ ez _élet_ valo _betegség_ és nyomoruságokot mint az _isten_ anyi rajtunk valo _irgalmasság_  _aki_ azok _által_ akarja meg gyözni _keménység_ és penitentzia 
 tartatlanságunkot _megtisztít_ minket az ur a magoságbol _tűz_  _bocsát_ az én _csont_  _közibe_  _bánat_  _emészt_ engemet

Üsmérjük meg magunkban a szenvedéseknek _boldogság_  _imád_ a _megfeszíttetik_  _Krisztus_  _kér_ néki azt a _kegyelem_  _hogy_ részesülvén ez _élet_ az ö szenvedésiben részt vehesünk amásikában az ö _dicsőség_ 


 A _ki_ utánnam akar _jönni_ mondgyon ellene magának visellye _kereszt_  _élet_ minden napjaiban és _követ_ engemet


 Távul légyen _tőle_ másban _dicsekedni_  _hanem_ tsak a mi urunk _Jézus_  _kereszt_ 


 Bé _tölt_ azokot a melyek _híjával_ vannak a _Krisztus_ szenvedési az én _test_ 


 Mojses jobban szereté az Isten népével sanyargattatni _hogy_ sem az _idő_ valo _bűn_  _gyönyörűség_ lenni


 Mert még szintén anyira nem _tusakodik_  _hogy_ a véredet _kiont_ abün ellen viaskodván miröl panaszolkodol _tehát_ 


 A _Krisztus_  _kereszt_ a mi _kereszt_ nélkül minket nem üdvezit egy _keresztény_ azon _kell_ maradni ö véle együt egész _élet_ nintsen még most annak _idő_  _hogy_ a _kereszt_ le szállyunk


14 napon
A vilagot valo meg vetésröl

 _I_ Ne szeresétek avilágot se azokot a mi a világban vannak mert valami evilágban vagyon atest _kívánság_ a szemek _kívánság_ és az _élet_  _kevélység_ 

A testi _kívánság_  _abból_ áll a midön _kíván_ és szerettyük az _érzékenység_  _gyönyörűség_ sött még az olyanokot is a melyeket avilág ártatlanoknak _tart_ példának okáért _talál_  _gyönyörűség_ az _étel_ szabad is ezel a _gyönyörűség_  _élni_ atest _táplálás_  _de_ nem szabad _abban_  _tartani_ aboldogságot az _evangélium_  _tilt_ akristus a _gyönyörűség_ szeretetét _hogy_  _ha_ tsak azt az _isten_ nem _fordít_ mint _örökös_  _jó_ agyönyörüség szükséges _hogy_ olyan _dolog_  _ingerel_ amelyre szükségünk vagyon _de_ azal ugy _kell_  _élni_ mint _ha_ azal nem _él_ minden ragaszkodás nélkül ez igy lévén _soha_ sem szabad vétkes _gyönyörűség_ adni magunknak

A szemek _kívánság_ nem _egyéb_ szent agoston _szerint_  _hanem_ az olyan _dolog_ látásának és _tudás_  _kívánság_ a melyek nem szükségesek se üdveségünkre se _hivatal_ illyen a szem _fül_  _ember_  _aki_ mindent akarna látni és _hallani_ ennek akivanságnak vége nintsen és alkalmatlanná tészi az _ember_ arra _hogy_ egyedül az _isten_ és az ö _igazság_ ragaszkodhassék

Az _élet_  _kevélység_ az a midön rendeletlenül _kíván_ avilági _tisztelet_ és _becsület_ a midön magunk felöl _belső_ sokat álittunk a midön _felebarát_ meg vettyük az egész sebek _között_ a melyeket tett avétek szivünkben ebböl _nehéz_ meg _gyógyítani_ eminden vétkeknek agyükere és ez a _jobb_  _cselekedet_ is bé szivárkozik ugy _hogy_ észre nem lehet venni az Isten meg engedi némelykor _hogy_ az ö választati nagy vétkekben _esik_  _hogy_ meg mutassa nékik _kevélység_ és _meggyógyít_ öket azokbol _Dávid_ és akét elsö apostol erröl példa az _ember_ nagyra születet _de_ nem szabad néki _hogy_ azt magában vagy a _teremt_ állatban _keres_  _hanem_ tsak az _isten_  _aki_ egyedül azt fel _találhat_ 


  _II_ Ha _ki_ szereti evilágot nintsen _abban_ az _isten_ szeretete a _keresztség_ ellene mondottunk avilágnak azt _fogad_ az _isten_ és az _anyaszentegyház_ az angyalok és akristus szolgai elött _hogy_ ellene mondunk a sátánnak az ö _cselekedet_ és pompáinak _tudniillik_ az _ördög_ a világ _fejedelem_ avéteknek agazdagságoknak és a _hiábavalóság_ melyek a világ pompái

Meg igértük _abban_  _hogy_ valamint akristus ugy mi is az alázatoságban szegénységben _engedelmesség_ és a _felebaráti_ szeretetben _él_ egy szoval az _evangélium_  _szerint_ a mely _teljesség_  _ellenkezik_ emeg romlot világnak _tartás_ epedig olyan _ígéret_ a mely az atyák _szerint_ minden _fogadás_ nagyob és amelyet nem lehet meg másolni

Tsak anyi pedig mint _ha_ ellene mondanánk akereszttségünkben tett _ígéret_ és vett 
  _kegyelem_  _hogy_  _ha_ a világ _szerint_  _él_ mindent valamit avilág szeret azt nékünk 
  _gyanúság_  _kell_ vennünk _hogy_  _ha_ pedig néki akarunk _tetszeni_ a _Krisztus_ szolgai nem lehetünk szükséges _hogy_ nékünk a világ _megfeszíttetik_ és mi is avilágnak


 Valakik az _isten_ születtek _meggyőz_ a világot a mely tsak _csalárdság_ ez a _győzedelem_ pedig ahitnek _erő_ vagyon a mely _győzedelmes_ tészen minket az ö _hízelkedés_ és _fenyegetés_ 


  _III_ Parázna lelkek mondgya szent _Jakab_ nem tudgyátoké _hogy_ evilág _barátság_  _ellenség_ az _isten_ valaki azért evilág _barát_ akar lenni az _isten_  _ellenség_ leszen nem 
 paráznaságé avilágot szeretni és akristust el _hagyni_ a mi lelkünknek egyedül valo _férj_  _aki_  _oly_  _kegyes_ szeretettel szeret minket ö nem evilágbol valo el is választotta attol _tanítvány_ 


 Két _férj_  _egymás_ meg nem alkhatik nem is lehet _két_ urnak szolgálni a _Krisztus_ és a világnak a _Krisztus_  _tanítás_  _ellenkezik_ a világ _tanítás_ és _aki_ akristusé akar lenni _tartozik_ 
 ellene mondani a világi szokásnak _ha_ a világ _titeket_  _gyűlöl_ mondgya akristus _megtud_  _hogy_ engemet még _tielőttetek_  _gyűlöl_ 


 E világ el mulik és azö _kívánság_ is véle együt akristus azt mondgya _hogy_ nem _könyörög_ avilágért az az az olyanokért akik tsak a világot szeretik ellene _kell_  _hát_ mondani a világ _tartás_ és szokásinak _ha_ a _Krisztus_ akarunk lenni mivel ö mindent fel áldozot _érte_ minden _övé_ mindenel is _tartozik_ néki

Kérjük az _isten_  _hogy_  _elolt_ szivünkben a világhoz valo szeretetet és _megoltalmaz_ minhet _tiszta_ a vilagban valo meg romlástol _gondolkodik_  _gyakorta_ a _keresztségi_  _kötelesség_ ujittsuk meg _gyakorta_ az _akkori_  _tesz_  _fogadás_ és _ígéret_ 


 Jaj a világnak a _botránkozás_ 


 A _keresztség_ nem a világ lelkét vettük _hanem_ az Isten lelkét


 Ne szabjátok magatokot a világhoz


 Valaki az _elveszendő_  _dolog_ ragaszkodik el is vész azokal


15 napon
Az _ember_  _tekintet_ 


  _I_ Minden _aki_ meg vall engem az emberek elött én is meg vallom _ő_ az atyám elött _ki_ 
 mennyekben vagyon _aki_ pedig engemet szegyenleni fog és az én _beszéd_ én is szégyenleni fogom azt a mikor _eljön_  _dicsőség_ 

Az _ember_  _tekint_  _bizonyos_  _félékenység_ áll a melyért nem mérik magokot _keresztény_ mutatni szégyenlik ugy _beszélni_ és _cselekedni_ a mint _illik_ az Isten _fia_ nem mérnek az 
  _isten_  _hajolni_ azért _hogy_ a világ elött valo _becsület_ el ne veszesék az _ilyen_  _félékeny_ is fogják a _tüzes_ és _büdös_  _köves_  _tó_ vetni a paráznákal és _gyilkos_ 

Miért nem viszik végben a rendekhez _tartozandó_ jó _cselekedet_ és _kötelesség_ és mulattyák el ajó _igyekezet_ azért mert _fél_ a mit mondátol _kíván_ ugyan az üdveségeken munkálodni _de_ mint _hogy_ arra _kevés_  _társ_  _talál_ vagy is azért igen _kevés_  _dicsér_ meg azért azt nem is _követhet_ 

Ettöl vagyon az után _hogy_  _oly_ mod nélkül _kíván_  _tetszeni_ és _hízelkedni_ másoknak mindenben _dicsérni_ és _követni_ a sokaságot nyilván és alhatatosan _kell_  _követni_ a jó _erkölcs_ és az _evangéliumi_  _igazság_  _de_ inkáb _tart_ az emberek _ítélet_ mint az _isten_  _ugyanezért_ is _elfelejt_ azt a mivel _tartozik_ az _isten_ a _Krisztus_ az 
  _anyaszentegyház_ és az _igazság_ az Isten mondgya a proféta meg rontotta azok _tetem_ kik az _ember_  _tetszik_ meg szégyenültek mert az Isten meg vetette öket

 _II_ Senki nem szégyenli a maga _hivatal_ és mesterségét akár mely alá valo és meg vetendö légyen nintsen is olyan mesterség a mely ne _talál_ olyanokot kik azt ne _követ_  _ember_  _tekint_ nélkül tsak _abban_  _haszon_ lássanak _hat_ tsak egy _keresztény_ kelé szegyenleni olyan _hivatal_ a mely _oly_  _tiszteletes_  _oly_  _hasznos_ és a melyben anyit remélhetni

A jó _erkölcs_ ugy kellé _tekinteni_ mint valamely _gyalázatos_  _dolog_ és a vetket ugy mint _becsület_ és _tisztelet_ valot _ilyenformában_ mindenüt nagy _győzedelmesség_ lenne és a jó _erkölcs_ el _kell_  _teljesség_ magát rejteni _ennél_ pedig nem lehetne nagyob _igazságtalanság_  _tenni_ se ajó _erkölcs_ se az _isten_  _aki_ is _kútfő_ ajó _erkölcs_ 

Hát _gyalázatos_  _dolog_ volnaé az _isten_ szolgalni és a _becsület_ az _ördög_ részin kellé _keresni_  _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ az illyen _gondolat_  _irtózik_  _mindazonáltal_ azt nem szégyenlik _hogy_ ugy _él_ és _cselekedik_ mint _ha_ illyen _gondolat_ volnának


 A _háborúság_ és a _gyötrelem_ szállya meg a _gonosztevő_  _ember_ lelkét része lesz pedig aditsöségben a _tisztesség_ és abékeségben minden _jócselekedő_  _hogy_  _ha_ el veszünk a világ meg szabadité minket _ha_ az Isten _kárhoztat_ attol meg menté minket mitsoda vakság nagyobra _becsülni_ avakságban lévö emberek _ítélet_ az Isten _ítélet_  _aki_  _mindenható_ és maga a _bölcsesség_ és _oly_ igen _tartani_ azoktol kik _külső_  _gyalázván_  _bennünket_  _dicsér_  _belső_ és attol nem rettegni _aki_ apokolnak _tűz_ vetheti mind a lelket mind atestet


  _III_ Sokan atanáts urak _közül_  _hisz_ a _Krisztus_  _de_ a _farizeus_ valo nézve nem mérnek vala vallást _tenni_ rolla _közönséges_  _félvén_ attol _hogy_  _ki_ ne üzetessenek a 
 synagogábol _tartozik_ azal _hogy_ jót _cselekedik_ nem tsak az Isten elött _de_ még az emberek elött is

Nem _elég_ a _hogy_ valaki _titkon_ legyen _keresztény_ nyilván _kell_ vallást _tenni_ vagy el _kell_ veszni a nevezetes victorinus _aki_ szent agoston szól erröl nagy példa ez az _orátor_ apogányságban _megöregedik_  _de_ végtire magában _térvén_ azt mondgya vala _gyakorta_ az ö jó akarojának Simpliciusnak _megtud_  _hogy_ már mostanában _keresztény_ vagyok _de_ tsak _titkon_ mondá ezeket mert nyilván nem meré azt meg vallani az _ember_  _tekint_ azt meg nem _enged_ néki

Simplicius pedig mint valoságos jó akaró azt _felel_ vala néki _hogy_  _addig_  _keresztény_ nem _tart_ valamég az _anyaszentegyház_ nyilván vallást nem _tesz_ a _keresztényi_  _hit_ victorinus ezt tsak neveti vala _de_ vegtire az Isten _kegyelem_ meg szálván észre vevé a maga vakságát és mindenek elött vallást tett ahitröl és azal nagy _öröm_  _ad_ az _anyaszentegyház_ 

Egy _igazán_ valo _keresztény_  _félelem_ nélkül _követ_ az _isten_ rendelésit és akarattyát avilágiak tsak a világ _szerint_ viszik végben lelki _hivatal_ 

Add meg uram azt a _kegyelem_  _hogy_ meg vessük az emberek _ítélet_  _te_ vagy uram a mi _bíró_ és tsak egyedül _tetőlled_ várjuk aditséretet és a _jutalom_ 


 Bizonyságot szolottam _törvény_ a _király_ elött és azért meg nem szégyenültem


 Az _evangélium_ meg nem pirulok


 Nékem pedig _kis_  _gond_  _hogy_  _tőle_ itéltessem vagy _akárki_ 


 Az Isten nem a _félelem_ lelkét adta nékünk _hanem_ abátorságnak a szeretetnek és az _okosság_ lelkét


 Ha a világnak _tetszik_ a _Krisztus_  _akkor_ nem _tetszhet_ik_ 


16 napon 
Hogy magunkban nem _kell_  _bízni_ 


  _I_ A _bölcs_  _fél_ és _eltér_ agonosztol abolond _általugrik_ és _bizakodik_ abölcs üsmervén amaga _gyengeség_  _tud_  _honnét_  _kell_ venni az _erő_ és ugyan azért is vigyázo az _esztelen_ pedig vak lévén tsak magában _bízik_ és ugyan azért is vakmerö

 _Ádám_  _eset_  _fogvást_ a _koncílium_  _szerint_ az _ember_ magátol tsak _hazugság_ és vétek néki az elméje vak a szive meg romlot aroszra _hajlandó_ és minden felöl _gyengeség_  _körül_ véve se elméjeben se _erő_ nem _kell_ néki _bízni_ mert _gyakorta_ az ö világos elméje tsak setéttség és az ö _erő_ tsak _hittség_ és _kevélység_ 

Az _ember_  _akkor_  _erős_ a midön _érez_ amaga _gyengeség_ mert _akkor_ az _isten_  _folyamodik_  _aki_ minden _erő_ a mi _gyengeség_ mutattya meg _inkább_ az Isten _hatalom_ szent pál _bizonyos_  _kísértet_ magában nem _bízván_ az _isten_  _folyamodik_ és 
 ezt a vigasztalo válaszát veszi _elég_ néked az én malasztom

Ebböl azt _tanulhat_  _hogy_ magunkban ne _bízik_  _hanem_ tsak egyedül a _Krisztus_ vessük _bizodalom_ mivel egyedül ö ami _erő_  _bölcsesség_  _igazság_ meg szentelönk és 
 meg váltonk ö nála nélkül semmit nem _cselekedhet_ik_ és mindent tsak az ö _hatalom_ veszünk


  _II_ Az Isten munkálodgya _benne_ az akaratot és a _cselekedet_ ugy a mint néki tettzik ö 
  _elkezd_  _benne_ ajót ö is végezi azt el semmi nem áll azon _aki_ akar sem azon _aki_  _fut_ 
  _hanem_ a _könyörülő_  _isten_ azért _hogy_  _aki_  _dicsekedik_ tsak az urban _dicsekedik_ 


 Ha a _cédrusfa_  _eldől_  _hát_ a _gyenge_ nád szálak _hogy_ ne _eldől_  _erős_ vagyunké sámsonnál szentebbeké _Dávid_  _bölcs_ salamonnál az apostolok _közül_ 
 az elsö a maga _gyengeség_ nem _tartván_ veszedelemben _esik_ és meg tagadgya az urát 
  _ha_  _hittség_  _követ_  _eset_ is _követ_ 

Kaptsollyuk szüntelen valo alázatoságal akristushoz magunkot _folyamodik_  _gyakorta_  _hozzá_  _imádság_ és tsak egyedül ötölle várjuk azt a _kegyelem_  _hogy_ a veszedelmet _elkerülhet_ a _kísértet_  _meggyőzhet_  _hogy_ ugy _élhet_ szenvedhessünk és ugy _meghal_ valamint ö mivel ö nála nélkül tsak a veszedelmet várhattyuk magunkra 
 vigyázatok és _imádkozik_ mondgya akristus _hogy_  _kísértet_ ne _esik_ a lélek _gyors_ és atest _gyenge_ 


 Szent péter magában _bízván_ mindenre ajánlá magát és meg _tagad_ mesterét szent pál _ellenben_  _tudván_ a maga _gyarlóság_ azt mondgya _hogy_ mindent _cselekedhet_ik_ akristusban _aki_  _ő_  _erősít_ és _hív_ meg marad a nagy veszedelmekben _ha_ szinte anyi _isteni_ szeretet 
 volnais _mibennünk_ valamint _őbenne_  _de_ azt _megtud_  _hogy_ azt a _kincs_  _cserépedény_  _hordoz_ ne _bízik_ az _edény_  _hanem_  _kér_ azt _aki_  _csinál_  _hogy_  _kéz_ le ne _ejt_ ne _hogy_  _eltörvén_ a _benne_ lévö _kincs_ el ne veszen

 _III_ A _Krisztus_ magais _leborulván_ az attya elött az _Olajfák_hegye_ szenvedése elöt _megtanít_ ezen példájával _hogy_ mit _cselekedik_ a veszedelemben és akisértetben noha ö légyen az _isten_ mindenhato _erő_  _mindazonáltal_  _fél_ és retteg ahalálhoz valo _közelgetés_ és tsak a _buzgó_  _imádság_  _erősít_ magát

Minden _őbenne_  _megvan_  _mindazonáltal_  _könyörög_ mint _ha_ minden nélkül szükölkodnék magára vévén _gyengeség_ meg akará nékünk mutatni _hogy_ az olyan valoságal _erős_  _aki_ nem amaga _erő_  _bízik_  _hanem_  _abban_ a melyet veszen az _isten_ 

Szent péter _elegendő_  _erős_  _tart_ magát ahalál szenvedésire és egy szolgálonak szavára meg _esik_ leheté az után az _ember_ amaga _erő_  _bízni_ szükséges a veszedelemben lévö _keresztény_  _hogy_ minden _bátorság_ ne magában _hanem_ az alázatoságban az _isten_ valo _bizodalom_ az _imádság_ a veszedelem _elkerülés_  _tesz_ és mind azokban azokoságal valo vigyázásokban amelyekre _tanít_ minket akristus és a melyekröl anyi példát adtanak nékünk a szentek minden _idő_ 


 Soha szemeink _elől_  _él_ vessük a mi magunk _gyenges_  _elkerül_ mindenek felet a vétekre vivö alkalmatoságokot és _megtud_ azt _hogy_  _gyakorta_ azok aleg veszedelmesebbek a melyektöl ugy tettzik _hogy_ nem _kell_  _tartani_ 


 Az alázatos lelküeket meg segitti az ur


 Ne légy _bölcs_  _te_ magadnál _fél_ az _isten_ és _eltávozik_ a _gonosz_ 


 Mondgyad _gyakorta_ akristusnak szabadits meg uram mert el veszünk


 A _ki_ magát _fent_ állani álittya meg lássa _hogy_  _él_  _esik_ 


 Mennél nagyob _bizodalom_ álittod magadot lenni annál inkáb _tarthat_ az el rejtet _tőr_ 


17 napon 
A szenttségekröl

 _I_ A sidó népnek valának szenttségei akeresztényeknek is vannak _de_ a sidoké tsak olyan _jel_ valának a melyek a meg váltot _jelent_ akit _ígéret_ adot vala Isten az _ember_  _de_ amiéink a már _eljött_ üdvezitönek _jel_ és olyan módók a melyek _által_ részesit _halál_  _gyümölcs_ és szivünkben _hint_  _kegyelem_ 

Az _ótörvénybeli_ szenttségek már el multanak mivel a _titok_ a melyeket _jelent_  _beteljesedik_ és akristust akit _ígér_ már _eljön_ és _elhoz_ avaloságot azok a 
 szenttségek tsak _külső_ és törvény béli _tisztaság_ adnak vala _de_ akristus mi nékünk _elhoz_ a _kegyelem_ a mely _belső_ meg szentel a szeretet _által_ 

A _Krisztus_  _hét_ szenttséget rendelt az _anyaszentegyház_ a _keresztség_  _bérmálás_ az _oltár_ szenttséget a penitentziát az utolso _kenet_ a papi rendet és a _házasság_ ezek igen _kevés_ vannak _mindazonáltal_ sokal _feljebb_  _halad_ az _ó_ törvény bélieket az ö _csodálatos_  _erő_ és _haszon_ 


 Ugyan ezen szenttségek _által_  _kezd_ az _ember_ szivében _formáltatni_ minden valoságos _igazság_ a _Krisztus_ szenvedésitöl és _halál_ veszik minden _erő_ és _haszon_ 

A _Krisztus_ maga meg _szentel_ a lelket _aki_ részesül ezekben a szenttséges _jel_ a melyek minden _bizonnyal_  _kegyelem_  _okoz_ azokban akik azokat méltán veszik akegyelem pedig nem áll a szenttségin annak _aki_ a szenttségeket _osztogat_  _mindazonáltal_ mentöl szenttyeb annál több segittséget és _kegyelem_ nyerhet annak akinek _osztogat_ egy _okos_ és _tanul_  _egyházi_ szolga meg világosittya alelkeket és meg üsmérteti vélek a szenttségek nagyságát és _erő_ egy _istenfélő_ és _értelmes_  _ember_ a _kéz_ a szent _dolog_ sokal _hasznos_ 

 _II_ A szenttségek ajó _készület_ nélkül nem _hasznos_  _hogy_  _ha_ a láthatatlan _kegyelem_ 
 mondgya szent agoston meg nem szentel minket _belső_ mire valok nékünk a láthato szenttségek a melyek is meg nem szentelik _belső_ az olyat _aki_ azokot _megvet_ meg vetik pedig _akkor_ a midön azokat a világhoz valo rendeletlen szeretettel veszik a mely szeretet _oly_ igen _ellenkezik_ az _isteni_ szeretettel és akegyelemel

Egy _jól_ tett _gyónás_ és _communio_  _elegendő_ volna a mi meg szentelésünkre _mindazonáltal_ menyi _sok_ a _gyónás_ és mely _kevés_ a _megtérés_ menyi _sok_ a _communio_ és mely _kevés_ vannak az olyan _keresztény_  _aki_  _élet_ meg egyeznék az _evangélium_ a penitentziának szenttségében akristus _halál_  _bélyeg_  _kell_ vennünk _de_ ezen szenttség után is avétek szintén ugy uralkodik _benne_ valamint annak elötte _ezért_ is vagyon _hogy_ avétek mely a _keresztfa_ meg _öl_  _ő_ még mostanában is meg öli azokban kik _visszaél_ ezen szenttségekel


 Szent pál azt mondgya _hogy_ az _aki_ akristus testét _eszik_ és vérét _iszik_  _hirdet_  _halál_  _meghalván_ maga magának a világnak és rosz _kívánság_  _hogy_  _ha_ pedig minek utánna vették volna ezt a nagy szenttséget még is tsak magokhoz és rosz _kívánság_ ragaszkodnak meg mutattyák azal ugyan azon apostol _szerint_  _hogy_  _kárhozat_  _eszik_ mivel akristus ugy megyen mint meg válto azokban kik méltán veszik _hogy_ meg szentelye és mint _bíró_ azokban kik méltatlanul veszik _hogy_  _megítél_ mi lehet rettentöb _dolog_ mint a szenttségekhez _járulni_ minek elötte magunkot meg nem probályuk

 _III_  _Boldizsár_ a _babilóniai_  _király_ tsak a _jeruzsálemi_  _edény_  _megfertőztet_ és az Isten azért _irtóztató_ meg _büntet_ menyivel inkáb vélitek mondgya az apostol _hogy_ sulyosab _büntetés_  _érdem_  _aki_ meg szeplösitti a szenttségeket a melyek sokal szentebbek az _edény_  _eszerint_  _cselekedik_  _hát_ azok kik a szenttségeket veszik _de_  _élet_ meg nem jobbittyak

Tanullyuk meg mitsoda _erő_ és _haszon_ vagyon a szenttségeknek mitsoda _tisztelet_  _kell_ azokhoz lenni mitsoda _hit_ alázatoságal _tisztaság_ és _buzgóság_  _kell_ azokhoz _járulni_  _ha_ üdveséget akarunk _abban_  _találni_ és nem _ítélet_ a szenttségek a mi szenteltetésünkre rendeltettek legyünk _tehát_ szentek _készület_ minek elötte azokot vegyük _de_ legyünk még szentebbek minek utánna azokot vettük

Hálállyuk meg az _isten_  _hogy_ a szenttségekben az üdveségnek és a _kegyelem_  _kútfő_ adta nékünk siránkozunk azon _hogy_ mitsoda _gondolatlan_  _járul_ azokhoz és _megtart_ akegyelmet visgállyuk meg valoságal _hogy_ miképen _él_ a szenttségekel és _ha_ azokal _visszaél_ vigyázunk _hogy_ ez után olyan szent _dolog_ valo méltó _készület_  _járul_ 

Emlékezünk meg ezekröl a szép szokról a szent _dolog_ tsak a szenteket _illet_  _kér_ a _Krisztus_  _kegyelem_  _hogy_ minek elötte a szenttségekhez _járul_ azokhoz ugy _készül_ a mint _kívántatik_  _hogy_ mértékleteségben és vigyázasban _él_ minek utánna azokot fel vettük és _hogy_ mindenkor ugy _járul_ azokhoz mint _ha_ mindgyárt meg _kell_ halnunk _mihelyt_ azokban részesültünk


 Vigyázatok arra _hogy_ az _eb_ ne adgyátok a szent _dolog_ és a sertések _elébe_ ne _hány_ a _gyöngy_  _hogy_ lábok alá ne _tapod_ 


 Boldogok azok kik ruhájokot a _bárány_ vériben meg mosák _hogy_ részek légyen az _élet_  _fa_ és annak _gyümölcs_ vehesék agyümölcs _jelent_ a szenttségeket


 Vannak olyan _keresztény_ kik ahiveknek nevét viselik és akik valojában nem azok illyenek pedig azok kik meg szeplösittik a _Krisztus_ szenttségeit


18 napon
A Szent Mise áldozattyárol


  _I_ Nagy az én nevem a nemzetek _között_ mondgya az ur és minden _hely_ áldoznak nekem és _tiszta_ áldozatot mutatnak bé az én nevemnek amisének áldozattya a melyben egyedül az _isten_ legg nagyób és _fő_ vallást _tesz_  _emlékezet_ és _gyakorlás_ annak az áldozatnak a melyet akristus ajánlot az _isten_ a _keresztfa_ 

Ez egy áldozat akereszt _fa_ lévö áldozattal ugyan azon pap is ajánlya az ugyan azon aldozatot akristus _aki_ magát fel ajánlotta _bűn_  _eltörlés_ véres _halál_  _de_  _immár_  _többé_ vérit _ki_ nem ontván az _anyaszentegyház_  _hagy_ ugyan azon testét és vérét _hogy_ ajánlya az _atyaisten_ világ végezetig

 _abban_ az áldozatban az ö _test_  _jelen_ vagyon a _kenyér_ szine alat és az ö vére abornak szine alat az ö _halál_  _jelent_ pedig ezen szenttséges _jel_  _egymás_ valo _különlét_ az _ótestamentumbeli_ áldozatok a melyeket ajánlanak vala az _isten_ tsak _jel_ valának a mise áldozattyában pedig akristus magat egészen ajánlya és áldoza az egész _tag_ és az egész _anyaszentegyház_ és _abban_ az _anyaszentegyház_ magát ajánlya ö véle együt ez igy lévén a szent misében szükséges _hogy_ mi magunkot is áldozuk a szenttséges áldozattal

 _II_ A Misének áldozattya magában _foglal_ valoságal azó _testamentum_  _négyféle_ áldozatit 1 az egész áldozat mivel _abban_ a _Krisztus_ egészen ajánlya magát az attyának és meg 
 mutattya _hozzá_ valo szeretetét 2 a _megengesztelő_ áldozat mivel akristus _abban_ ajánlya 
 magát _hogy_  _bűn_ el _töröl_ és _ha_  _oly_  _boldog_ vagyunk _hogy_ azon az áldozaton _jelen_ lehetünk _félelem_  _tisztelet_  _töredelmes_ és alázatos szivel ótt _irgalmasság_ veszünk mert az ur meg engeszteltetvén [meg-engeszteltetvén] ezen áldozat _által_ apenitentzia _tartás_ ajándekját adgya és _bűn_ meg _bocsát_ 

3 Az a _hálaadás_ áldozattya akristus _abban_ ajánlya magát _hogy_  _hála_ adgyon az attyának minden _jótétemény_ 4 az a meg nyerésnek áldozattya akristus _abban_ ajánlya 
 magát _hogy_ nékünk szükséginkre valo _kegyelem_ nyerhessen ezen áldozattal _tökéletes_  _tesz_  _örökké_ azokot _aki_ meg szentelt ez olyan vendégség _ahol_ az áldozattal _tápláltatik_ 

Ezen az áldozaton szükséges a _communio_ mivel a _communio_  _által_ az az akristusal valo _megegyesülés_  _által_ veszik annak _gyümölcs_  _ámbár_ az a _communio_ tsak _élő_ és _buzgó_  _hit_ és szeretetböl ályon is _de_ nagy _hasznos_ és valoságos lészen vagy akár a szenttséget magát vegyék _hogy_  _ha_  _illendő_ állapotban vannak

 _III_ A _jobb_ és _hasznos_ módgya a mise _hallgatás_ a _hogy_  _megegyesül_ szivel és lélekel a papal _követ_  _ő_ a menyiben lehet mindenben a mit mond és _cselekedik_ azon _imádság_ mondgyuk el véle _kér_  _bocsánat_  _isten_ amidön ökér _érte_ ajánlyuk véle együt a midön akristust ajánlya az attyának adgyunk _hála_ és _kér_ szükséginkre valo _kegyelem_ a midön ö _kér_ és _hála_  _ad_ elegg _jobb_ modgya a mise _hallgatás_ noha egyedül nem tsak _-e_ jó és _hasznos_ 

Hogy akristust ajánlhasuk és ö véle magunkot is szükséges _hogy_  _megtestesül_  _őbenne_ legyünk _élő_  _tag_ az ö _test_ és az ö lelkét _bír_  _hogy_ pediglen ö véle _áldozhat_ magunkot szükséges _hogy_ meg halyunk a világnak és magunknak legyunk _kész_  _őérte_ adni _java_  _egészség_  _élet_ és olyan _élet_  _él_ a mely _megegyezik_  _ilyen_ szent szándékal

Az _anyaszentegyház_ azt akarja _hogy_ nagy _belső_  _figyelmetesség_ és vallási _buzgóság_ legyenek _jelen_ azon a szent áldozaton _enélkül_ pedig bé nem _tölt_ az ö parantsolattyát ugy a mint _kívántatik_  _aki_ is nem akarja _hogy_ a _fia_ sidó modra _bánik_  _ilyen_ szent _dolog_ és _hogy_ tsak _test_ legyenek _jelen_ a _templom_ ót akövek is tsak olyan formában vannak valamint _hogy_  _tartozik_ az _isten_  _imádni_ és néki áldozni lélekben és _igazság_ az _anyaszentegyház_ is azt akarja _hogy_ ezen anagy áldozaton lélekben és _igazság_ legyünk _jelen_ más képen tsak szájal _tisztel_ az _isten_ és a szivünk _távol_ volna tölle

Menyünk el a szent misére _gyakran_ amint töllünk lehet és a menyiben _kötelesség_ azt nékünk meg _enged_ mert semmi _ennél_  _jobban_ az _isten_ nem _kapcsol_ ne legyünk ót _jelen_ tsak szokásbol _hanem_  _figyelmetesség_  _hit_ és _buzgóság_ ugy _hallgat_ mint _ha_ akálvária _hegy_ látnok a _Krisztus_ meg _halni_ a _kereszt_  _készül_  _az_ az _imádság_  _penitenciatartó_ elmével _kívánván_ el válni avilági _dolog_ és magunkot ugy a _Krisztus_  _kapcsolni_  _hogy_ semmi ö tölle el ne választhasson


 Tselekedgyétek ezt az én _emlékezet_ 

Az áldásnak pohára a melyet meg áldunk a _Krisztus_ vérében valo részesülés és a _kenyér_ 
 melyet meg szegünk az ur _test_ valo részesülés


19 napon
A Malasztokal való _élés_ 


  _I_ Arra _int_  _titeket_ mondgya szent pál _hogy_ az Isten malaszttyát _hiába_ ne vegyétek akegyelem olyan világoság a melyet az Isten _hint_ lelkünkben és _felgerjesztő_ annak a szent 
 szeretetnek a mely _meghevít_ az akaratot az is szereteti velünk amit az Isten parancsol és el kerülteti a mit _tilt_ ugyan az is _tekintet_ velünk az _isten_ ugy mint a mi szivünknek _isten_ és _örökös_ részünket

A _kegyelem_ szereteti alélekel amenyei _dolog_ és utáltattya meg véle a világi mulattságokot ugyan az is tészi az _igazság_ a _kegyelem_ olyan szükséges ajó _élet_ valamitsoda szükséges a lélegzet vétel a _természet_ szerent valo _élet_ az el vonnya az _ember_ szivét a vétekhez valo ragaszkodástol a meg is gyógyittya a nyavalyákbol és sebekböl melyeket _okoz_ avétek atermészetnek az _erő_  _ad_ és _feljebb_  _emel_ az _ember_ és _abban_ az állapotban tészi _hogy_ munkálodhatik az _isten_ és az üdveségiért _követvén_ ajó _cselekedet_ és a _keresztényi_ jó _erkölcs_ 

Minden féle _kegyelem_  _ingyen_ valo _irgalmasság_ az _isten_ azt a _Krisztus_ vére árrán nyerte és _megérdemel_ nékünk azt senki meg nem érdemelheti és az Isten azt tsak ö általa adgya

Nintsen semmi _drága_ akegyelemnél nincsen semmi _könnyű_ mint azt el veszteni se semmi nehezebb mint azt viszá nyerni az el vesztés után _fél_ a midön azt veszük mondgya szent _Bernard_ mert el veszthettyük _fél_ a midön el vesztettük mert _talán_ viszá nem 
 nyerhettyük _de_  _fél_ még inkáb a midön viszá nyertük mert _ha_ még _egyszer_ el vesztenök sokal vétkesebbek volnánk és az utolsó állapot sokal roszab volna az _első_ 

 _II_ A _kegyelem_ minden féle _jó_ nagyob és _drága_ annak _kis_ részit el veszteni sokal nagyob _kár_ mint _ha_ az egész világ _kincs_ el vesztenök _hogy_  _ha_ egy olyan szent _gondolat_ el mulatunk a mely _elfordít_ agonosztol és ajora vinne _akkor_  _haszontalan_  _tesz_ egy részint akristus  _halál_  _érdem_ 

Egy olyan sugarlás a melyet _hűség_  _követ_ nékünk _sok_ féle _kegyelem_ szerez a melyek meg nyeretik velünk a _jó_ valo meg maradást _de_ mint _hogy_  _visszaél_ a sugarlásal azért _kegyelem_ sem veszünk és nyomoruságban _esik_  _hogy_  _ha_ egy _jóindulat_  _ki_ rekesztünk szivünkböl meg _érdemel_  _hogy_  _megfosztatik_ egy olyan _kegyelem_ a mely _megoltalmaz_ minket ahalálos vétekben valo _kísértet_ és ezt a _megfosztás_ alelkünk 
 veszedelme _követ_ a _mélyföld_  _gyakorta_  _eső_ veszen az az _kegyelem_ és a mely tsak _tövis_  _teremt_ a _közel_ vagyon az átokhoz és _megégettetik_ 

Hogy _ha_ az Isten szamot _kér_ egy _hiábavaló_ szóért mit nem _félhet_ anyi _sok_ 
  _kegyelem_ anyi _sok_  _igazság_ anyi _sok_ szenttségekért a melyeket _haszontalan_  _tesz_ roszaságunkért nincsen semmi _irtóztató_ mint a _haszontalan_ szolgárol valo _ítélet_  _aki_ azért _hogy_ az ura pénzét el ásta minden _irgalmasság_ nélkül _kárhoztatik_ és akülsö setéttségre vettetik a _hűségtelen_ sáfárnak _kéz_  _ki_ vévé az ura a _jószág_ mert azal vádoltaték _hogy_ a 
  _jószág_  _eltékozol_  _hasonló_  _bánik_ mind azokal akik az Isten _kegyelem_  _visszaél_ 


  _III_ Figyelmezetek arra _hogy_ valaki az Isten malaszttyát el ne mulassa ma _ha_ az ö szavát 
  _hall_ meg ne keményittsétek sziveiteket menyi _sok_  _idő_ már annak _hogy_ szivünkben az Isten minket _int_  _dorgál_  _fenyeget_ és mi azt _hallatlan_  _tesz_  _ó_ ’ mely _hálaadatlanság_  _-e_  _megtud_ azt _hogy_ mind akegyelemnek mind avéteknek _bizonyos_ mértékje vagyon az után meg _érdemel_  _hogy_ az Isten el _hagy_  _bennünket_ az egész vétkek _között_ nintsen ollyan vétek a melyet az Isten _oly_ rettentö _büntetés_  _megbüntet_ mint az ö malasztival valo _visszaélés_ 

Ugyan ezt a vetket is _hány_ a _Krisztus_ szemekre a korozáin betsáida és a _kafarnaumbeli_ lakosoknak ugyan ezis tészi öket vétkesebbeké az _ítélet_ napján a _fertelmes_ sodoma és _Gomora_ városinál akeresztények pedig sokal nagyob malasztokal _visszaélvén_ sokal vétkesebbek és inkáb meg büntetetnek

Azok anyomoruságok a melyekben volt _Jeruzsálem_ azért _hogy_ meg vetette a _Krisztus_ és ellene állot _evangélium_ tsak igen _kevés_ példája azoknak a nyomoruságoknak a melyekben lésznek _örökké_ az olyan _keresztény_ kik _visszaél_ az Isten malasztival _hogy_  _ha_ a _Krisztus_  _tűz_ langjai _között_  _eljön_  _hogy_  _bosszú_ ályon azokon kik nem _engedelmeskedik_ az _evangélium_ mitsoda _keménység_ nem _bánik_ azokal kik minek utánna meg üsmerték volna az utat és azigasságot viszá _tér_ és el _hagy_ a szent _törvény_ melyet nékik _hagy_ 

Az _imádság_ nyerik meg a malasztot és ez az _imádság_ inkáb áll a szivnek _kívánság_ és suhajtásibol mint sem a szóból a mely tsak _külső_  _jel_ szüntelen _kell_ azt _kérni_  _hit_ alázatoságal szorgalmatoságal és mint egy _erőszakos_ mivel a szükséges minden _idő_ és minden _dolog_ azt reménségel _kell_ várni és _hűség_ meg _tartani_ azt nevelni _kell_ nagy _buzgóság_ a jó _cselekedet_ és a vétek _elkerülés_ mivel azt a vétek veszteti el velünk

Járullyunk azért a _kegyelem_  _király_ székéhez _hogy_  _irgalmasság_ nyerjünk és _kegyelem_ 
  _talál_ alkalmatos segittségre _megenged_ uram véghetetlen _irgalmasság_  _hogy_ ate _kegyelem_ magtalan ne légyen _benne_ 


 Vezére voltál uram mondá mojses _irgalmasság_ népednek melyet meg szabaditottad és _hordoz_  _ő_  _erősség_ a szent _lakóhely_ 


  _Jézus_ pedig nevekedik vala _bölcsesség_ és _idő_ és _kedvesség_  _isten_ és _ember_ 


 A _kegyelem_ és az _igazság_ a _Krisztus_  _elhoz_ nékünk


 Én lelkem áldgyad az urat és _soha_ el ne felejttsed az ö _jótétemény_ 


20 napon
Az _idő_ valo _élés_ 


  _I_ Most akellemetes _idő_ most az üdveségnek napja az angyal vétkezet és az Isten egy szem pillantásni _idő_ nem adot neki a penitentziára az _ember_ is vétekben _esik_ és az Isten _hasonló_  _keménység_  _bánhat_ik_ véle _igazság_  _de_ azt nem _cselekedik_  _hanem_ ez _élet_  _idő_ adta néki apenitentzia _tartás_ 

Nincsen semmi _drága_ az _idő_  _mindazonáltal_ semmire _kevés_ nem _hajt_ mint arra az _élet_ vagy ahejában valo _cselekedet_  _eltölt_ vagy arosz _cselekedet_ vagy olyat mást _cselekedik_ nem azt a mit _kell_  _mindazonáltal_ ami _boldogság_ vagy veszedelmünk azon áll amint az _idő_  _él_  _de_  _ó_ ! mely vakság nagyob része az _ember_ az _örökkévaloság_  _kapu_ el mennek még is nem _tud_ mire _adat_ nékik az _idő_ anapok aholnapok és az _esztendő_  _eltelik_ és senki nem _gondolkodik_  _az_ 

Hogy az _idő_  _érdem_  _szerint_ lehesen _megbecsülni_ szükséges _három_  _dolog_ vigyázni 1 _hogy_ akristus egész _élet_ munkáit szenvedésit és _halál_ tsak arra _fordít_  _hogy_  _megérdemel_ nékünk azt az _idő_ a melyet el vesztünk és _ha_ azt roszra _fordít_ akristus _titok_  _haszontalan_ lésznek nekünk 2 _hogy_ egy _óra_  _tartó_  _jól_  _eltöltött_  _idő_ meg szabadithat minket az _örökös_  _kín_ a melyet _érdemel_ és meg nyerheti a mennyet a melyhez _érdemletlen_ voltunk 3 _hogy_ nintsen olyan _kárhozott_ lélek _aki_ nagyobra nem _becsül_ azt az _óra_ a melyet _oly_  _könnyű_ el vesztünk a világon lévö minden _ország_  _hogy_  _ha_ az Isten meg _enged_ néki azt a _penitenciatartás_ azért millium _esztendő_ szenvedne _örömest_ tsak azt meg nyerhetné _ha_ lehetne _de_ azt _soha_ meg nem nyeri


  _II_ Az _idő_ rövid evilágnak _ábrázat_  _elmúlik_ azért a még _idő_ vagyon mindenekel jót 
  _cselekedik_  _főképpen_ a _hit_  _cseléd_ meg ne szünnyünk pedig a jó _cselekedet_ mert _gyümölcs_ veszük annak _idő_ szorgalmatosan _cselekedik_ valamit akezed 
  _cselekedik_ mert se _cselekedet_ se _okosság_ se _bölcsesség_ se _tudomány_ nem lészen akoporsoban _ahova_  _fut_ 


 A _Krisztus_ siratá ajérusalem el romlását mert se meg nem üsmérte se nem _él_ azal az _idő_ a melyben az Isten meg látogatta valami ezel a nyomoru városal _történik_ példáza azt a mi velünk is _történik_ mivel tsak el _hagy_ az _élet_  _folyni_ s’ fel nem nyittyuk szemeinket az _isten_ anyi _sok_ jó voltára és _irgalmasság_ a melyek _körülvesz_  _bennünket_ és az ö _igazság_ és _bosszúállás_ anyi _sok_  _jel_ a melyekel _tele_ a világ és a melyek _fenyeget_ minket _hogy_  _ha_  _jó_ nem _fordít_ és nem _él_ malasztival és látogatásival


  _III_ Meg lássátok azért mondgya az apostol _hogy_  _óvva_  _jár_ nem ugy mint _esztelen_  _hanem_ mint _bölcs_ meg váltván az _idő_  _hogy_ az _idő_ meg lehesen váltani meg _kell_  _térni_ ellene _kell_ mondani agyönyörüségeknek magunknak ahejában valoságoknak arosz _kívánság_ a magunk akarattyának _elég_  _kell_  _tenni_ sanyaru és _penitenciatartó_  _élet_ az Isten _igazság_ és _hely_  _hozni_ az el vesztet _idő_  _buzgó_ szeretettel lelkünknek _keserűség_  _gondolkodván_  _eltöltött_  _esztendő_ 

E _szerint_ válttyák meg _drága_ maradékit egy olyan _élet_ amelynek leg szebb napjait avétekben _eltékozol_  _ha_ szinte _kevés_  _idő_ tartanais azélet tsak azt a _kevés_ is nagy 
  _hűség_ és _buzgóság_  _fordít_ az Isten szolgálattyára rövid _idő_ alat _sok_  _idő_  _tölt_ 
 bé a munkások kik tsak egy _óra_  _dolgozik_  _hasonló_  _jutalom_ vevének mint azok kik anapnak _teher_ és _hévség_ viselték _de_ a midön nem _hogy_  _megtér_ az _isten_  _hanem_ még _követ_ arosz _cselekedet_  _akkor_  _idő_ elötte ahirtelen valo _halál_ várhattyák magokra a mely _halál_ el ragadgya mind azt az _idő_ a melyet tsak _hiába_ apenitentzia _tartás_ akarták _tartani_ 

Tölttsük el _jól_ azt az _idő_ a melyet az Isten jó volta _ad_ minékünk az üdveségnek munkájára _él_  _jól_ annak minden szempillantásával tsak anyi mint _ha_ azt el vesztenök _hogy_  _ha_ azt nem _fordít_ annak _keresés_ a mi _bennünket_  _örökös_  _boldog_  _tehet_ ajánlyuk _isten_ minden _cselekedet_ és szenvedésinket akristus áldozattyával együt mely _megengesztel_ az ő _harag_  _eszerint_ lehet _tehát_  _haszon_  _tölteni_ az _idő_ igy is _készülhet_ ajó _halál_ és mehetünk _bizodalom_ a mi _bíró_  _elébe_ 


 A kik az _isten_ meg _tér_ azokban _teljes_ napok _találtatik_ 


 Szükséges annak _cselekedet_  _cselekedni_  _aki_ engem _küld_ mig nap vagyon _eljön_ az _éjszaka_ az az ahalál a melyben senki nem munkálodhatik


21 napon
A jó példa _adás_ 


  _I_ Ugy világoskodgyék ati vilagoságtok azemberek elött _hogy_ lássák ati jó _cselekedet_ és _dicsőít_ az atyatokot _ki_ menyekben vagyon az egész _felebaráti_  _kötelesség_  _között_ a melyekel _tartozik_ másokhoz nintsen se szorosab se ami anyira _terjed_ mint ahogy másoknak olyan jó példákot adgyunk amelyek öket az _isten_  _térít_ és a rosztol el vonnyák

Tartozunk _felebarát_ ugy szeretni mint magunkot valamitsoda szükséges nékünk _hogy_ mások lelki _épület_ legyenek ugy nékünk is lelki _haszon_  _kell_ lennünk másoknak jó _erkölcsű_ példákot adván az _ember_  _természet_  _szerint_ szükséges atársaság _de_ annak atársaságnak mindenkor ajóra _kell_ lenni és _soha_ sem aroszra azért valamint _hogy_ semmi meg nem menti azt _aki_ a _felebaráti_ szeretetet el mulattya ugy semmi meg nem menti azt is _aki_ másoknak jó példát nem _ad_ 

Ez a _kötelesség_ anyira _terjed_ valamint a _felebaráti_ szeretet és valamint _hogy_  _tartozik_ mindenkor szeretni _felebarát_ ugy _tartozik_ is néki lelki _haszon_ lenni mert mindenkor _erőtlen_ és aroszra _hajlandó_ lévén szükséges _hogy_ szüntelen _erősíttetik_ ajó példa _által_ 

Semmi nem _közönséges_ mint ez atörvény ezt _által_ nem hághattya se nagy se _kicsiny_ se _gazdag_ se szegény se atyafi se jó akaro se _idegen_ a jó példa _fő_ az alamisnánál az alelket _éltet_ tsak _bizonyos_ számuan vannak a testi szegények _de_ az emberek mindnyájan lelki szegények mindennek vagyon szüksége a _kegyelem_ és ajó _erkölcs_ ajó példák melyeket adtanak aszentek azoknak _aki_  _él_ az egész _anyaszentegyház_ lelki _épület_ vannak még mostanában is és mind világ végiig is azok lesznek

 _II_ A példák sokal _foganatos_ abeszédeknél azok a nagy példák amelyeket látnak vala apogányok a régi _keresztény_ sokal _több_  _megtérít_  _közüle_ mint sem 
 aprédikáciok vagy atsuda tételek mi a _Krisztus_ jó _illat_ vagyunk azért valamik _igaz_ valamik szemérmetesek valamik _igazság_ szerent valok valamik szentek valamik jó _hírű_ 
  _ha_ mi _jóság_  _ha_ mi _dicséretes_  _az_  _gondolkodik_ mondgya szent pál


 A _ti_  _csendes_ magatok viselése nyilván légyen minden _ember_ mondgya az apostol 
 légy példája másoknak a _beszéd_ anyájaskodásban a szeretetben a _hit_ a 
  _tisztaság_ mindenekben magadot adgyad például mondgya meg másut az apostol ajó _cselekedet_ a _tudomány_ atekélleteségben a meg ért _erkölcs_ a szolgák az uroknak _engedelmeskedik_ mindenekben _kedveskedő_ legyenek nem ellen mondok nem _csalárd_  _hanem_ mindenekben jó _hív_  _hogy_ a mi üdvezitö _isten_  _tudomány_  _ékesít_ mindenekben


 Az aszszonyok a _férj_  _birtok_ alat legyenek _hogy_  _aki_ nem _hisz_ is az _ige_ a _feleség_ magok viselése _által_  _ige_ nélkül meg nyeretessenek az aszonyok _tisztességes_ 
  _öltözet_ szemérmeteségel és _józanság_  _ékesít_ magokat és nem _fodorított_  _haj_ aranyal _gyöngy_ vagy _drága_  _öltözet_ ate leányod mondá szent _Hieronimus_ egy _keresztény_ anyának ne lásson semmit olyat _benne_ a mit _követhet_ vétkesen _megemlékezik_ 
 arol _hogy_ annya vagy egy szüznek akit inkáb _kell_  _oktatni_ jó példa _adás_ mint sem 
  _beszéd_ 


  _III_ Jaj annak _aki_ mást _megbotránkoztat_ az az _aki_ rosz példát _ad_  _jobb_ volna az olyanak _ha_ 
 atengerben vetnék mint sem _botránkoztatás_ lenni ahivek _közül_ aleg kisebnek is arosz példa ahalálnak _illat_ ahalálra a _komédia_ vendégségek _tánc_  _tisztátalan_ versek rosz _könyv_  _ének_ szemérmetlenségek mind ezek véghetetlen vétkeket _okoz_ az olyanok kik az illyeneknek _kezdő_ számot fognak adni arosz példáért melyet _hagy_ magok után _hogy_  _ha_ a vétkekhez _hasonló_ nagyságu penitentziát nem _tart_ valamint _hogy_ annál több _jutalom_ vesznek az olyanok kik mentöl több lelki _haszon_ voltanak másoknak jó _példaadás_ ugy a _büntetés_ is annál nagyob lészen azokon kik mentöl több lelket vesztettek el rosz _példaadás_ 

Az ollyan szülék kik rosz példát adnak _gyermek_  _kegyetlen_ agyilkosoknál mivel mind _test_ mind lelkeket akárhozatra vetik arosz _példaadás_ mind magunkhoz mind máshoz _kegyetlen_ vagyunk mert a magunk _esés_  _leejt_ mást is

Igyekezünk _keresni_ azt a mi nékünk _épület_ lehet és vigyázunk arra _hogy_ 
  _felebarát_  _botránkozás_ ne adgyunk _kér_  _bocsánat_ a mások vétkiért amelyben valamely részünk lehet és a melynek mik voltunk _ok_ akár mitsoda modon vigyázunk amagunk viselésére ne _hogy_ a mások vétke mi reánk _esik_ anélkül is _elég_ vagyon rajtunk


 Példát adtam néktek mondgya az üdvezitö _hogy_  _ti_ is _hasonló_  _cselekedik_ 


 A _botránkozás_ okot ne adgyatok se a sidoknak se a pogányoknak se az Isten anyaszent egyházának


 Egy _botránkoztató_  _bűnös_ vétkes lészen _mindaz_ avétkekért a melyeket az ö rosz példája _okozhat_ és _megbüntettetik_ a pokolban mind azért a _gonosz_ a melyet _okoz_ vagy _okoz_  _halál_ után is rosz példa _adás_ valo nézve


22 napon
Az Isten akarattyával valo _megegyezés_ 

 _I_ Az _ember_ akarattya meg romlot és az ö _hajlandóság_ magoktol _hajol_ aroszra az _ember_ veszedelme tsak azért lett _hogy_ a maga akarattyát _követ_ és nem az _isten_ tsak ugy is üdvezülhet _hogy_  _ha_ a maga akarattyánál nagyobra _becsül_ az _isten_ vedd el a maga akaratot mondgya szent _Bernard_ és nem lesz _többé_ pokol mivel azért _elkárhozik_  _hogy_ tsak amagok akarattyát _követ_ a pedig attol vagyon _hogy_ tsak magunkot szerettyük és a _teremt_ állatot _haszon_  _gyönyörűség_ és _dicsőség_ 

Ellenben pedig az Isten akarattya mindenkor _egyenes_ mindenkor _igazságos_ mindenkor szent az _igazgat_ a miéinket ugyan az is tészi akaratunkot akeresztényi _erkölcs_  _kútfő_ 


 Nem vettettiké az Isten alá az én lelkem mondá _Dávid_ mivel tölle vagyon azén üdveségem a mi lelkünk pedig ugy vagyon az Isten alá vetetve _hogy_  _ha_ meg _egyezik_ az ö akarattya az _isten_ és azt az _egyesség_ a _kegyelem_  _cselekedik_  _hogy_ pedíglen részünk 
 lehesen az üdveségben a nem _elég_  _az_  _hogy_ szent _gondolat_ és jó _beszéd_ legyenek mivel tsak a mégyen bé a menyeknek _ország_  _aki_ amenyei atyanak _követ_ akarattyát


  _II_ Azért _jön_ evilágra mondá akristus _hogy_ annak akarattyát _követ_  _aki_ engem _küld_ ugyan azt is akartam _ó_ ’ én _isten_ és tsak ate _törvény_  _kíván_ az én lelkem az én _eledel_ mindenkor avolt _hogy_ tsak azt _követ_ ami _kedves_  _előtte_  _engedelmes_ volt az ö attyának _mindhalálig_ és a _kereszt_  _halál_ nekünk is illyen _igyekezet_ és _gondolat_  _kell_ lenni

Egy _keresztény_ nem _kell_ más akarattyának lenni _hanem_  _hogy_ az _isten_ szerese azt _cselekedik_ amit parancsol azt _kerül_ a mit _tilt_ és _kapcsol_ magát az ö akarattyához akár mely nehéz légyen a azt is mondgya a _Krisztus_ mindenekben ate akaratod légyen meg és ne az _enyém_ mert _te_  _ó_ ’ én _isten_ tsak az én _jó_  _kíván_ 

Ha jó állapotban _tesz_  _bennünket_ adgyad _kegyelem_  _hogy_ azal mértékleteségel és ragaszkodás nélkül _él_  _ha_ nyomoruságot _küld_ reánk adgyad _kegyelem_  _hogy_ azt _békesség_ és alázatoságal szenvedgyük _hogy_ azt szeretettel és _hálaadás_ vegyük _kéz_ és mondgyuk szent _Jób_ mindent az ur adot volt mindent az ur vett el tsak alett a mi néki _tetszik_ légyen áldot az ö szent neve


 Uram mit akarsz _hogy_  _cselekedik_ mondá az apostol _megtérés_ után _megtanít_ engem 
 akaratodnak _követés_ légyen meg ate akaratod itt a _föld_ valamint menyekben _ad_ 
 meg nékem _kegyelem_  _hogy_ azt _követ_ alázatos _buzgó_ szivel lélekel


  _III_ Az Isten akarattyát _követni_ nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ azt _cselekedik_ a mit akristus _cselekedet_ és _tanít_ alázatosok legyünk magunk viselésében alhatatosak ahitben _kegyes_ és mértekletesek _beszéd_  _igazságos_ és _irgalmas_  _cselekedet_ mértékletesek szokásinkban nem _kell_ senkivel _igazságtalanság_  _cselekedni_ havelünk azt _cselekedik_ el _kell_ szenvedni _békesség_  _kell_  _élni_  _felebarát_ szeretnünk _kell_ az _isten_ szivünkböl szeresük _ő_ ugy mint atyánkot _fél_ tölle mint _bíró_ semmit a _Krisztus_ nagyobra ne _becsül_ valamint _hogy_ ö semmit nálunknál nagyobra nem _becsül_  _kapcsol_  _bizodalom_  _kereszt_ magunkot _tesz_ vallást rolla _bátorság_ és ahalált alázatoságal szenvedgyük

A valoságos áitatoság az Isten akarattyának _követés_ áll ugyan azt is _elkezd_ a szentek eföldön és _követ_ azt nagy _tökéletesség_ menyekben ezt a _tökéletesség_  _kell_  _hát_  _kívánni_ és _kérni_  _isten_ minden nap _imádság_ mivel magunk _erő_ a meg nem lehet és akegyelemnek _kell_ azt _követni_  _mibennünk_ és mi általunk

Az _isten_ akarattya mi nékünk _feltétetik_ aszent _írás_  _főképpen_ az _újtestamentum_ azoknak a szent _könyv_  _gyakorta_ valo _olvasás_ azon szent _ige_ valo _elmélkedés_ abuzgó és _hit_ valo _imádság_ meg mutattyák nékünk azokban az ö akarattyát és szükséges _kegyelem_ nyernek arra _hogy_  _megtanulhat_ azt _követni_ minden _cselekedet_ 

Uram adgyad nékünk _kegyelem_  _hogy_ meg üsmérhesük ate jó _kellemetes_ és _tökéletes_ akaratodot parancsoly minékünk és _hogy_  _öröm_ vegyük _imád_ és szeresük mind azt valamit rendelsz _felőle_ 


 Mondgyad _gyakorta_ akristusal ugy legyen atyam mivel _te_ ugy akarod


  _és_ a profétával _kész_ az én szivem _ó_ én _isten_  _kész_ mindenre


23 napon
Az _isten_ valo _bizodalom_ 

 _I_ Az _isten_ valo _bizodalom_ a _hogy_  _abban_  _bizonyos_ vagyunk _hogy_ az Isten meg adhattya a mit tölle _kér_ és _hogy_ minek utánna nékünk adta volna a maga fiát és szent lelkének sengéjit _hogy_ zálogi lennének üdveségünknek modot is _ad_ az üdveségre


 Ugyan erre abizodalomra is _int_ minket abölcs szája _által_ mondván _megtud_  _hogy_ valaki az urban _bíz_ a _soha_ meg nem szegyenült a mi atyáink _tebenned_  _bíz_ mondgya a proféta és meg szabaditottad öket _hagy_ az urra minden _gond_ és ö maga _táplál_ 
 tégedet minden szorgalmatoságtokot ö reája vessétek mert ö néki _gond_ vagyon reátok mondgya szent péter

Elne veszesétek ati _bizodalom_ melynek nagy _jutalom_ vagyon ugyan ez is _ad_ reménséget _Ábrahám_ a reménség ellen ugyan ez is mondatá _Jób_  _hogy_ az Isten _ha_  _megöl_ is _ő_  _de_  _benne_  _bízik_ ugyan ez is _ad_  _dicsőség_ az Isten mindenhatoságának jó voltának _irgalmasság_ és ugy _tekintet_  _ő_ velünk mint minden jó _cselekedet_  _kezdő_  _ha_  _őbenne_ nem _bízik_  _kételkedik_  _tehát_ az ö _mindenhatóság_  _bölcsesség_ és jó voltában mi bánthatná _ennél_ inkáb meg _ő_ 

 _keresztényi_  _élet_  _kell_ pedig _meggyarapítani_ ezt a _bizodalom_ a mely _élet_  _teljes_ légyen jó _cselekedet_ és magunkot minden nap meg _kell_ szentelni az _isten_  _felebarát_ és magunkhoz valo _kötelesség_ végben vitelével mert más képen abizodalom _magahittség_ volna a valo az Isten azt akarja _hogy_ mindent ö tölle várjunk _de_ azt nem akarja _hogy_  _kísért_  _akkor_ pedig _kísért_ amidön az ö _jóság_ és mindenhatoságában _bízván_ a malasztinak nem _engedelmeskedik_ avétket el nem _hagy_ és az _evangélium_  _szerint_ nem _él_ 


  _II_ Azok kik _isten_  _bízik_ olyanok mint a sion _hegy_  _soha_ meg nem változhatnak leheté _kételkedni_ az ö mindenhatoságában _hogy_ mondhattyuk néki mindenhato atya kételkedelé az ö _jóság_ miért _hív_  _tehát_ atyádnak ö nem _önnön_ magaé a _jóság_ az anya 
 el hagyhattyaé a szoptato fiát _de_  _ha_ szinte el hagynáis én elnem hagylak mondgya az ur nem mondodé azt _hogy_ a mindenhato atya _teremt_ a menyet és aföldet _hogy_  _teremt_  _tehát_ azokot és _hogy_  _igazgat_  _hogy_  _ha_ mindeneket nem _tud_ és nem lát

Az _isten_ valo _bizodalom_ olyan _belső_  _békesség_ szerez a mely felyül _halad_ az _érzékenység_  _gyönyörűség_ nem _kell_  _mindazonáltal_ azt _gondolni_  _hogy_  _baj_ és viaskodás nélkül leszünk azt tsak a más _élet_  _elér_ némelykor az Isten az ö _hív_ szolgaira _oly_  _erős_ probákot _bocsát_  _hogy_ tsak nem azt _elhitet_ magokal _hogy_ el _hagy_ öket _de_ a _bizodalom_  _megenyhít_ szenvedéseket és segitti öket és az Isten rendelése alá _ajánlván_ magokot _békességes_  _tűrés_  _bír_ lelkeket a még segittségét veszik

Mind anyi _sok_  _különös_ malasztok a melyeket mind eddig vettünk _elhitethet_ velünk _hogy_  _ha_  _elkezdet_ el is végezi _hogy_  _bennünket_ el nem _hagy_ és _kegyelem_ adgya _hogy_ álhatatosak legyünk és _ország_  _bírhat_ 


  _III_ Ne legyetek szorgalmatosak mit _eszik_ alélek nem jóbbé az _eledel_  _megtekint_ az _égi_ madarakot ök nem vetnek se nem aratnak _mindazonáltal_ az Isten _táplál_ azokot nem _becsületes_ vagytoké _ti_ azoknál

A ruházatrol miért vagytok szorgalmatosok nézzétek meg a mezei liliumokot mondom pedig néktek _hogy_ salamon nem volt minden _dicsőség_  _felöltöztetve_ ugy mint egy ezek _közül_  _ha_  _isten_ amezei _fű_ amely _oly_  _hamar_ el szárad _gond_ vagyon menyivel inkáb _gond_ lészen reátok _kicsinyhitű_ a pogányok és avilágiak _keres_ mind ezeket ati menyei atyátok _tud_  _hogy_ mire vagyon szükségtek

Keresük _először_ az Isten _ország_ és az ö _igazság_ és atöbbi _megadatik_ nékünk ne is szorgalmatoskodgyunk aholnapi naprol aholnapi nap szorgalmatos lészen magárol mindenik napnak _elég_ az ö nyavalyája


 Kérjük az _isten_  _hogy_ adgyon az ö _irgalmasság_ valo _bizodalom_ nékünk ö ami 
 reménségünk és részünk az _élő_  _föld_  _ha_ nyomoruságban vagyunk is ez _élet_ a mi reménségünk _örökkévaló_ mivel az Isten jó azoknak kik _őbenne_  _bízik_ 


 Hogy mind azok kik ate nevedet üsmérik _tebenned_  _bízik_ uram mivel el nem _hagy_ azokot akik tégedet _keres_ 


 Jóbb az urban vetni _bizodalom_ mint sem az _ember_ 


 Fösvénység nélkül valo _erkölcs_ legyen meg elégedvén a _jelenvaló_ mivel az Isten mondgya el nem hagylak tégedet

Vessed az _isten_  _kebel_ magadot mondgya szent agoston el nem _fordul_  _tőle_  _hogy_ el _esik_ 


24 napon
Az _isteni_ szeretetröl

 _I_ Az _isteni_ szeretet _elsőbb_ és legg nagyob a parantsolatok _között_ mid vagyok uram mondá szent ágoston _hogy_ engemet _oly_  _kegyes_ parantsolattal _tisztel_ mint a _hogy_ tégedet szereselek és engemet nagy _kín_  _fenyeget_  _ha_ azt el mulatom a _nagy_ nyomoruság nem azé _ha_ tégedet nem szeretnek valamint _hogy_ a _nagy_  _boldogság_ a _ha_ szeretnek mivel tevagy magad ajoság és _te_  _megérdemel_ avéghetetlen szeretetett

Az _isteni_ szeretet a _hogy_  _hozzá_  _fordít_ szivünknek _hajlandóság_ és _kívánság_ az _ember_  _természet_  _hoz_ magával _hogy_  _ő_ szerese annak _törvény_ a sziviben vagyon _írva_ amelyet semmi _onnét_  _ki_ nem törölheti _de_  _amióta_ avétek meg rontotta nem _fordul_  _az_ 
 a nagy _jó_  _hogy_  _ha_ tsak maga magához nem vonnya és _hogy_  _ha_ tsak az Isten nem szereti _elsőbben_ 

Ha az emberek és az angyalok nyelvein szollok is _ha_ profétálásom leszen is _ha_ minden _hit_ lészen is ugy _hogy_ ahegyeket másuvá vigyem _ha_  _eloszt_ a szegényeknek minden marhámot is _ha_ atestemet az _égetés_ adom is akristus vallásáért _de_  _ha_ szeretetem nem lészen semmit nem _használ_ ezek nékem


 Az _isteni_ szeretet az a _fő_ útt amelyen _kell_  _járni_ minden _keresztény_ az is az a _király_ törvény amelyet a _Krisztus_ adot nékünk ugyan az a szeretet is tészi _könnyű_ atöbb parantsolatokot a szeretet _betölt_ az Isten _törvény_ ugyan az is tészi _kedves_ akristus _járom_ és _könnyű_ az ö _teher_ az Isten _örökös_ szeretettel szeretet minket minden _jó_  _betölt_ és nékünk _ígéret_ tett az _örökkévaló_  _boldogság_ mind ezek _elegendő_  _ok_ arra _hogy_  _ő_ szeresük


  _II_ A szeretet _tűrő_  _kegyes_ nem _irigykedik_ nem _cselekedik_  _gonosz_ fel nem fuvalkodik nem _tisztességkívánó_ nem _keres_ a maga _haszon_ nem _gerjed_  _harag_ nem _gondol_  _gonosz_ nem _örvendezik_ ahamiságon _örvendezik_ az _igazság_ mindeneket _eltűr_ mindeneket _hisz_ mindeneket remél mindeneket el szenved


 A szeretet _csendesség_ nem lehet az olyan _tűz_ a mely mindenkor mozgásban vagyon 
  _ahol_ vagyon nagy _dolog_ mivel _hogy_  _ha_ pedig semmit nem munkálodik nem _igazán_ valo szeretet ahit _által_ munkálodik aszeretet ved el aszeretetet ahit _cselekedet_ nélkül leszen 
 és meg _hal_ mondgya szent _Jakab_ ez a szeretet az _isten_  _jön_ és az Isten maga az a szeretet senki _énhozzám_ nem _jöhet_ mondgya a _Krisztus_  _hogy_  _ha_ az atyám magához nem 
 vonnya a szeretetel von pedig magához _ó_ ! szeretet _aki_ mindenkor _ég_ és _soha_ el nem aluszol _ó_ ! szeretet mely _isten_ vagy _felgerjeszt_ engemet

Ha engemet szeretz mondgya akristus _megtart_ parancsolatomat nem agondolatokban se nem abeszédekben _kell_  _tekinteni_ aszeretetet _hanem_ atselekedetekben ez _élet_ valo _boldogság_  _abból_ áll _hogy_ ateremtet állatokhoz ne _kapcsol_ magunkot _hanem_ az _isteni_ szeretetet nevellyük szivünkben és arrol néki minden nap ujjab ujjabb _bizonyság_ adgyunk aszeretet az Isten _lakóhely_ és _templom_ tészi lelkünket mivel anélkül nagy szegénységben lészen

 _III_ Szeresed ate uradot _isten_  _teljes_ szivedböl egész lelkedböl elmedböl és minden _erő_ szivünkböl szeretni az _isten_ a _hogy_ néki adgyuk minden _indulat_ akaratunknak nem _kelletik_ volnaé az _isten_ szentelni a szivnek minden elsö _indulat_  _jaj_  _de_  _talán_ meg az a sziv elsem _kezd_ szeretni _teremtő_  _elkezd_ leg aláb mostanában szeretni _ő_ és mondgyuk el szent ágostonal mely _késő_  _kezd_ szeretni _ó_ ’ régi és mindenkori új szépség tégedet mely _késő_ szerettelek amit el mulattunk _helyrehoz_ azt _buzgóság_ 

Az _isten_ szeretni egész elménkböl a _hogy_ néki ajánlyuk minden _gondolat_  _tudomány_ és _hogy_ azokal ugy _él_ valamint ö _kíván_ mindenikünktöl a magunk rende _szerint_ 

Az _isten_ szeretni egész lelkünkböl a _hogy_ az ö _dicsőség_  _fordít_ egész _élet_ és _indulat_ szentellyük _test_ minden _tag_ és minden _érzékenység_ az _igazság_ az áitatoságnak és a jó _erkölcs_  _cselekedet_  _ő_ szeretni minden _erő_ a _hogy_ az ö akarattyának végben vitelére _fordít_ minden _hatalom_ és minden _erő_ 

Ha illyen formában szerettyük _ő_ mindent valamit _cselekedik_  _őérte_  _cselekedik_ és nem _hallgat_ a magunkhoz valo szeretetet a mely _tart_ attol _hogy_ sokat ne _cselekedik_ és a mely a maga _kár_ el mulattattya azt amivel _isten_  _tartozik_ az Isten szeretetének a mértekje a _hogy_  _ő_ mérték nélkül szeresük etehát valoságal az _isteni_ szeretetnek _cselekedet_ és nem a _hogy_ tsak _gondolat_ vagy szájal mondgyuk néki _hogy_ szivünkböl szerettyük soké szivünkböl a mely _oly_  _kicsiny_ egy olyan _isten_ szeretni _aki_  _oly_ nagy jó és _oly_ szeretetre méltó


 A _Szentírás_ és a szent atyák _elöben_ adgyák _hogy_  _kétféle_  _dolog_  _indító_ 
  _cselekedet_ az _isteni_ szeretet és a magunkhoz valo szeretet az _egyik_ lelki a másika 
 testi visgáld meg már magadban _hogy_ a _kettő_  _közül_ melyike _igazgat_  _cselekedet_ 


 Mim vagyon nékem az _ég_ és _tekívüled_ mit akartam eföldön én szivemnek _isten_  _te_ vagy az én részem _örökké_ nékem pedig jó az _isten_ ragaszkodnom az _úristen_  _helyheztetni_ reménségemet


 Az Isten szeretet _aki_ a szeretetben marad az _isten_ marad és az Isten _őbenne_ aszeretet _erős_ mint ahalál


 Az _isten_ ugy szolgállyák és _imád_  _ha_ szeretik


25 napon 
A _Krisztus_ valo szeretetröl


  _I_ Ha _ki_ nem szereti a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_ átkozot légyen tsak ö általa vagyon az üdveség és tsak az ö nevében lehet üdvezülni az _ember_ nem lehet _tehát_ üdvezülni azoknak kik nem üsmérik és nem szeretik akristust ö ami reménségünk egyedül valo _közbenjáró_  _főpap_ szabaditonk meg váltonk urunk és _fej_ 

Ö _elhoz_ a _kegyelem_ és az _igazság_ ö avaloságos _szőlőtőke_ mi pedig annak ágai vagyunk az ágak ugy _hozhat_  _gyümölcs_  _hogy_  _ha_ a _tőke_ lesznek azért mi is ugy _hoz_  _gyümölcs_  _hogy_  _ha_  _őbenne_ maradunk a szeretet _kapcsol_ minket a _Krisztus_ ugyan a szeretet _által_ is maradunk _őbenne_ és veszük az ö _kegyelem_ 

A _Krisztus_ azút az _igazság_ és az _élet_ ö az út mert tsak az ö _érdem_  _által_ lehet az _isten_ menni _hogy_  _ha_ az ö példáit _követ_  _ha_ ugy _él_ a mint ö _él_  _ha_ ugy _meghal_ a mint ö _meghal_ és _abban_ akészületben ö az _igazság_ ö világosit minket ö _oktat_ szent _törvény_ ö az _élet_  _kegyelem_  _által_ ö is viszen _ki_ minket a véteknek _halál_ és _megelevenít_ minket lelkével _őbenne_ áld meg minket az Isten _őbenne_  _éltet_  _őbenne_  _feltámad_ és _őbenne_ adgya meg az üdveséget

Ö váltot meg minket vérének _kiontás_ ö nyerte meg nékünk az üdveséget _halál_  _hogy_ pedig azt _elérhet_ minden _az_ valo szükséges malasztokot _megérdemel_ nékünk a maga _test_  _táplál_ minket szent lelkét _közöl_ velünk _hogy_ ö tölle és _őbenne_  _él_  _mindennyi_ malasztok nagy szeretetet _kíván_  _mitőlünk_ és egész _hálaadás_  _ha_  _élet_  _ezer_  _érte_ adnok is _de_ a még _elegendő_  _jel_ nem volna szeretetünknek _de_  _ellenben_ az _irtóztató_  _hálaadatlanság_ volna _hogy_  _ha_ szüntelen nem _gondolkodik_ anyi _sok_  _jótétemény_ 


  _II_ A _Krisztus_ valo szeretet _abban_ áll _hogy_ szeresük az ö _evangélium_  _kereszt_ és _anyaszentegyház_ ugy _tekint_  _ő_ mint lelki _jegyes_ akinek _eljegyeztetik_ ahit _által_ az _evangélium_  _által_ akereszttség _által_  _hogy_ ugy mutattassunk bé _őneki_ mint _tiszta_ szüzek a szivünkben _tart_  _ő_ és tsak egyedül _őhozzá_  _kapcsol_ magunkot

A _Krisztus_ szivböl szeretni az _hogy_  _ő_ szüntelen _óhajt_ rolla _gondolkodik_ minden 
  _gyönyörűség_  _őbenne_  _tart_ és _éjjel_ napal tsak rolla _foglalatoskodik_  _hogy_ 
 magunkot mindentöl _megfoszt_ azért _hogy_  _ő_ meg nyerhesük _hogy_  _egyéb_ ne _tud_  _hanem_ tsak akristus _Jézus_ és a _megfeszíttetik_  _Krisztus_  _Jézus_ 


 A _Krisztus_ szeretni az _hogy_  _megtart_ az ö parancsolatit _ha_  _megtart_ az én parantsolatimot monda a _Krisztus_ az én szeretetemben maradtok valamint én _megtart_ az atyám parantsolatit és az ö szeretetében maradtam szintén ugy vagyunk mi a _Krisztus_ valamint akristus az _isten_ azért is _tartozik_ néki lelkünknek _test_  _élet_ és 
 mindenünkel ö _meghal_ mindenekért azért _hogy_ akik _él_ ne magokért _él_  _hanem_ azért _aki_  _érte_  _meghal_ és _feltámadt_ 

 _III_ Mitsoda választhat el _bennünket_ a _Krisztus_ szeretetétöl anyomoruságé az üldözésé vagy a szegénység semmi el nem választhat még ahalál sem választ el sohais a _Krisztus_ valo szeretetünktöl minden _keresztény_ igy _kell_  _beszélni_  _de_  _ó_ ! mely _kevés_ vannak _aki_ ezt mondgyák


 Hogy pedig akristushoz valo szeretetünk légyen azt tölle _kell_  _kérni_ ö _hoz_ azt le a _föld_ és azt _kíván_  _hogy_ a fel gerjedgyen szivünkben ez olyan _kegyelem_ és ajándék a 
 mely _onnét_ felyül származik _kér_ azt _bizodalom_ és meg nyerjük mert akristus magais _kér_ azt az attyátol mi nékünk

Az _anyaszentegyház_ mindent akristus _által_  _kér_ ö ami szószóllónk és _közbenjáró_ az attyánál ö általa is veszi _kedves_ az Isten _imádság_ és áldozatinkot _ugyanezért_ is végezi minden _imádság_ illyen képen _kér_ ezt a _kegyelem_ a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ arra is _tanít_  _ezáltal_  _hogy_ ne ajánlyunk se ne _kér_ semmit is az _isten_ olyat a mit néki ne ajánlhassunk és tölle ne _kérhet_ ezen szenttséges üdvezitö _által_ ugyan _őbenne_ is _helyheztet_ az atya Isten minden _gyönyörűség_ ö minket tsak _őbenne_ szeret és a midön minket a _Krisztus_ látt és akristust _mibennünk_  _akkor_ se szeretetét se _kegyelem_ se _ország_ töllünk meg nem vonya

Tégy velem anyi _kegyelem_  _ó_ ’ uram _Jézus_  _isten_  _hogy_  _megad_ nékem szent szeretetedet nevellyed azt anyira _benne_  _hogy_ el mondhasam _hogy_ szereteted _ég_ szivemben


 Ö engemet szeretet és ahalálra adta magát _érte_ 


 Uram _tud_  _hogy_ szeretlek


 Az apostolok egy _kevés_  _idő_ sem lehetének _távol_ akristustol mert nagy szeretetel szeretik vala _ő_ 


 Ha egészen magamot az _isten_  _tartozik_ adni azért _hogy_  _teremt_ mivel nem _tartozik_ ö néki azért _hogy_ engemet meg váltot _oly_  _csodálatos_ a _halál_ adván fiát _oly_  _bűnös_ mint én vagyok


26 napon
Hogy a _Krisztus_  _kell_  _követni_ mindenekben


  _I_ Ha _ki_ utánnam akar _jönni_ mondgya akristus _megtagad_ magát és vegye fel azö _kereszt_ minden nap és _követ_ engemet az _ember_ mondgya szent agoston szüksége vala egy olyan _kalauz_ akit _követhet_ nem _tartván_ attol _hogy_  _eltévelyedik_ nem _kelletik_ azért néki egy olyan _bűnös_  _ember_  _követni_ mint maga mivel azok valának mindnyájan az emberek az _isten_  _kelletik_  _tehát_  _követni_  _de_ azt se nem látta se nem üsmérte szükséges vala azért _hogy_ az Isten _ember_ lévén magát láthatová _tesz_  _hogy_ az _ember_ például lévén _ő_  _teljes_  _bizodalom_  _követhet_ 


 Példát adtam néktek _hogy_ amint én _cselekedik_  _ti_ is ugy _cselekedik_ az Isten mondgya szent pál még _előre_ el rendelte aválasztatit _hasonló_ lenni az ö fia _ábrázat_ a 
  _hasonlatosság_ pedig ugy lesz meg _ha_  _ő_  _követ_ az ö _élet_ mondgya szent agoston szüntelen valo _oktatás_ állot a mi szokásinknak rendben valo vételére és _hogy_ tsak anyiban vétkezünk a menyiben _eltávozik_ példaitol _hogy_  _ha_ azt _kíván_ a mit ö meg vetet vagy _ha_ attol _eltávozik_ a mit ö el akart szenvedni


 Annak mondgya szent _János_  _aki_ azt mondgya _hogy_ a _Krisztus_ marad ugy _kell_ néki is _járni_ valamint a _Krisztus_  _jár_ arra a szent példára _kell_ szüntelen vetni szemeinket És _megegyeztetni_  _élet_ az ö _élet_ 

 _II_ Tanullyátok meg _tőle_ mondgya akristus _hogy_ én _kegyes_ és alázatos szivü vagyok szükséges _tehát_ akristusal meg vetni a világi _dicsőség_  _gazdagság_  _gyönyörűség_ és fel vennünk az alázatoságot a szegénységet abékeséges _tűrés_  _kapcsol_ magunkot akristushoz minden munkáiban és szenvedésiben és mindenben tsak azö rendelése _szerint_ visellyük magunkot

 _de_  _ó_ ! akristusnak minden _óhajtás_ a menyei _dolog_  _felé_ voltanak a miéink pedig tsak a _földi_  _dolog_  _felé_ vannak ö tsak az _isten_  _gondolkodik_ mi pedig tsak a világrol ö _soha_ a maga akarattyát nem _követ_ mi tsak a miénket _követ_  _elítél_ mind ezekböl _ha_  _keresztény_ vagyunké és _ha_ a _Krisztus_ vagyunké _ha_ a _Krisztus_ lelke vagyon nálunk a minden magunk viselésiben meg mutattya magát

A _Tábor-hegy_ minden _örömest_  _elkísér_ a _Krisztus_  _hogy_ ót _tisztesség_ és _dicsőség_  _találhat_  _de_  _hogy_  _ő_ akálvária _hegy_  _kísér_  _ahol_ tsak szenvedést várhatnak azt nem szeretik _ilyenformában_  _tehát_ nem akristust _követ_  _hanem_ magokat ellene mondanának akristus _ország_ és az _evangélium_  _aki_ is szenvedesi és _halál_  _általmegy_ bé _dicsőség_ és _aki_  _kereszt_  _megérdemel_ nékünk a _dicsőség_ 


 Meg holtatok és ati _élet_ el rejtetet akristusal az _isten_ ö _éhség_ szomjuságot és _fáradság_ szenvedet olyan volt mint a siket és a néma amidön _gyalázat_  _ül_ ö _éjszaka_  _tölt_ az _imádság_ ö _engedelmes_ volt mind akeresztnek _halál_  _hogy_ nékünk példát adgyon és _hogy_  _kegyelem_  _érdemelhet_ az _ő_  _követés_ 


  _III_ A _ki_ engemet _kő_ mondgya az ur nem _jár_ a setéttségben az _élet_ világosága vagyon _benne_ a mely fel gerjeszti szivében a szent léleknek _tűz_  _aki_ pedig _ő_ nem _követ_ a setéttségnek uttyaiban _jár_ a melyek az _örökös_  _halál_ vezetik akar mely _egyenes_ láttzattassanak is lenni az _ember_ 

Egy _keresztény_  _nagy_  _foglalatosság_ alegyen _-e_  _föld_  _hogy_ akristust _tanul_ az ö _élet_ példájárol _elmélkedik_ mivel azokban valoságos és _bizonyos_  _dolog_ lehet _találni_ mivel az ö szenttséges szájábol _soha_ se _csalárd_ se _haszontalan_ szó _ki_ nem ment minden szent minden _imádás_ méltó az ö maga viselésében azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ 
  _hasonlíthat_  _az_ az _isteni_ üdvezitöhöz ugy anyira _hogy_ el mondhassuk az apostolal én _él_  _de_ nem én _él_  _hanem_ a _Krisztus_  _él_  _énbennem_ 

Nem _elég_ az az üdveségre _hogy_  _tisztességes_  _élet_  _él_  _hogy_  _ha_ akristus lelke _szerint_ nem _él_ és _ha_ azon nem _igyekezik_  _hogy_  _ő_  _követ_ az alázatoság _által_ ellene mondván magunknak valojában és avilági _dolog_ mivel az olyan _külső_  _tisztességes_  _élet_  _képmutatás_ volna

Nem lehet akristust és avilágot _követni_ azolyan _két_ ur _aki_  _egyszersmind_ nem lehet szolgálni a világiakot _követ_ mert világi elmével _bír_ és nem akristus lelkével _holott_ anyi _kedvesség_ és _gyönyörűség_ vagyon _abban_ a szenttséges lélekben _hogy_  _aki_ azt _bírhat_ nem _kedvelhet_ az után avilági _hiábavalóság_  _ha_ akristusban az el rejtet mannával _élhet_ míért suhajtanok az _egyiptomi_  _hagyma_  _aki_ nem akristusé az az illyen _dolog_ meg nem foghattya


 Add meg uram mí nékünk azt akegyelmedet _hogy_  _követhet_ akristust ami példánkot és _had_ lehesünk az ö jó _illat_  _hozzá_  _kapcsolván_ magunkot mert tsak ö nála vannak az _örök_ 
  _élet_  _ige_ 


 Legyetek azért az Isten _követő_ mint szerelmes _fi_ 


 A mint a _földi_  _ember_  _ábrázat_ viseltük visellyük a menyeinek is _ábrázat_ 


 Nézünk ahitnek _elkezdő_ és el végezöjére ajésusra


 Hejában _dicsekedik_  _kereszténység_  _hogy_  _ha_ a _Krisztus_ nem _követ_ 


27 napon 
A _felebaráti_ szeretetröl


  _I_ Mind azok aparantsolatok melyek afelebarátot _illet_  _ebben_ aparancsolatban _foglaltatik_ szeresed _felebarát_ mint _önnönmaga_ 

A _Krisztus_ nékünk erröl új parancsolatot ádot és erröl nagy _fényes_ példákot _ad_ mindenüt szeresétek egy mást mondgya valamint én szerettelek _titeket_ az az _hogy_  _élet_ is egy másért adgyátok _ha_ a szükség _hoz_ magával valamint _hogy_ én ugy szerettelek _benneteket_  _hogy_  _élet_ adtam _érte_ 


 Ez az ur parantsolattya mondgya szent _János_ és _ha_ ezt meg _tart_ amint _kell_ az _elegendő_ arol a _jel_ üsmerik meg az emberek _hogy_ a _Krisztus_  _tanítvány_ vagyunk _hogy_  _ha_ egy mást szerettyük illyen formában az Isten _benne_ marad és az ö szeretete _benne_  _tökéletes_ 

A _ki_ az _isten_ szereti az attyafiát is _kell_ annak szeretni mondgya szent _János_ mivel _aki_ bé zárja szivét _felebarát_ elött és meg nem segitti szükségében anem szereti _felebarát_ még az _isten_ sem _hogy_ szeretné _felebarát_ mivel nem _hogy_  _élet_ adná _érte_ valamint akristus _cselekedet_  _de_ söt még egy _darab_  _kenyér_ sem _ad_ néki _hogy_ szeretné az _isten_ mivel _általhág_ az _egy_  _nagy_ parantsolattyát és nem szereti azt akit az Isten ugy szeretet _hogy_  _egyetlenegy_ fiát adta ahalálra _érte_ akit azért _teremt_  _hogy_  _ő_  _bír_  _örökké_ nagyon _megbánt_  _tehát_  _ő_  _hogy_  _ha_ azt nem szeretik akit ö anyira szeretet

Mind _ennyi_ nagy _fő_  _ok_ valo nézve _tartozik_ szeretni _felebarát_  _de_ ne azért szeresük _hogy_  _abban_  _haszon_  _tekint_ vagy _hogy_ nékünk szükséges vagy _kedves_ enem _felebaráti_ szeretet volna mivel az _oktalan_ állatokot is illyen formában szeretik

 _II_ A _felebarát_  _tehát_ ugy szeretni mint magunkat és valamint akristus szeretet minket nem más _hanem_  _hogy_ mindenek felet az ö üdveségit _tekint_ valamint amagunkét tsak az _isten_ szeresük _őbenne_ az ö ajándékit és _kegyelem_ szerezünk néki minden alkalmatoságot a maga meg szentelésire _örül_ az ö _haszon_ vigasztallyuk nyomoruságiban segittsük szükségiben szenvedgyük _fogyatkozás_  _oltalmaz_  _ha_  _igazságtalanság_  _cselekedik_ véle _jól_  _ítél_  _felőle_ fogjuk párttyát _ha_ mások roszul _beszél_ ö rolla egy szoval valoságal _kell_  _ő_ szeretni ne tsak szoval _hanem_  _cselekedet_ mivel tsak azt mondani néki _hogy_ szerettyük és semit se _cselekedik_  _őérte_ ugy magunkot _megcsal_ 

A szeretet a _törvény_  _betöltés_ lehetetlen _hogy_  _elvesz_ annak akit valoságal szeretnek se _jószág_ se _becsület_ se _feleség_ se _élet_ se semmit ami az _övé_ se _hazugság_ se _csalárdság_ azt meg nem tsallyák _soha_ roszat sem _kíván_ néki söt még azon _jó_  _cselekedik_ véle a melyeket magoknak _kíván_ 

A valoságos _felebaráti_ szeretet meg válhatatlan az _isteni_ szeretettöl az _isteni_ szeretet annak _eredet_ és _kezdet_ afelebaratot pedig ugy szeretik _igazán_  _hogy_  _ha_ az _isten_ valo _élet_  _kíván_ néki igy is szeretik az _isten_ valoságal és az ö szent _törvény_ a _felebaráti_ szeretet szent péter _szerint_ és szent _Jakab_  _szerint_ avéteknek sokaságát el fedezi

 _III_ Szent _Tamás_ azt akarja _hogy_ a _felebaráti_ szeretetnek _háromféle_ minémüsége legyen _először_  _hogy_ az a szeretet szent legyen szent pedig tsak anyiban lehet a menyiben _ő_ az _isten_ szeretik _hogy_  _ha_ tsak a világi _jó_  _kíván_ néki a szeretetünk nem szent mivel tsak atestét és nem alelkét szerettyük _hogy_  _ha_ pedig alelkét szeretnök mindenek felet a _keresztényi_ jó _erkölcs_ az Isten _kegyelem_ és a _mennyország_  _kíván_ néki

Másodszor _hogy_ az a szeretet _igazságos_ legyen akit szeretünk annak _igazságtalanság_ nem _cselekedik_ se annak _kedv_ nem _kell_  _igazságtalanság_  _cselekedni_ nem volna _igazságos_  _ha_  _felebarát_ inkáb szeretnök az _isten_ nem is szabad ateremptet allatnak adni a mi tsak a _teremtő_  _illet_ se _kis_ vétket is _cselekedni_ az ö _kedv_  _mindazonáltal_ menyi vétkes _kedvkeresés_ nem vagyunk azokhoz _aki_ szeretünk menyit nem _kíván_ azoktol akik szeretnek menyi testi ragaszkodásal nem vagyunk másokhoz nem bálványozásé mind _-e_ 

Harmadikszor _hogy_ az a szeretet valoságos és ne szines legyen nem _kell_ a _felebarát_ a magunk _gyönyörűség_  _haszon_ szeretni mert ugy magunkot szeretnök és nem a _felebarát_  _mindazonáltal_ rend _szerint_ tsak ezekért szeretik és nem _tekint_ az _isten_ a szeretetben _hogy_  _ha_ pedig tsak azokot szerettyük _aki_ minket szeretnek apogányok is ezt _cselekedik_ 

A nintsen _megtiltva_  _hogy_ ne szeresük _barát_ söt még _különös_  _kell_ öket szeretni _de_ a vétek _hogy_  _ha_ tsak jó akaroinkot szerettyük el _kell_  _terjeszteni_ szeretetünket minden féle személyekre mert más képen a mi szeretetünk se nem _keresztényi_ se _jutalom_ nem _érdem_ 


 Add meg uram nékünk azt a _kegyelem_  _hogy_ az áitatosághoz _tesz_ az atyánk _fia_ valo szeretetet és az atyánk _fia_ valo szeretethez a _felebarát_ valo _jótétel_  _cselekedvén_ véle azt a mit _kíván_  _hogy_ velünk _cselekedik_ nem _cselekedvén_  _mindazonáltal_ semmit is olyat a mi _ellenkezik_ parantsolatidal


 Az elsö _keresztény_  _között_ szegény nem vala


 Ha _ki_ azt mondgya _hogy_ szeretem az _isten_ és az ö attyafiát _gyűlöl_  _hazug_ a mert a _aki_ nem szereti az ö attya fiát akit látt az _isten_ a kit nem lát mi modon szeretheti


 Senkinek semmivel ne _tartozik_  _hanem_ tsak egy mást szeresétek

Tsak egyedül a szeretet _megkülönböztet_ az Isten _fia_ és az _ördög_  _fia_ mondgya szent agoston


28 napon 
Az _ellenség_ valo szeretetröl


  _I_ Szeresed _ellenség_ mondgya akristus _tesz_  _jól_ azokal akik _gyűlöl_ és _imádkozik_ azokért kik _titeket_ üldöznek és _gyaláz_  _hogy_  _fia_ legyetek atí atyátoknak _ki_ menyben vagyon _aki_ az ö napját _feltámaszt_ ajokra és agonoszokra és _eső_  _ad_ az _igaz_ és ahamisakra szeresétek _tehát_  _ellenség_ mert _ha_ tsak azt szeretitek akik _titeket_ szeretnek mitsoda _jutalom_ lészen a pogányok nem _eszerint_ tselekeszneké


 Ha ate _ellenség_  _éhezik_  _ad_  _étel_ néki _ha_ szomjuhozik _ital_  _ad_ néki mert _eszerint_  _cselekedvén_  _tüzes_ szenet _gyűjt_ a _fej_ szeretetedel arra _kényszerít_  _ő_  _hogy_ tégedet szeresen _békességes_  _tűrés_ arra viszed _hogy_ magához _tér_ és _jótétemény_ a szent léleknek _tűz_ nyered reája meg ne gyözetesél a _gonosz_ a melyet _cselekedik_ veled _ellenség_  _hanem_  _javall_  _meggyőz_ agonoszt


 A _ki_  _bosszú_ akar állani az urtol _bosszúállás_ várhat és annak _bűn_ meg _tartván_ meg _tart_  _aki_  _irgalmasság_ nem _cselekedik_  _irgalmasság_ nélkül itéltetik meg _hogy_  _ha_  _ellenség_  _gyűlöl_ és néki meg nem botsátunk az Isten sem _megbocsát_ nékünk ezt az _evangélium_  _bizonyít_ nékünk ezt nem is ugy adgya mint _tanács_  _hanem_ mint meg másolhatatlan _törvény_ 

Amidön _gyalázat_  _illet_  _bennünket_ azt az Isten a mi _bűn_  _bocsánat_ engedi meg _hogy_  _ha_ azt _őérte_  _csendesség_ szenvedgyük apedig az _ördög_  _hamisság_  _jön_  _aki_ is 
 meg tsallya azokot kik velünk roszul _bánik_ egy _keresztény_ senkinek sem _ellenség_ ami _ellenség_ inkáb szánnyuk mint sem _gyűlöl_ és _boldog_ vagyunk _hogy_  _ha_ tsak azért vagyon _ellenség_ mert _hív_ voltunk _kötelesség_ 


  _II_ A _Krisztus_ arra _kötelez_ minket az _evangélium_ valo _imádság_  _hogy_  _megbocsát_  _ellenség_  _megbocsát_ mondgya és meg botsátatnak néktek ezt az _imádság_ el mondani és _ellenség_ nem szeretni tsak anyi mint _ha_ azon _kér_ az _isten_  _hogy_ nékünk meg ne botsáson lehetneé _ennél_ nagyob _káromkodás_ az _isten_ fia _olyankor_  _meghal_  _érte_ amidön _ellenség_ valánk azért azt akarja _hogy_  _megbocsát_  _ellenség_ amely vétkeket _cselekedik_  _ellene_ nem _hasonlíthatni_ azokhoz anagy vétkekhez amelyeket mi _cselekedik_ Isten ellen

Szükséges _tehát_  _megbocsátani_ másoknak mert más képen _félhet_  _hogy_ reánk is _ki_ ne mondgyák azt az _irtóztató_  _ítélet_ amelyet mondottak arra akegyetlen szolgára akinek az 
 ura el _enged_  _tízezer_  _talemtum_ valo adoságát + ő pediglen el nem _enged_  _társ_ száz pénzel valo adoságát+ igy _cselekedik_ mondgya akristus az én menyei atyám is veletek _ha_ meg nem botsátotok _ki_  _ki_ az ö attyafiának szivetekböl

 _ember_  _ember_  _harag_  _tart_ és az _isten_ mér _kérni_  _bocsánat_ azt _gyakorta_ mondgyák _hogy_ 
 meg _bocsát_  _ellenség_  _de_ arra nem vehetik magokot _hogy_  _hozzá_ el menyenek _hozzá_ szollyanak valamiben néki szolgályanak a szivek ezeket nékik meg nem engedi azért nintsen is szives _bocsánat_ mivel minden _harag_ ellene _kell_ mondani és azt valoságal meg is _kell_  _bizonyítani_ 

 _III_ Az _ellenség_ szeretetiröl valo parantsolat nem lehetetlen akristus _jól_  _tud_ a mi _gyengeség_ a mit töllünk _kíván_ nem nehéz mivel a szeretet melyet szivünkben _ad_ az ö _járom_  _kedves_ tészi és az ö _teher_  _könnyű_  _hanem_ tsak azt akarja _hogy_ azt _cselekedik_ a _mitőlünk_ lehet az _érő_  _szerint_ melyet _bele_ adot és _hogy_ tölle _kér_ azt amit még nem _cselekedhet_ik_ 

A valo _hogy_ semmi _ennél_ nem nehezeb se nem _ellenkező_ a meg romlot _természet_  _de_ akristus _meghal_ azért _hogy_ arra _kegyelem_  _érdemel_ nékünk és arra példát is adot nékünk sokan valának olyanok kik mihozánk _hasonló_ voltanak és akik _gyönyörűség_  _cselekedik_ azt ami nékünk lehetetlennek láttzik lenni

 _József_ meg menté ahaláltol _báty_ akik meg akarák _ő_  _ölnyi_ jó szivel _fogad_ azokot kik _oly_  _kegyetlenség_  _elad_  _ő_  _Dávid_  _hasonló_  _bánik_ Saulal az ö nagy _ellenség_ Szent _István_ nagy szeretettel _könyörög_ azokért kik _ő_  _kövez_ mind ezek apéldák minket meg _ítél_ az utolso napon _hogy_  _ha_ ezeket nem _követ_ 

Kiki szereti a maga jó akaroját és _jótevő_  _de_ a mi az _ellenség_  _illet_ azt _gondol_  _hogy_ sokat _cselekedik_  _érte_  _hogy_  _ha_ mind azt a roszat rajta el nem _követ_ a melyet _elkövethet_  _holott_ akristus azt parancsollya nékünk _hogy_ szeresük öket szivesen _felőle_  _jól_  _beszél_ nékik szolgállyunk segittsük öket minden _tehetség_ 

Adgyad uram azt a _kegyelem_  _hogy_ valoságal szeresük _ellenség_ és agonoszért _jó_  _fizet_ neki töröly el szivünkböl minden _harag_  _gyűlölség_ és a _bosszúállás_  _kívánság_ 


 Atyám mondgya a _Krisztus_  _megbocsát_ nékik mert nem _tud_ mit _cselekedik_ 


 Uram mondá szent _István_ ne _tulajdonít_ nékik ezt a vétket


 Botsás meg atyád _fia_ nem mondom tsak _hét_  _hanem_  _hetvenhét_ 


 Minden valaki _gyűlöl_ az attyafiát _gyilkos_ az és egy _gyilkos_ sincs magában meg marado _örök_  _élet_ 


 Nehéz akár kinek az _ellenség_ szeretni _de_ nehezeb még a pokolban _égni_ 


29 napon
Az Isten szolgálattyában valo _buzgóságos_ 


  _I_ A lélekben _buzgó_ legyetek nem restelkedvén a szorgalmatoságban mivel az urnak 
 szolgáltok ami urunk _isten_  _emésztő_  _tűz_ és _bosszúálló_ Isten az angyalit lelkeké tészi 
 és a szolgait _égető_  _tűz_ 

A szent lélek _tüzes_ nyelveknek _kép_ szálla le az elsö _hív_ meg akarván nékünk mutatni _hogy_ mitsoda siettségel és _buzgóság_  _kell_ szolgálnunk az _isten_ akristus _tűz_  _lehoz_ a _föld_ az az szeretetet és azt akarja _hogy_  _hovatovább_ jobban fel gerjedgyen és azt a _mihozzánk_ valo szeretetéböl _cselekedik_ aszeretetet szeretetel _fizet_  _buzgóság_  _kell_  _tehát_ végben 
 vinni _hivatal_ mivel anélkül ami lelkünk nyomoruságban vagyon azt adom néked _tanács_ mondgya akristus _hogy_ végy _tőle_  _tűz_ meg probált aranyat _hogy_  _gazdag_ légy 
 ennek a szent _tűz_  _kell_  _tehát_ szüntelen _égni_ ami szivünknek _oltár_ és a mely _tűz_  _képzel_ a _Sínai-hegy_ valo _tűz_ 

 _II_ Semi ugy _bennünket_ az Isten szolgálattyában valo _buzgóságos_ nem _indít_ mint azok a _csodálatos_ példák a melyeket látunk abuzgoságrol az _ó_ és az _újtestamentum_  _Ábrahám_ még _napkelet_ elöt _felkel_  _hogy_ az Isten parancsolattyábol el vigye fel áldozni a fiát Isákot _Tóbiás_ mindgyárt fel _kell_ az asztaltol _mihelyt_ meg _hall_  _hogy_ valamely _izraelita_ aholt _test_  _fekszik_ az utzán és el viszi _temetni_  _jobb_ mojses _Dávid_ a proféták a makabaéusok az ö 
 szent anyok és az _ótestamentumbeli_  _igaz_  _aki_  _buzgóság_ szól szent pál mind igen nagy példák

Az _evangélium_ Zakéus nagy siettségel és _öröm_  _fogad_ akristust és üdveséget veszen az egész _ház_ népével a _bűnös_ aszony semmi _ember_  _tekintet_ nem _hajtván_ nagy siettségel _keres_ akristust nagy szeretettel sirattya vétkeit magát meg aláza és minden vetkeiröl valo _bocsánat_ nyér


 A _boldogságos_ szüz minek utánna a szentséges méhében _fogad_ a _Krisztus_ szorgalmatoságal mégyen _Erzsébet_ látogatására ót is marad _három_  _holnap_ melette _hogy_ segittse a miben _kívántatik_ ennek a szenttséges Isten anyanak egész _élet_  _tökéletes_ példája lehet a _keresztényi_  _buzgóság_ és akristus meg mutattya nékünk ezen szenttséges szüznek 
 példájábol _hogy_ az ö lelke és _kegyelem_ akésedelmeséget nem szeretik

A _Krisztus_ szeretete arra _kényszerít_ minket _hogy_  _többé_ ne _él_ se magunknak se a világnak _hanem_ annak _aki_  _meghal_ és _feltámadt_  _érte_  _mindazonáltal_  _ha_ meg _tekint_ a mi lomhaságunkot azt mondhattyák _hogy_ tsak egyedül a _Krisztus_ nem _megérdemel_ töllünk _hogy_ serénységel szolgállyuk semmit nem _elfelejt_ amidön avilágnak akarnak _tetszeni_  _de_ amidön akristust _kell_ szolgálni imel ámal _cselekedik_ és tsak _külső_ viszik végben _ó_ ! mely _hálaadatlanság_ mely _igazságtalanság_ !


  _III_ Fély attol _hogy_ az átok reád ne szályon amelyet mondanak _az_ kik _gondolatlan_ munkálodnak az Isten szolgálattyában az az az üdveségben alagyság nagy _fogyatkozás_ az az Isten _fia_ nem tettzik és a sokal veszedelmeseb mint sem _gondol_ egy olyan _aki_ lágy az Isten szolgálattyában _ha_ veszedelemben nincsen is _de_  _az_ igen _közel_ vagyon


 Azt akarnám mondgya akristus _hogy_ vagy egészen _hideg_ vagy egészen melegek volnátok _de_ mint _hogy_ se _hideg_ se melegek nem vagytok azért készvagyok _titeket_  _ki_ vetni a számbol _tudniillik_  _hogy_ egy olyan _keresztény_  _aki_ nintsen az _élő_  _hit_  _buzgóság_ és _aki_ el mulattya az üdveségit sokal roszab az olyanál _aki_  _hideg_ az az egy pogánynál _aki_ 
  _hív_ nincsen és sokal _jobb_ let volna néki _ha_ a _hit_ világoságát nem vette volna _hogy_ sem olyan roszul _élni_ azal avilágoságal

A lágyság tészi _haszontalan_ a szolgákot az is _meggátol_ a _kegyelem_ munkálkodását és tészi _haszontalan_ a szentségeket és a jó _cselekedet_ példáit alágyság nagy _hálaadatlanság_ el is apaszttya az _irgalmasság_  _forrás_ a szivet nagy rettentö szükségben tészi és vegtire _megkeményít_ 

A _buzgóság_ az _isten_ ajándéka azt _gyakorta_ valo és alázatos _imádság_ lehet meg nyerni tölle ate parantsolatidnak uttyan _fut_ amidön _megtágasít_ szivemet mondgya _Dávid_ a szivet pedíg szeretetével _megtágasít_ és a _buzgóságos_ a szeretet _felindít_ egy _keresztény_  _gyakorta_  _kell_  _kérni_ azt a szeretetet _hogy_  _teljes_ és _tökéletes_ akarattal szolgálhassa az _isten_ 

Visgállyuk meg magunkot _hogy_  _ha_ nem vagyunké _abban_ a lágyságban _hogy_  _ha_  _örömest_ halgattyuké az Isten _ige_  _hogy_  _ha_ kivánnyuké amenyei _dolog_  _hogy_  _ha_ pedig _ebben_ alágyságban vagyunk _keres_  _abban_ modot _hogy_  _kikelhet_  _belőle_ arra _jobb_ mód nintsen mint az _imádság_ az Isten _ítélet_ valo _gondolkodás_ aszent _dolog_ valo _olvasás_ a _foglalatosság_ és a munka

Vigyed végben az Isten munkáját jó szivel és _buzgó_  elmével


 Meg hevült _benne_ a szivem és az én _elmélkedés_  _felgyullad_ atüz mondá _Dávid_ 


 Mindent szeretettel _cselekedik_ valamit _cselekedik_ 

Légy a _teremtő_  _hasonló_  _buzgóság_ mint a melyel voltál avilághoz mondgya szent ágoston


30 napon
A _boldogságos_ Szüzhöz és a szentekhez valo áitatoságrol


  _I_ Az Isten _csodálatos_ az ö szenttyeiben a mely _tisztelet_ adunk az _isten_ és a _Krisztus_ az _örökös_  _tisztelet_ a mely _abból_ áll _hogy_  _ő_  _imád_ alázatos szivel _hogy_  _ő_ szeresük mindenek felet és mindenben _hogy_  _őneki_ ajánlyuk és áldozuk magunkot egészen mint véghetetlen _tökéletességű_  _örökös_ urunknak

A mely _tisztelet_ adunk pedig aBoldogságos szüznek és a szenteknek a szeretetbéli _tisztelet_ a mely is _megegyesít_ minket vélek az _isten_  _hogy_ mind együt tsak egy szivek egy lelkek egy _templom_ legyünk és egy áldozat akristusal ami _közbenjáró_ ez a _tisztelet_ azö szenttségekre és _érdem_ vagyon _építve_ és mint _hogy_ az ö szenttségek az Isten szenttségétöl származik és _ered_ azért atisztelet is a melyet nékik adunk _az_ atisztelethez _tartozik_ a melyet adunk az _isten_ 

A _tisztelet_ melyet adunk a szenteknek nem állapodik meg rajtok _hanem_ az _isten_  _céloz_ mint utolso végéhez mi a szentekben az _isten_  _tisztel_  _megegyesülvén_ vélek _hogy_ vélek együt _imád_ az ö szenttségeknek és ami szenttséginknek _eredet_ és vélek együt ajánlyuk néki áldozatunkot mivel mi nem áldozunk aszenteknek a _bálványozás_ volna

Mi aszentekben az Isten ajándékit tiszteliyük mi _ő_  _dicsér_ atsudákért melyeket _benne_ munkálodot ugyan tsak egyedül tölle is _kér_ akristus _érdem_  _által_ a szükséginkre valo _kegyelem_  _de_ mint _hogy_  _tud_  _hogy_ a szentek az Isten _baráti_  _hogy_ öket _meghallgat_ eföldön valo létekor _megegyesülvén_ pedig véle a menyekben azért _hathatós_ szószóllóink is lehetnek ez okáért a midön valamely _kegyelem_ akarunk meg nyerni az _isten_  _hozzá_  _folyamodik_  _hogy_ velünk együt _könyörögvén_ mutassák bé _könyörgés_ az _isten_ és nyerjék meg nékünk azt amit magoknak meg nyertek ök ami példáink _kérni_  _kell_ az _isten_ azt a _kegyelem_ az ö _esedezés_  _által_  _hogy_ öket _követhet_ 

 _II_ Mint _hogy_ aboldogságos szüz az _isten_ Annya voltáért _feljebbvaló_ minden _tiszta_  _teremt_ állatoknál és mint _hogy_ azö _ki_ mondhatatlan _fényesség_ valo minémüségei az Isten és az ö fia akristus elött sokal _feljebbvaló_ rendben _tesz_  _ő_ az angyaloknál és az egész szenteknél azért mi is _különös_  _tisztelet_  _tisztel_  _ő_ noha aláb valo _tisztelet_ mint amelyel _tartozik_ az _isten_ és akristusnak a mi üdvezitönknek

Az _anyaszentegyház_ az _isten_ és akristushoz valo áitatosága _teljesség_ szükséges és avalláshoz _tartozik_ a melyel vagyon pediglen a _boldogságos_ szüzhöz és atöbb szentekhez az igen _hasznos_ ahiveknek szükségekben nagy segittség és igen _fő_ út ajó _erkölcs_ valo _előmenetel_ 

A _boldogságos_ szüzhöz valo _igaz_ áitatoság _abból_ áll _hogy_ véle _megegyesül_ a menyiben _gyengeség_ azt nekünk meg engedi az _isten_ valo szeretetben szeresük _ő_ az _isten_ és az _isten_  _tisztel_  _benne_ az _isteni_ szeretetet atisztaságot az alázatoságot _engedelmesség_ és azt a szenttséget a melyel az Isten _betölt_ az egész választottak felet _csodál_  _tisztelet_ az _isteni_  _anyaság_ minemüségét és _egyszersmind_ szüzeségit  _hív_ segittségül _ő_ mint Anyánkot és szószóllónkot _követ_  _ő_ mint olyat _aki_ akristus után _tökéletes_ példa minden jó _erkölcs_ és mint olyat _aki_ leg inkább _hasonlít_ az ö _fia_ 

Ha valaki azt _gondol_  _hogy_ szereti és _tisztel_ a _boldogságos_ szüzet és az ö _fia_ a _Krisztus_ meg nem adgya azt az _örökös_ szeretetet és _tisztelet_ amellyel _tartozik_  _ha_ valaki az _isten_ akarna menni az anyának _esedezés_  _által_ a _fiú_  _közbenjáróság_ nélkül _ha_  _ki_  _tisztelni_ akarná _ő_ nem _követvén_ az ö jó _erkölcs_ az olyan nem _követ_ akristust nem is _él_ az ö _evangélium_  _szerint_ az olyan veszedelmes és _csalandó_  _gondolat_ volna

Nintsen semmi _kedves_ akristus elött mint az ö anyához valo valoságos áitatoság semmi inkáb nem _tisztel_ az anyát mint a szeretet amelyel vannak azö _fia_ ö minékünk tsak egy 
  _dolog_  _hagy_ mondván _hogy_  _cselekedik_ mind azt valamit a fia fog nekünk mondani ez 
 a szent szüz _kevés_ szollot az emberek elött az ö _fő_ áitatosága _abból_ állot _hogy_ igen _hallgat_ a _megtestesült_  _ige_  _hogy_ azokot a szokot magában meg _tart_ és szivében _az_  _gondolkodik_ 

 _III_ Az _evangélium_  _megtalálhat_ a _boldogságos_ szüz jó _erkölcs_ azö nagy _hallgatás_ valo _imádás_ látván _titok_ és _csodatétel_ az ö _fia_ az _ige_  _megtestesülés_ magát meg aláza és szolgálonak mondgya _holott_ az angyal _ő_ Isten Anyának nevezi az után _Betlehem_ mégyen egy pogány _császár_ parantsolattyára ót bé nem _fogad_  _hanem_  _kényszeríttetik_ egy _istálló_ vonni magát és ót akristust avilágra _hoz_ akit apasztorok és a magusok mennek _imádni_ a _templom_ magát az Isten elött bé mutattya azután _kényszeríttetik_  _Egyiptom_ szaladni és ót maradni aherodes _dühösség_  _hogy_  _elkerülhet_ akristust nagy üldöztetésekben láttya prédikálani egy _kereszt_ láttya meg _halni_ valamint egy _gonosz_  _de_ mind ezekben az állapotokban nem monda egy szót is

A _boldogságos_ szüz mindenkor azon volt _hogy_ akristust _követ_  _követ_  _hat_ mi is _ő_ ezel a szenttséges Anyával _követ_ magát ezt a szent anyát is az ö szent _erkölcs_ aleg _fő_ jó _erkölcs_ a szüzeknek a _házas_ a légyen _hogy_ ugy _él_  _imádkozik_ munkálodgyanak szenvedgyenek mint ez a szent szüz és _benne_ akristust _tisztel_ 

Hijuk segittségül ezt a szent szüzet nyomoruságinkban és _kísértet_ ö _gyámol_ az olyan _bűnös_ kik valoságal _igyekezik_ az _isten_ meg _térni_ és _ha_ ugy _hív_ amint _kívántatik_  _esedezés_  _haszon_ veszik _de_ ö nem _gyámol_ avéteknek sem avilági _élet_ ö példája az _igaz_ és az ártatlanoknak parttyokot is fogja a fia elött


 Visgáld meg _figyelmetesség_ aboldogságos szüznek egész _élet_ néz _abban_ valamint egy _tükör_  _hogy_ meg láthasad atiédben mitsoda _fogyatkozás_ vagyon és miben _kell_ azt _megjobbítani_ 


 Kérj _édesanya_ mert nem méltó _hogy_ meg vessem ate _orca_ mondá Salamon


 A _Krisztus_ mondá a _boldogságos_ szüznek _asszonyi_ állat _ihon_ ate _fia_ az után mondá atanitványának _ihon_ ate anyád

Üdvöz légy mária malasztal vagy _teljes_ ur vagyon _teveled_ 


 Hogy meg nyerhesed máriának _gondviselés_ el ne mulasad _követni_ jó _erkölcs_ 

Az ö jó _erkölcs_ szent _Ambrus_  _szerint_ tsak rövideden igy _feltesz_ 

     A _boldogságos_ szüz
szüz volt _test_ és lelkében
Alázatos szivü volt
Mértekletes szavaiban
 _okos_  _tanács_ 
 _foglalatos_ a munkában
 _tartózkodó_  _beszéd_ 
szerette az _olvasás_ 
     Mindeneket _felülhalad_ 
A _hit_ 
A szemérmeteségben
Az áitatoságban
A _hallgatás_ 
     Ö _soha_ 
Meg nem szomoritotta szüléit
Meg nem vetette az aláb valokot
Masokat meg nem nevetet
A szegényeket el nem igazitotta
     Mindenek felet arra vigyázot
Hogy tsak az _isten_  _keres_ 
Magános _élet_  _él_ 
Hogy senkit meg ne szomorittson
Hogy mindenekel _jól_  _tesz_ 
Hogy az _öreg_  _tisztel_ 
Hogy senkire ne _irigykedik_ 
A _hiábavaló_  _dicséret_  _elkerül_ 
A jó _erkölcs_ szerese
Hogy mindenben az _egyenes_  _okosság_  _követ_ 
     Nem volt semmi szemérmetlen
Az ö _járás_ 
Maga viselésében
 _beszélgetés_ 
 _tekintet_ 
Tselekedetiben


31 napon 
A Szent Angyalokhoz valo áitatoságról

 _I_ A szent Angyalok az _isten_ szolgai és _követ_ azoknak segittségekre kik _örökös_ lésznek az _örökös_  _boldogság_ az Isten öket szenttségben és ártatlanságban _teremt_ szabadságban is valának egy _közüle_ magát _hasonló_ akará _tenni_ amagoságbélihez és le vetteték a pokolban mind azokal együt kik _ő_  _követ_  _feltámadás_ ezeknek minden _igyekezik_ tsak a _hogy_ az _ember_ aroszra vigyék és öket magokhoz _hasonló_ nyomorultaká _tehet_ 

Ellenben pedig Szent mihály atöbb jó Angyalokal _hív_ meg maradának _teremtetés_  _kegyelem_ fel is kelének azok apárt ütök ellen meg vallák _hogy_ nintsen semmi _hasonló_ az _isten_  _aki_ is egyedül méltó arra _hogy_ szeresék _imád_ és néki _engedelmeskedik_  _dicsőít_ is _ő_ mind azért akegyelemért melyet vettek ö tölle az Isten _hogy_ meg jutalmaztassa _hűség_ bé _tölt_ öket _teljes_ szeretettel a mely szeretet _hozzá_  _kapcsol_ öket és _abban_ az _örökös_  _boldogság_  _tesz_ amelyet _megérdemel_  _hűség_ 


 Az Angyalok _kilenc_ részre vannak el _osztva_ az elsö a sérafinusok akik az Isten szeretetére vannak szenteltetve a 2 akérubimusok kik az _isten_ nagy _fényesség_ vannak a 3 athronusok kik az _isten_ valo szeretetben állandok a 4 adominátiok kik az Isten parantsolattyát adgyák _ki_ és segitenek minket _hogy_ az ö akarattya alá vessük magunkot az 5 a _fejedelmesség_ ezek ateremtett állatokhoz valo _isteni_ rendelésben _foglalatoskodik_ a 6 a _hatalmasság_ ezek minket segitenek _hogy_ viaskodhasunk a setéttség béli _hatalmasság_ ellen a 7 az _erő_  _aki_ az Isten _csoda_  _tetet_ a 8 az _arkangyal_ kik a nagy _dolog_  _kihirdet_ a 9 az angyalok _aki_ az Isten arra rendelte _hogy_ minket szüntelen _oktat_ vezérelyenek reánk vigyázanak és _megoltalmaz_ agonosz lelkek _tőr_ valo _esés_ 


 Az Isten az _ótörvény_ az angyalokot _elküld_  _hogy_  _ki_ vigyék _Egyiptom_ az ö népit _hogy_ annak _törvény_  _kiad_  _hogy_ a _megígér_  _föld_  _helyheztet_ az angyal 
 vezeté uttyában az _ifjú_  _Tóbiás_ ugyan ö általa is _betölt_ az Isten _ő_ és az egész _ház_ áldásával az Isten _előtte_  _jártat_ angyalát _hogy_ nékünk meg mutassa a menyei utat és 
  _hogy_  _bizodalom_  _járhat_ azon _holt_ 

 _II_ Az Isten meg parantsolta angyalinak _hogy_ ránk vigyázanak minden utainkban az _egészség_ és a _betegség_ a jó és arosz állapotunkban azt akarja _hogy_  _kéz_  _hordoz_ minket ne _hogy_ valamely _kő_ meg üssük magunkot és valamely rosz példa a vétekre ne vigyen minket

Az angyalok az _isten_ ajánlyák és meg nyerik _kérés_ ök szüntelen fel mennek és le szállanak azon a _titkos_ lajtorján az Isten _fent_ vagyon _ahonnét_ parantsolya nékik _hogy_ minket segittsenek szükséginkben és ajora vigyenek a midön roszul _cselekedik_ mind _-e_ nagy titokban megyen végben mi semmit sem látunk _mindazonáltal_ enintsen _különben_ 

Tisztellyed az _őrzőangyal_ vigyáz arra _hogy_  _ő_ meg ne vessed mivel meg nem _bocsát_ néked a midön vétekben _esik_ nagy _tisztelet_  _tartozik_ az angyaloknak az ö _jelenvaló_ 
 létekért meg sem _kell_ öket szomoritani roszat _cselekedvén_  _őelőttük_ vagy azok elött _aki_ ök vigyáznak akar mitsoda _hely_ légy mondgya szent _Bernard_  _de_  _soha_ azt ne _cselekedik_ az _őrzőangyal_ elött amit szégyenlenél _cselekedni_ az emberek elött

Lehetneé öket nem szeretnünk mivel ök _oly_  _tökéletes_  _teremt_ állatok és _oly_  _egyes_ az _isten_ ök minket _oly_ valoságos szeretettel szeretnek _ha_ öket nem szeretnök az _isten_ nem szeretnök _aki_ is _oly_  _csodálatos_  _közöl_ magat vélek és mi velünk ö általok mind ez arra _kötelez_ minket _hogy_  _hálaadás_ legyünk _hozzá_ 

 _III_ Hogy _ha_ el mulattyuk az angyaloknak _engedelmeskedni_ a midön az Isten parantsolattyát adgyák _elöben_ amidön _int_ és _fenyeget_  _akkor_ az Isten _harag_ várhattyuk magunkra _aki_ is ö általok viszi végben _bosszúállás_  _hogy_  _megostoroz_ és _hirtelen_ valo _halál_  _ki_ vegyék az _engedetlen_ erröl nagy példákot látunk _hogy_ az Isten mint _bánik_ az _Izrael_ népével és azokal Kik ö ellene _feltámad_ 

Igen szükséges öket segittségül _hívni_ ö nékik igen nagy _gond_ vagyon üdveségünkre _főképpen_ azoknak _aki_  _őrzés_ rendelt Isten mert _tud_ azt _hogy_ mi arra rendeltettünk _hogy_ agonosz angyaloknak _hely_  _betölt_ és _hogy_ annak _idő_ meg _kell_ vélek egyesülnünk és _hozzá_  _hasonló_ lennünk _kér_ szent mihályt _hogy_ légyen segittségel _halál_  _óra_ és az _isten_ vigye lelkünket el ne mulasuk pedig _soha_ egy nap is segittségül _hívni_ az _őrzőangyal_  _főképpen_ nyomoruságinkban és akisértetben _hogy_  _megtart_  _benne_ az Isten _irgalmasság_ ajándékát

Szent _őrzőangyal_  _megoltalmaz_ minket viaskodásinkban _hogy_  _él_ veszünk arettentö _ítélet_ napján

Hogy _ha_ pediglen arra akarjuk öket _kényszeríteni_  _hogy_ az _isten_  _kér_  _érte_  _igyekezik_ azon _hogy_ öket _követhet_ mert mivel _hogy_ agonoszok az _ördög_  _követ_ az _igazságos_  _dolog_  _hogy_ mi a szent angyalokot _követ_ azö _teremtő_ valo nagy szeretetekben _tisztaság_ az _isten_ valo _engedelmesség_  _követ_ az Isten akarattyát itt a _föld_ valamint ök azt _követ_ menyekben szolgállyunk a szegényeknek anyomorultaknak az Isten rendelése _szerint_ mivel ök minden nap ezt _cselekedik_ az Isten elött szégyenellyük _kevélység_ a midön a menyei udvarnak ezek a _fejedelem_ lábainkhoz _borul_  _hogy_ ugy mondgyam

Egyesüllyünk meg a szent Angyalokal viaskodgyunk valamint ök és ö vélek az _ördög_ ellen az _isten_ nagy _ellenség_ ellen és a miéink ellen legyunk _bátor_ vagy meg _kell_ azokot 
 gyöznünk vagy _örökös_ el _kell_ vesznünk nintsen _győzedelem_ viaskodás nélkül _ha_ ezek a _kísértő_ aroszra visznek minket mondgyuk nékik a menyei seregnek _fejedelem_  _ki_ lehet _hasonló_ az _isten_ leheté evilágon valamit _hozzá_  _hasonlítani_ legyünk _hív_ mi is valamint a szent angyalok és az Isten munkáját el ne _hagy_  _mindaddig_ valamég egészen végben nem viszük

Adgyunk _hála_ az _isten_  _hogy_ angyalit rendelte mellénk _őrzés_  _él_ ugy _hogy_ semmi _benne_ ne légyen olyan a mi öket _megbánthat_  _hogy_  _had_ legyenek ök is mellettünk a lelki viaskodásban a melyben vagyunk üdveségünk _ellenség_ ellen


 Az Ur Angyala _megőriz_ engemet mondá _Judit_ mind _ki_ mentemben mind ót maradásomban mind _visszajövetel_ minden vétektöl

Az ur Angyala alá mene _Azariás_ és az ö _társ_ a _kemence_ és nem _illet_  _teljesség_ öket atüz


 Két Angyal Makabaéust _közbevévén_ az ö _fegyver_  _körüle_  _forgolódván_ serelem nélkül _megoltalmaz_ 


HOGY MICSODA _tiszta_ SZOKÁSOKAT _kíván_ A _kereszténység_ 

1 Sok féle _különbség_ vagyon a _keresztényi_ vallás és atöbb vallások _között_  _de_ aleg _fő_ ami aszokásokot _illet_ a _hogy_ akeresztényi vallás _teljesség_  _kárhoztat_ a vétket a pogányság meg engedi és _jóváhagy_ az ollyan vétkeket amelyektöl _irtózik_ atermészet és azt nem _kell_  _csodálni_ egy ollyan vallás amely _kegyetlen_  _tolvaj_ és _fajtalan_  _isten_  _imád_ nem adhata az _ember_  _egyéb_  _elébe_  _hanem_  _csak_ rosz _erkölcs_  _ezért_ is mondá rollok szent _Cyprianus_  _hogy_  _követ_ az _isten_  _aki_  _imád_ és avétkek _őelőttük_ vallásbéli _dolog_ lésznek

A valo _hogy_ a sidó vallás magátol a roszra nem _hajlik_ se semmi roszat nem parancsolt _de_ meg arosz _cselekedet_ meg nem büntette és _nagy_ része azoknak a _sok_ számu parancsolatoknak amelyekböl állot a sidok _törvény_  _csak_  _éppen_ törvény béli _ceremónia_ valának és a melyék nem _ül_ a szokásokot

A mi pedig a mahumet vallását _illet_ azt minden _tud_  _hogy_ a _tisztátalan_ és _otromba_ vallás a mely meg engedi az _érzékenység_ mindent valamit _kíván_ és amely az _ember_  _boldogság_ az _oktalan_ állatokhoz valo _kívánság_  _tart_ 

 _csak_ egyedül a _kereszténység_  _megtilt_  _tehát_  _közönséges_ és _különös_ minden féle vétket mert az a nissiai szent _Gergely_  _szerint_ az _isten_  _követ_ akinek akarattya maga lévén az _igazság_ nem _megegyezhet_ik_ arendeletlenségel és avétekel

2 A mi vallásunk _nemcsak_ a nagy vétkeket _kárhoztat_  _hanem_ még a _kis_  _fogyatkozás_ is _tilt_ söt még _csak_ az ollyan szokot is amelyek meg sérthetnék a _felebaráti_ szeretet vagy a szemérmeteséget _de_ még az _illetlen_  _tekintet_ is annál is inkáb a szemérem nélkül valo _tekintet_ és mind azollyan maga viseléseket amelyek _megbotránkoztathat_ másokot

Az _ó_ törvény _tilt_ a _gyilkosság_  _de_ az uj _törvény_ egy _harag_ egy mérges szó egy _csúfság_ mind anyi _fogyatkozás_ a melyek vétkeseké _tesz_ Isten elött

Mit mondgyak _de_ még a jó és a szép szók is _ha_ nem _igazán_ valok meg az ollyan _hazugság_ amelyekel _használni_ akarnak másoknak és amelyeket ugy tettzik _hogy_ jó végre és jó szándekra mondgyák mind ezek meg vannak _tiltva_ egy _keresztény_ mert _csak_  _hazugság_ 

A _hivalkodó_ és a _haszontalan_ valo szók avétkek _közé_ számláltatnak _ha_ szinte ezek ne _ellenkezik_ is a _felebaráti_ szeretettel a szemérmeteségel az _igazság_  _mindazonáltal_ azokért számot adnak az _ítélet_ mert nem _fordít_ azokot arra a végre amelyre _kell_  _fordítani_ minden _cselekedet_  _hogy_  _ha_ a _hiábavaló_ szók meg vannak _tiltva_ mit mondhatni még a _hiábavaló_  _cselekedet_ 

3 A _kereszténység_  _nemcsak_ a rosz és vétkes _cselekedet_ és _beszéd_  _kárhoztat_  _hanem_ még a vétekre valo akaratot és _kívánság_ is az _ember_  _törvény_  _megtilthat_ alopást és a _gyilkosság_  _de_ nem az akaratot az sziv nem lévén az ö _hatalom_ az _csak_ az _isteni_  _törvény_  _illet_ mivel atörvény csinálo ura a sziveknek _de_ az _isteni_  _törvény_  _között_ a _csak_ a _keresztényi_  _törvény_ valo ugyan az is _megkülönböztet_  _ő_  _inkább_ a sinagogátol

A _Krisztus_  _anyaszentegyház_ az Isten nem akarja _hogy_ az _oltár_ véres áldozatok legyenek _hanem_ a _kecskebak_ és a _bika_ vére _hely_ ártatlan lelket _kíván_ mondgya laktáncius nem _elég_  _tehát_  _hogy_ az én _kéz_  _tiszta_ legyenek az én szemeim szemérmetesek és a szám _tiszta_  _hanem_ a szivemnek _kell_  _tiszta_ lenni mivel _ha_ egy aszszonyt látván a rosz _gondolat_  _hely_ adok az Isten elött vétkes vagyok ezt a _Krisztus_ maga mondgya _hogy_ pedíglen _jól_ meg lehesen _érteni_ az ö _tanítás_ azt meg _kell_ tudni _hogy_ vagyon _mibennünk_ ollyan rosz _kívánság_ a melyet veszedelmes _örökség_  _hagy_ reánk ami elsö atyánk és a melyet a vétek _tapló_ nevezik atheologusok fomes peccati _-e_  _felgerjeszt_ a _tűz_ mivel _meggyújtván_ fel gerjeszti az akaratot és azt a roszra viszi a _felgerjedett_ akaratnak és _kívánság_  _kétféle_  _indulat_ vannak némellyek akarat ellen valok és a melyekröl nem _gondolkodik_ illyenek _tehát_ azok az elsö _indulat_ a melyek _felgerjed_ valamire a mit meg látunk minek elötte az _okosság_ magát észre vegye a többi akarattal és _gondolat_ valo _indulat_ az _első_ magokban nem vétkesek mert nem szabadosok _hogy_  _hacsak_  _az_ nem adnak alkalmatoságot ót nincsen vétek _ahol_ nincsen szabadság ezek az _indulat_ pedig _mibennünk_ akaratunk ellen _felgerjed_ 

A több _indulat_ pedig vétkesek mivel azokal _bírhat_ az Isten segéttségével ugyan az illyen rosz _kívánság_ és szivbéli _házasságtörés_ is _tilt_ nékünk akristus _de_ noha a _kereszténység_ ne _kárhoztat_ is az elsö _indulat_  _mindazonáltal_  _kárhoztat_ annyiban _hogy_ azok _okoz_ a rendeletlen _kívánság_ azt is akarja _hogy_ azokot meg utállyuk és meg vessük mert azokbol _ered_ avétek

4 A _keresztényi_  _tisztaság_ még továb is _terjed_ mivel _tilt_ még a rosz _gondolat_ is _tartván_ attol _hogy_ a _gondolat_ fel ne _gerjeszt_ a rosz _kívánság_ ettöl vagyon _hogy_ a _teológia_ vétkesnek _tart_ az ollyan _illetlen_  _dolog_ valo _gondolat_ a melyröl az elme _örömest_  _gondolkodik_ nem szabad mi nékünk szabadgyára _hagyni_  _gondolat_ és a maga _kedv_  _bocsátani_ 

Minden _keresztény_ azt _kell_ mondani amit _jobb_ mondot mondván _felfogadtatik_ az én szemeimel és arra _kötelez_  _hogy_ semmit ollyat ne _tekint_ ami vétkes _gondolat_ adhatna nékem ezek a szok meg mutattyák a _keresztség_ valo _kötelesség_ amelyet a szent atyák _kötés_ és szövettségnek nevezik mit _cselekedik_ egy _keresztény_  _keresztség_  _hanem_  _kötés_  _csinál_  _nemcsak_ az _isten_ és az _anyaszentegyház_  _hanem_ még magával is amaga szemeivel szivével és elméjével _hogy_ semmit ne _tekint_ se ne _kíván_ sene _gondolkodik_ semmiröl ollyanrol ami _illetlen_ 

5 A _kereszténység_  _nemcsak_ a rosznak magját akarja _belőle_  _ki_ szedni _hanem_ még attol is el akar távoztatni a mi _kívülötte_ lévén arra vihetne _főképpen_ a vétekre valo alkalmatoságoktol _ha_ ate _jobb_ szemed _megbotránkoztat_ tégedet mondgya akristus vájd _ki_ azt _ha_ a lábad vagy _kéz_  _megbotránkoztat_ vágd el azokot ezt az atyák avétekre valo alkalmatoságra magyarázák és ezen mondását a _Krisztus_ igy magyarázák valamint _hogy_ el vágják arodhat _tag_ akár mely szükséges légyen az azért _hogy_ meg szabadithassák az egész _test_ ámbár a _kéz_ vagy a láb legyen is az a _tag_  _hasonló_ amidön valamely _teremt_ állat mi nékünk a vétekre valo alkalmatoság el _kell_ attol távoznunk akár mely _kedves_ légyen nekünk és akár mely nehéz légyen is a nékünk a _Krisztus_  _nemcsak_ azt mondgya _hogy_ vájd _ki_ a szemedet _hanem_  _hogy_ még vesd el azt mesze magadtol az az _hogy_ el _kell_  _távozni_ az alkalmatoságoktol és a veszedelmes _társaság_ 

6 A _keresztényi_ vallás _hogy_ meg mutassa micsoda _irtózás_ vagyon avétekhez mindent _elkövet_ ami tölle lehet _hogy_ azt _gyökér_  _kiirthat_  _javallván_ nékünk a _földi_  _jó_ meg vetésit amelyek _ok_ és _eredet_ avéteknek nem magoktol _hanem_  _ha_ azokkal roszul _él_ arra is _céloz_ az _evangélium_  _tanítás_ parancsolati és _javallás_  _hogy_ meg vessük lábunk alá _tapod_ és _elhagy_ egészen avilági _jó_ agazdaságokot _tisztelet_ söt még a szabados _gyönyörűség_ is a midön azokot valamely vétek _követhet_ szent _Cyrillus_ fel tészi _hogy_ a názarénusoknak _nemcsak_ a _borital_ vala _megtiltva_  _hanem_ még a _szőlőétel_ is mert _egy_ amásikátol vagyon és _hogy_  _könnyű_ adgyuk a _gyönyörűség_ magunkot a melynek _gyökér_ magunkban _hordoz_ ez igy lévén a _kereszténység_  _nemcsak_ a vétket _tilt_  _hanem_ még mind azt is a mi _okozhat_ a vétket

Egy szoval a _kereszténység_ azt _kíván_ töllünk _hogy_  _elkerül_ a véteknek még az árnyékát is _eltávozik_ mondgya szent pál mindentöl a mi rosznak láttzik lenni _hogy_  _betölthet_  _hivatal_  _kötelesség_ és méltó fia lehes az anyaszent egyháznak _aki_ makula és rántz nélkül valo szenteknek _kell_ lennünk mivel azt szolgállyuk _aki_  _önnönmaga_ a szenttség ollyan formában is visellyük az ö _kép_ eföldön és ugy üsmértettyük meg _ő_ a _hitetlen_ és szentellyük meg az ö nevét ö nékünk semmit ugy nem _hagy_ mint azt _hogy_  _tiszta_  _élet_  _tisztel_  _ő_ az emberek elött akik látván jó _cselekedet_  _dicsőít_  _ő_  _kötelesség_  _szerint_ 


 A _ki_ szent szentellye meg még magát és _aki_  _igaz_ legyen még _igaz_ 

VÉGE


 _imádság_ 

Meg váltó _Jézus_ uram és én _isten_  _cselekedik_ velem azt a _kegyelmesség_  _hogy_  _ad_ ollyan elmét nekem a mely _öröm_  _gondolkodik_ az _isten_ és az _örökkévaloság_ 

Adgy szent _gondolat_  _egyenes_ akaratot mely _megegyezik_ a _tied_  _buzgó_  _kívánság_ a menyekhez

Adgy ollyan _hit_ mely meg vesse avilágot és _kedvel_ a szegénységet _gyalázat_ és szenvedést

Hogy _elkerül_ az ollyan _dolog_ a melyek minket el ámittanak

Adgyad _hogy_  _erős_  _bízik_ az Isten _ígéret_ 

Adgy ollyan _isteni_  _félelem_ a mely _hatalmas_ legyen a világi nyomoruságoknál és _kísértet_ 

Adgy ollyan _isteni_ szeretetet a mely egy aránt nevekedgyék mind ajokban mind abünösokbe

Adgy ollyan szivet a mely _hálaadó_ légyen malasztidhoz _engedelmes_ sugarlásidhoz _aki_  _hovatovább_ jobban _igyekezik_  _megtanulni_ az üdveségnek _tudomány_ 

Adgy ollyan _okosság_ a mely a _hit_  _engedelmeskedik_ ollyan _érzékenység_ melyek az _okosság_  _függ_ 

Adgy ollyan ártatlan nyelvet mely az _isteni_  _dicséret_ meg szenteltessék

Adgy ollyan _tiszta_ szemeket melyek inkáb _tekint_ az _ég_ mint sem a _föld_ 

Adgy ollyan _fül_ amelyek zárva legyenek a világ elöt és nyitva az Isten _beszéd_ 

Adgy ollyan _kéz_ a melyek _örömest_ munkálkodgyanak és segittsék a _felebarát_ 

Adgy ollyan lábakot amelyek el _távozik_ avilágtol és álhatatosan _jár_ az Isten uttyán

Adgyad _hogy_ szomoruságim _penitenciatartó_ legyenek és üdveségre valok

Adgyad _hogy_ napjaim _teljes_ legyenek jó _cselekedet_ 

Adgy nékem _oly_  _okos_ és vigyázo _keresztényi_  _élet_ mint ollyannak a kinek _csakhamar_ meg _kell_  _halni_ 

Adgy _csendes_  _halál_ nékem _hogy_  _had_  _élhet_ örökön _örökké_  _teveled_ 


AZ _élet_ RENDÉRÖL

Ebben a _rendtartás_ meg lehet látni _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ minden napon minden _hét_ minden _hónap_ és minden _esztendő_ 


Minden napon mit _kell_  _cselekedni_ 

 _I_  _felkel_  _idő_ és mindenkor azon _óra_ amenyiben az _egészség_ vagy ahivatalod amelyben _él_ meg engedi azt néked _de_ azért _idő_ le _kell_  _feküdni_ ugy _intézvén_  _hogy_  _hat_ vagy _hét_  _óra_ lehesen az álomra a _hosszú_ valo _alvás_ már resttség

2 A midön _felébred_ mindgyárt _emel_ az _isten_ szivedet mondván En _isten_  _teljes_ szivemböl szeretlek tégedet és néked ajánlom magamot az _igazságos_  _hogy_ az Isten _dicsértetik_ aleg elsö _gondolat_ 

3 Az ágybol _hirtelen_  _kell_ fel _kelni_  _de_  _tisztesség_ és mondgyad magadban ez a nap _talán_ utolso napja _élet_ 

4 A midön _öltözik_ mondgy magadtol valamely _kis_  _imádság_ 

5 A midön _felöltözik_ végy szentelt vizet és _letérdepelvén_ mond el a reggeli _imádság_ 

6 Azt el végezvén a _föld_  _megcsókol_ mondván _föld_ vagyok és _föld_ leszek és az után _feltesz_ azt magadban és mondgyad _hogy_ az Isten _kegyelem_ ugy akarok ma _élni_ mint _ha_ ma meg _kell_ halnom

7 Minek elötte valamely _dolog_  _fog_ ajánlyad azt az _isten_ mondván én _isten_  _teérted_ és ate _dicsőség_  _fog_ ezen munkához _ad_ segittséget annak _jól_ végben vitelére ez az _igazán_ valo út az _isteni_ szolgálatra

8 Egy napot se _elhagy_ mulni amelyben ne _elmélkedik_  _hacsak_  _fél_  _óra_ is valamely szent _dolog_ ugy mint az Isten _jóság_  _hozzá_ valo _hálaadatlanság_ az _élet_ erre pedig aregeli _idő_ leg alkalmatosab mert ez igen szükséges az üdveségre

9 Tedd fel magadban _hogy_  _ha_ lehet _soha_ a szent misét el nem mulatod és ót _kommunikál_ lelki képen és mint _ha_ a lenne aleg utolso _communio_  _ennél_ se szenteb se _hasznos_  _dolog_ nem _cselekedhet_ik_ 

10 napjában végy arra egy _kis_  _idő_  _ha_ az alkalmatoság meg engedi _hogy_ meny a _templom_ és ót _imád_ a _Krisztus_ a szenttségben _aki_ is reád _tekintvén_  _kegyelem_ adgya _bőség_ 

11 Olvass valamely lelki _dolog_ valo _könyv_  _hacsak_  _fél_  _óra_ is nem _egyéb_  _hanem_ atanulásnak _kedv_ és _hogy_ azokot _követhet_ 

12 visgáld meg lelked üsméretit napjában _két_  _ebéd_ elött és minek elötte _lefekszik_ visgáld meg _gondolat_  _beszéd_  _cselekedet_ és _fogyatkozás_ azokot meg szánván és _bánván_  _felfogad_  _hogy_  _többé_ nem _cselekedik_ 

13 napjában _gyakorta_  _felemel_ szivedet az _isten_  _buzgó_  _fohászkodás_  _ekképpen_ lehet _megegyesülni_ az _isten_ 

14 szoktassad magadot arra _hogy_ az Isten elöt _jár_ mert ez aleg rövideb _könnyű_ és _bizonyos_ uttya az üdveségnek

15 A midön valamely vétekben _esik_ azonnal szánnyad _bán_ meg aztot _kér_  _kegyelem_  _isten_ és _feltesz_ magadban _hogy_ mentöl _hamar_  _meggyón_ik_ 

16 A midön valamely _kísértet_  _forog_  _kér_ az Isten segittségit és _gondolkodik_ ahalálrol és az _örökkévaloság_ 

17 _hogy_  _ha_ a napközben valamely szomoruság _ér_  _megtud_  _hogy_ az Isten _küld_ reád az ö _dicsőség_ és ate _java_ mint _drága_  _jel_ szeretetének vessed azért akarattya alá magadot és _ad_  _hála_ néki

18 _megtanul_ magadot sanyargatni mind _belső_ mind _külső_ meg zabolázván _érzékenység_ 

19 Ugy _bánik_ másokal valamint _kíván_  _hogy_ mások _bánik_ veled _tesz_  _jól_ mindenel a menyiben lehet

20 légy _tisztelet_  _feljebbvaló_  _becsület_ és jó akarattal magadhoz _hasonló_ és _könyörületesség_ az aláb valokhoz

21 légy atyafi szeretettel _cseléd_ visely _gond_ reájok és _főképpen_ azon légy _hogy_ az _isten_ szolgállyák

22 Imádkozál apurgatoriumban lévökért _ad_ alamisnát arra a végre ez az Isten elött _kedves_ és veled is _irgalmasság_  _bánik_ 

23 Az áldáson _kezd_ és a _hálaadás_ végezed _étel_  _csendesség_ és _tisztesség_  _eszik_ ne az _étel_  _kedv_  _eszik_  _hanem_ a szükségnek és nem ugy mint az _oktalan_ állatok még _abban_ is sanyargassad magadot nem _evén_  _sokszor_  _abból_ a mit _inkább_ szeretz

24 Estve minek elötte le vetkezél visgáld meg lelked üsméretit és az után mond el _imádság_ 

25 _és_ midön _lefekszik_  _fohászkodik_  _buzgóság_ az _isten_  _tekintvén_ ágyadot valamint akoporsot vess _kereszt_ magadra a szentelt vizel és _hív_ segittségül a szenttséges _Jézus_ és azö Anyát és alugyál és _békesség_ 

26 Hogy _ha_  _éjszaka_  _felébred_ vess mindgyárt _kereszt_ magadra és ajánlyad _isten_ lelkedet szivedet és _imád_  _ő_ 


Minden _hét_ 

1 Minden vasárnapon visgáld meg _hogy_ mi képpen _tölt_ a _hét_ és mi formában _kell_  _tölteni_ azt a melyben vagy el _kell_  _olvasni_  _akkor_ ezt a _rendtartás_ 

2 Cselekedgyél valamely testi sanyargatást magadon mert máskent atest rabjává tészen tégedet

3 Tégy minden nap _tehetség_  _szerint_ valamit _külön_ a szegényeknek és szombaton azt _elosztogat_ nékik eszent _Chrysostomus_  _tanács_ 


Minden _hónap_ 

1 Gyonyál meg és _kommunikál_ minden _hónap_ egy szer vagy minden _tizenötödik_ napon ezen _két_ szenttség _által_ veszük a _kegyelem_ 

2 Minden _hónap_ végy egy napot magadnak amelyben _jól_ meg _kell_ visgálni _élet_ magad viselésit és _készülni_  _kell_ ahalálra


Minden _esztendő_ 

1 Az _esztendő_  _kezdet_  _tesz_  _közönséges_  _gyónás_ és visgáld meg _hogy_ mit _kell_ magadban _elhagyni_ és mi formában _kell_ magadot viselni _hogy_  _jól_  _élhet_  _ha_ az Isten _meghagy_ ez _élet_ 

2 _kereszteltetés_ napját meg szentellyed _meghálálván_ az _isten_  _hogy_ az _igaz_  _hit_  _hoz_ és ujittsad meg _őelőtte_ az _akkori_ tett _fogadás_  _tudniillik_  _hogy_ ellene mondasz az _ördög_ a _test_ és avilágnak

Tessék az urnak _békesség_ és _irgalom_ adni _mindaz_ kik ezt a _rendtartás_  _követ_ Amen

Salve Regina

 _mennyország_  _királyné_ 
 _irgalmasság_ szent Annya
Elet _édesség_ reménség
Üdvöz légy szép szüz Mária
 _Éva_ árva _fia_ 
szám _ki_ vetett maradéki
siralminak _örökös_ 
 _sok_ nyavalyáknak _hajlék_ 
E siralomnak völgyében
kik nyavalygunk nagy _ínség_ 
 _hozzá_  _óhajt_ menyégben
 _ki_ vagy _örök_  _dicsőség_ 
Azért szószóllónk szenvedet
 _fordít_  _hozzá_  _kegyelem_ 
És ate _bűnös_ népedet
 _oltalmaz_  _hív_ 
 _ó_ ’ _édes_ szuz _irgalom_ 
mutasd meg _kegyes_ voltodot
 _holta_ után szent _fia_ 
mutads meg s’ _boldogság_ 
                           Amen

Ave Maris Stella

Üdvöz légy Mária
 _tenger_  _csillag_ 
Mindenkor szüz Anya
 _ég_ nyilt _kapu_ 
Kit _Gábriel_ menyböl
Üdvözle _isten_ 
 _őriz_  _háború_ 
 _Éva_ vett _jaj_ 
Óld _bűn_  _béklyó_ 
Add szemünk világát
Mosd el lelkünk motskát
 _kér_  _jó_  _adás_ 
Mutasd _anyaság_ 
vegye _imádság_ 
A _ki_  _érte_ magod
akart lenni s’ árod
 _ó_ ’ szüzek Nemesse
s’ szelidek _jeles_ 
ne legyünk _bűnös_ 
 _tesz_ szenté s’ _kegyes_ 
Éltünk _tiszta_ voltát
nyerjed s’ _bátor_ uttyát
 _hogy_ látván urunkat
mondgyunk víg _hála_ 
 _dicsőség_ Atyának
 _fiú_ s’ szent Léleknek
 _három_ szent személynek
Állattyában _egy_ 
Amen


A _szóhordás_ 

Egy _emberséges_  _ember_  _soha_ sem _szóhordó_ mert _előre_  _ellát_ annak veszedelmes _ki_ menetelét és végit azt _tud_  _hogy_ a szóhordás mindenkor zenebonát _okoz_ az atyafiak és a jó akarok _között_  _egyenetlenség_ és _hogy_ olyan veszekedéseket _indít_ a melyeknek a vége _soha_ sem jó

A szóhordás mindenkor ártalmas annak _aki_ azt _cselekedik_ annak a kinek a szót _hord_ és annak _aki_  _beszél_ ez olyan _kard_ a mely _harmat_ sebesit vagy _megöl_ egy szers mind

Igen _kevés_  _szóhordás_ vagyon olyan a melyhez ne _tesz_ ez olyan valamint egy _hógomolyag_ a mely mentöl aláb _hengeredik_ annál inkáb vastagodik

A _szóhordó_ tsak _két_  _ok_  _kell_ lenni a _szóhordás_ vagy az _hogy_  _kedv_  _keres_ annak a kinek árulkodik vagy az _hogy_ magának _elég_  _tesz_ 

Egy _emberséges_  _ember_ nem _hogy_  _kedv_  _talál_ azal a midön szót visznek neki _de_ száz féle _keserűség_  _okozni_ és _sokszor_  _harag_  _ingerel_ olyan állapottyában a maga _okosság_ nem _hallgathat_ se attyafiainak vagy jó akaroinak _tanács_ bé nem veheti a _harag_  _követvén_ nagy _dolog_  _fakad_ 

Ihon illyen _haszon_ és szolgálatot tészen rend _szerint_ az _esztelen_  _szóhordó_  _árulkodás_  _hiába_  _bán_ az után a zenebonát melyet _okoz_ mert már _késő_ atüzet _meggyújt_ és azt el nem olthattya

A _szóhordó_ sem látom semmi _haszon_  _árulkodás_ mivel egy felöl _ellenség_  _tesz_ azt a személyt a kit el árult más felöl pedig _gyalázat_  _hányhat_ a maga szemére _hogy_  _esztelen_  _megháborít_ az elméjit annak a kinek árulkodot és _hogy_ olyan veszedelemre és szomoruságra _tesz_ amelyböl _talán_  _ki_ sem gázolhat

 _hogy_  _ha_ olyat mondottak _felőle_ a mely nékünk _dicséretes_ azt mi nem szerettyük az _ok_ ez mert azt sajnályuk _hogy_ a mit jó _erkölcs_ el akartuk volna titkolni azt meg _tud_ és _hogy_ azért _dicsér_ azt nem _kell_ szeretnünk

 _hogy_  _ha_ pedig roszat mondottak _felőle_ a _szóhordó_ nem _kell_ minket azal meg szomoritani ez igy lévén aszó hordokot minden képen tsak rosz szemel _kell_  _tekinteni_ és tsak _hízelkedő_ és _esztelen_  _kell_ öket _tartani_ 

lehetetlen _hogy_ az _aki_ azt agyalázatos szohordást _követ_  _hogy_ valami okot ne adgyon magárol a szóra ettölis vagyon _hogy_ visza adgyák néki _gyakorta_  _dupla_ akölttsönt arra igen vigyáznak _hogy_ mit mond és mit _cselekedik_ és mindenel meg üsmértetik _hogy_  _kicsoda_ 

A többi _között_ egy _ember_  _jön_  _hozzá_ akarván _titkos_ meg _jelenteni_  _hogy_ egy illyen szemely sokak _hallata_ roszul _beszél_  _felőle_  _felel_ néki _hogy_ már régen _bedug_  _fül_ a szohordások elött _de_  _ha_ szinte nyitva volnának is _egy_  _fül_ habé mennek a másikán _ki_  _kell_ menniek mert én azokal nem _törődik_ mondám azt is _hogy_ valamit mondanak a _távollévő_ rend szerent _abban_  _kételkedhetni_ a mely sebet pedig _távol_ vennék a nekem _soha_ sem _fáj_ azonban pedig akik elött _énfelőlem_  _beszél_ azoknak _kelletik_ partomot _fogni_ vagy _ellene_ lenni mivel tsak _őértük_ volt a szó _felőle_ 

A midön egy _gyülekezet_ valamely _távol_ valo _ember_  _beszél_ mind azok kik _abban_ atársaságban vannak arra vigyázanak _hogy_ semmi roszat _felőle_ ne szollyanak mivel az _igazság_ arra _kötelez_ öket _hogy_ meg ne _enged_ az ollyat _megítélni_ akit nem _hív_  _hogy_ maga menttségire menyen _ha_ ezt az _igazságtalanság_ meg _enged_  _jóváhagy_  _hogy_  _őfelőlük_ is _beszél_ mikor együt nem lesznek

Hogy _ha_ atávul valokrol _soha_ sem _beszél_ nem volna _szóhordás_ és _aki_  _szóhordó_ akarna lenni azt senki _társaság_ nem venné és minden _gyülekezet_  _ki_ üznék mint egy _gyalázatos_ 

Ugy _történik_ egy szer _hogy_ egy _hízelkedő_  _szóhordó_ egy _emberséges_  _ember_ ment meg mondani neki _hogy_ olyan _hely_ volt _ahol_ semmiben sem _kímél_  _ő_ és _hogy_ száz olyan féle _dolog_ mondottak _felőle_ a melyet _ha_  _hall_ nem _tetszik_ néki ez az _emberséges_  _okos_ és _értelmes_  _ember_ olyan formában _hallgat_ ezt a _szóhordás_  _hogy_ ugyan el álmélkodék rajta a _szóhordó_ és mondá néki az _emberséges_  _ember_ uram _ha_ engemet _jól_ üsmernének sokal _több_ mondhatnának _felőle_ és nem volna _ok_ a _harag_ sokal is _tartozik_ azoknak akik _ilyenformában_  _beszél_  _felőle_  _távol_ valo létemben _ha_  _jelenvaló_ létemben ugy _beszél_ a mint meg is _cselekedhet_ik_ azért az én _orca_ meg pirulna és szégyenleném _kér_ azért _kegyelem_ adgya _tudta_  _hogy_  _hálaadó_ szível vettem _beszéd_  _soha_  _árulkodó_ jobban meg nem pirult mint ez _gondol_  _hogy_  _soha_ sem árulkodott _több_  _élet_ 

Annak az _emberséges_  _ember_ volt _ok_ igy _felelni_ mert mint _hogy_ tsak az _igazmondás_ szokta az _ember_ meg _bántani_ ez az _emberséges_  _ember_ pedig nem _érezvén_ és nem vádolván magát semmiben is arrol a mit mondottanak _felőle_ ö _abban_  _bizonyos_ volt _hogy_ valamit mondottanak _felőle_ amind _hamisság_ volt az illyen _eszes_ és _értelmes_  _felelet_ az _árulkodás_ ártatlanná tészi azt a kinek árulkodnak _megítél_ az árulkodot _de_ még inkáb azt _aki_ okot _ad_ a _szóhordás_ 

Nintsen olyan _istenes_ és _emberséges_  _ember_ akár _ki_ légyen az a kinek szándékát roszra ne magyarázhasák és _cselekedet_ rosznak ne _tarthat_  _de_ az az _istenes_  _ember_ rend _szerint_ valo _élet_  _követ_ semmiben meg nem változtattya maga viselésit se változást se _gyengeség_ nem látni _őbenne_ azt akarja _hogy_ az ö _élet_  _bizonyság_ tsak a lelke üsmerete legyen és tsak az Isten lássa _hogy_ mi vagyon szivében ugy _tekint_ az _emberszólás_ és a _szóhordás_ valamint a _fergeteg_ a mely nagy zugásal vagyon _de_ a mely nem árthat se _becsület_ se jó _erkölcs_ 

Az _okos_  _ember_  _soha_ sem _hallgat_ a _szóhordás_ és igy bé zárja a száját a _szóhordó_  _sok_ szomoru _óra_ menti meg magát az olyan _aki_ a _szóhordó_ nem _hallgat_ azal néki is _sok_ jó _óra_ szerez _talán_ még el is hagyathattya véle

Se nyelvünknek se _fül_ nem _kell_ lenni ez _árulkodó_ elött nem is _tud_  _hogy_ melyik vétkeseb akettö _közül_ azé _aki_  _hallgat_ vagy az _aki_ árulkodik _de_ azt _tud_  _hogy_ azért maradnak _abban_ az utálatos _szokás_ mert _könnyű_ és _öröm_  _hallgat_ öket

Se _haszon_ se _becsület_ nintsen a szohordásban és _ha_ szabad volna roszul _ítélni_ mások felöl _mihelyt_ valaki _énnekem_ [én-nekem] árulkodnék minden féle rosz _erkölcsű_  _tart_ még is azt mondom _hogy_ a mely _ember_ tsak egy szer árulkodnék nekem másra már annak az _ember_ meg üsmerném elméjit és _természet_ és _soha_ sem lehetnék jó _ítélet_  _felőle_ 

nagy _esztelenség_ olyat _beszélni_ a melyet mástol _hall_  _aki_ is _hazudhat_ vagy _hozzátehet_ igen nagy _igazságtalanság_ azt el _hinni_ a mit nékünk mondanak illyen formában

Eszemben _jut_ még igen szép szavai egy üsmerömnek akinek is egy jó akaroja olyan _értetlen_ lévén valamitsodás _hív_ akarta magát mutatni _hozzá_ menvén mondá néki _hogy_ egy _bizonyos_  _gyülekezet_  _elég_  _beszél_  _felőle_ és azö maga viselésit sokan meg itélték erre _felel_ néki _hogy_ igen szépen _köszön_ mind azoknak kik az ö _fogyatkozás_ vigyáznak azon is _igyekezik_  _hogy_ azokot el _hagy_ és azon lészen _hogy_ az kik _felőle_  _beszél_ azokal _jól_  _tehet_  _ha_  _cselekedet_ nem lehet leg aláb _kívánás_ 

*

latzkot _hív_ Isten _először_ Anyaszent egyházaban 1747 12 7bris rosa ellene mondvan _eretnekség_ az anyaszent egyház _kebel_  _jön_ és az _isten_ ment 2 8bris 1748

Ma _nagycsütörtök_ 1751 az Isten _bárány_ vérinek _érdem_ az _anyaszentegyház_  _hoz_  _keszeg_  _aki_ is már negyedik _tíz_  _esztendő_  _fogvást_ adgya Isten _hogy_ ne légyen az utolso

Amen Ma _nagycsütörtök_ 1758 az Isten _anyaszentegyház_  _hoz_ mártont Adgya Isten ne legyen utolso

A _doktrína_ magában _foglal_ ahit ágazatit a mellyeket _hinni_  _kell_ 

A moralis a jó _erkölcs_  _tanít_ és arra a miket _követni_  _kell_ és a miktöl el _kell_ távoznunk

A _diszciplína_  _elöben_ adgya az _anyaszentegyház_ rendelésit szokásit

Az _eretnek_ a _hitágazat_ ellen _feltámad_ 

A Sismatikusok a _diszciplína_ el ronttyák

A rosz _kereszt_ el távoznak ajó _erkölcs_ 


S _Gregorij_ Pa

O bone jesu verbum patris splendor paternae gloriae inquem desiderant Angeli prospicere doce me facere voluntatem tuam ut spiritu tuo bono deductus _ad_ beatam illam per veniam civitatem ubi _est_ Deus aeternus et unus omnium spiritus ubi _est_ certa securitas et secura aeternitas et aeterna tranquillitas et tranquilla felicitas et _Felix_ svavitas et svavis jucundi ubi tu Deus Cum patre et spiritu sancto vivis et regnas per omnia saecula saeculorum Amen

obone Jesu _ő_ piissime Jesu odulcissime Jesu _ő_ Jesu fili Mariae virginis plene misericordia et pietate odulcis Jesu miserere mei secundum magnam misericordiam tuam _ő_ Clementissime Jesu _te_ deprecor per illum sangvinem pretiosum quem pro peccatoribus effundere voluisti ut abluas omnes iniquitates meas et in me respitias miserum et indignum humiliter veniam petentem et hoc nomen sanctum Jesu in vocantem onomen Jesu nomen dulce nomen Jesu nomen delectabile nomen Jesu nomen confortans quid enim _est_  _Jézus_ nisi salvator _ergo_ Jesu propter nomen sanctum tuum esto mihi _Jézus_ et salva me ne permittas me damnari quem _de_ nihili creasti obone Jesu ne perdat me iniquitas mea quem fecit omnipotens bonitas tua odulcis Jesu recognosce quod tuum _est_ et absterge quod alienum _est_  _ő_ piissime Jesu miserere mei dum tempus _est_ miserendi ne danmes me intempore judicandi et que utilitas in sangvine tuo dum descendero in aeternam Corruptionem non mortui laudabunt _te_ domine Jesu neque omnes qui descendunt in infernum _ő_ amantissime Jesu odesideratissime Jesu ojesu Jesu Jesu admitte me in numerum electarum tuorum _ő_ Jesu salus _int_ Credentium oJesu solatium adte Confugientium oJesu dulcis remissio omnium peccatorum _ő_ Jesu Filii Mariae virginis in funde in me gratiam sapientiam charitatem Castitatem et humilitatem ut possim _te_ perfecte diligere _te_ laudare _te_ perfrui tibi servire in _te_ gloriari una Cum omnibus qui invocant hoc sanctum nomen tuum quod _est_  _Jézus_ Amen 

oratio S Bernardi

Grand Dieu tes jugemens sont remplis d’equité 
Toujours tu prens plaisir à nous etre propice 
Mais j’ai tant fait _de_ mal que jamais ta bonté 
Ne me pardonera sans choquer ta justice
    Oüi mon Dieu la grandeur _de_ mon impieté 
Ne laisse aton pouvoir que le choix du supplice 
Ton _interes_ s’oppose à ma felicité 
Et ta Clemence mème attand que je perisse
    Contente ton desir puisquil t’ _est_ glorieux 
Offense toi des pleurs qui Coulent des mes yeux 
Tonne frappe il _est_ tems rend moi guerre pour guerre
    J’adore en perissant la raison qui t’aigrit 
Mais dessus quel endroit tomberas ton tonnerre 
qui ne soit tout Couvert du sang _de_ JEsus _Krisztus_ 

A légy a mi vagy a mitsodák mások _hagy_  _béke_ nékik _had_ akár _ki_ légyen az a minémü akar lenni a mi nem lehetz ne is akarj ollyanná lenni nagy _jóság_ a nagy _dolog_  _felettébb_ nem _igyekezni_ nem _kicsiny_  _dolog_  _kevés_ meg elégedni a maga sorsával _megelégedett_ sziv nagy _talemtum_ a _megelégedés_  _feljebb_ valo agazdagságnál

�	 hebr 11

�	 hebr 11

�	 joan 6

�	 _Jákob_ 2

�	 1 joan 2

�	 matth 7

�	 hebr 11

�	 hebr 11

�	 2 Cor 4

�	 1 joan 2

�	 eph 6

�	 mark 9

�	 luk 17

�	 matth 8

�	 mark 5

�	 cor 10

�	 jak 2

�	 petr

�	 dan

�	 Conf libr 1 Cap 1

�	 1 cor 3

�	 matth 3

�	 St aug libr 4

�	 Contr Jul c 3

�	 co 13

�	 lam 5

�	 tract 7 in 1 ep joan

�	 matth 6

�	 1 Cor 8 st aug

�	 rom 5

�	 _jobb_ 30

�	 _jobb_ 7

�	 Isa 38

�	 ps 33

�	 aug

�	 _jobb_ 2

�	 Eccli/41

�	 sap 5

�	 prov 1

�	 apoc 14

�	 1 joan 3

�	 _ad_ tit 2

�	 1 reg 20

�	 ps 5

�	 ps 115

�	 1 cor 15

�	 phil 1

�	 2 cor 8

�	 hebr 9

�	 luk 12

�	 Eccl 11

�	 luk 21

�	 luk 21

�	 ps 17

�	 ps 118

�	 ps 142

�	 1 Cor 11

�	 st aug

�	 2 petr 2

�	 jud 6

�	 jud 10

�	 apoc 20

�	 apoc 3

�	 st bern

�	 st aug

�	 Isai 33 14

�	 ps 83

�	 ps 30

�	 ps 35

�	 1 cor 2

�	 st aug

�	 ps 119

�	 phil 1

�	 st aug

�	 matth19

�	 matth 7

�	 matth19

�	 gen 15

�	 ps 16

�	 ps 136

�	 phi 3

�	 hebr 13

�	 ps 15

�	 gen 6

�	 gen 17

�	 hebr 11

�	 ps 17

�	 ps 9

�	 ps 122

�	 jér 2

�	 tób 4

�	 ps 76

�	 matth 5

�	 luk 11

�	 matth 6

�	 philip 2

�	 2 petr 1

�	 luk 13

�	 philip 1

�	 ps 118

�	 2 cor 6

�	 st aug

�	 matth 15

�	 ps 36

�	 st aug

�	 rom 5

�	 eph 2

�	 1 cor 6

�	 hebr 10

�	 Eccli 20

�	 2 macab 7

�	 dan: 13

�	 act 5

�	 rom 6

�	 hebr 6

�	 rom 6

�	 st aug

�	 luk 13

�	 st aug

�	 st greg

�	 st aug

�	 _Joel_ 2

�	 st greg

�	 st Cypr _de_ lapsis

�	 sess 14

�	 jac 4

�	 Isai 55

�	 matth 3

�	 luk 7

�	 luk 15

�	 luk 22

�	 rom 2

�	 st aug

�	 Eccli 5

�	 st greg

�	 philip 2

�	 jerem 31

�	 Isai 55

�	 ps 76

�	 ps 94

�	 prov 1

�	 tób 4

�	 Eccli 3

�	 uk 12

�	 matth 25

�	 luk 16

�	 1 joan 3

�	 st leo

�	 ps 111

�	 matth 25

�	 matth 6

�	 coll 3

�	 Eccl 29

�	 ps 75

�	 ps 40

�	 gal 6

�	 st ambr

�	 st aug

�	 luk 6

�	 matth 5

�	 _Judit_ 10

�	 st aug

�	 ps 118

�	 ps 118

�	 act 14

�	 hebr 12

�	 2 cor 4

�	 st bern

�	 ps 93

�	 st bern

�	 Isai 55

�	 hebr 12

�	 1 petr 2

�	 st chr

�	 lam 1

�	 luk 9

�	 gal 6

�	 colos 1

�	 hebr 11

�	 hebr 12

�	 st aug

�	 1 joan 2

�	 gal 1

�	 gal 6

�	 1 joan 5

�	 jac 4

�	 2 cor 11

�	 matth 6

�	 joan 15

�	 1 joan 2

�	 matth 18

�	 1 cor 2

�	 rom 12

�	 st aug

�	 matth10

�	 luk 9

�	 apoc 21

�	 ps 52

�	 rom 2

�	 joan 12

�	 rom 12

�	 ps 118

�	 rom 1

�	 1 cor 4

�	 2 tim 1

�	 st paulin

�	 prov 14

�	 1 cor 12

�	 joan 1

�	 philip 2

�	 rom 9

�	 1 cor 1

�	 2 reg 11

�	 3 reg 11

�	 uk 22

�	 matth 26

�	 joan 13

�	 2 Cor 4

�	 st hier

�	 ps 39

�	 prov 3

�	 inatth 8

�	 1 cor 10

�	 st leo

�	 hebr 9

�	 concil trid sess 7 decret _de_ sacr

�	 st aug qu 84 super levit

�	 1 cor 11

�	 matth 7

�	 apoc 22

�	 st aug

�	 malach 1

�	 hebr 9

�	 concil trid sess 22 c 2

�	 hebr 10

�	 luk 22

�	 1 cor 10

�	 1 cor 6

�	 st aug 30

�	 matth 12

�	 hebr 6

�	 matth 25

�	 luk 16

�	 hebr 12

�	 hebr 4

�	 hebr 4

�	 exod 15

�	 luk 2

�	 joan 1

�	 ps 101

�	 2 cor 6

�	 1 cor 7

�	 gal 6

�	 Eccle 9

�	 luk 19

�	 ephes 5

�	 sap 4

�	 matth 20

�	 ps 72

�	 joan 9

�	 matth 5

�	 2 Cor 2

�	 philip 4

�	 ibid

�	 1 tim 4

�	 tit 2

�	 1 petr 3

�	 1 tim 2

�	 Epist 7

�	 _ad_ loc

�	 matth 18

�	 2 cor 2

�	 rom 14

�	 joan 13

�	 1 cor 10

�	 st basil catech Concil trid

�	 ps 61

�	 matth 7

�	 joan 6

�	 act 9

�	 ps 142

�	 matth 6

�	 st Cypr _de_ orat _Don_ 

�	 matth 11

�	 Isai 56

�	 Eccl 1 ps 21 ps 54

�	 1 petr 5

�	 ps 124

�	 Isai 49

�	 matth 6

�	 ps 14

�	 sap 2

�	 ps 9

�	 ps 117

�	 hebr 13

�	 1 joan 4

�	 1 Cor 13

�	 1 Cor 13

�	 st aug

�	 st greg m

�	 joan 6

�	 st aug

�	 rom 8

�	 st aug

�	 st leo

�	 ps 72

�	 1 joan 4

�	 st aug

�	 1 eor 16

�	 2 Cor 11

�	 phi 3

�	 1 Cor 2

�	 joan 15

�	 2 cor 5

�	 st luk 12

�	 joan 6

�	 gal 2

�	 joan 21

�	 st hier

�	 st bern

�	 luk 9

�	 joan 13

�	 rom 8

�	 1 joan 2

�	 Colos 3

�	 joan 8

�	 gal 3

�	 2cor 2

�	 joan 6

�	 eph 5

�	 1 cor 15

�	 hebr 12

�	 st bern

�	 rom 14

�	 1 joan 4

�	 2petr 2

�	 act 4

�	 1 joan 4

�	 rom 13

�	 matth 5

�	 rom 12

�	 Eccli 28

�	 tertul:

�	 matth 6

�	 + _huszonhárommilliom_  _forint_ + _tizenkilenc_  _forint_ 

�	 Eccli 28

�	 luk 23

�	 act 7

�	 matth 18

�	 1 joan 3

�	 st aug

�	 rom 12

�	 deut 4

�	 ps 104

�	 apoc 3

�	 exod 19

�	 hebr 11

�	 luk 1

�	 st ambr

�	 jerem 46

�	 apoc 3

�	 st ambr

�	 ps 38

�	 1 Cor 16

�	 ps 67

�	 joan 2

�	 luk 2

�	 st ambr

�	 3 reg 2

�	 joan 19

�	 st bern

�	 st greg hom 3

�	 Exod 23

�	 tób 13

�	 Exod 23

�	 st bern in ps 90

�	 apoc 12

�	 _Judit_ 13

�	 2 mak 10

�	 apoc



