A SIDOK

és az Ujj
TESTÁMENTUMNAK
 _história_ 
241

A Sidók
és az
 _újtestamentum_ 
 _história_ 
242

Elsö _könyv_ 
242


Második _könyv_ 
272


 Harmadik _könyv_ 
342

A SIDOK

és az Ujj
TESTÁMENTUMNAK
 _história_ 

A Sidók
és az
 _újtestamentum_ 
 _história_ 

Elsö _könyv_ 


 A _Krisztus_  _Jézus_ Menyben menetele után az Apostolok és atanitványok _visszatér_  _Jeruzsálem_ és azon _ház_ menének _ahova_ szoktak volt _összegyülekezni_ és fel mentenek a _felső_  _ebédlőház_  _ahol_ a szent Léleknek le szállásáíg maradának azt _tart_  _hogy_ az a _ház_ Máriájé volt ajános Anyáé akit Márknak is nevezik _idő_ ezt a _ház_  _templom_ változtatták és az Apostolok _templom_ nevezték az a _ház_ a Sion _hegy_ volt _építve_  _közel_ a _templom_ az Apostolok a szent szüzel és atöb szent aszszonyokal az _imádság_  _tölt_  _áldozócsütörtök_  _fogva_ pünkösdig valo _idő_ és a _ház_  _ki_ nem mentenek _egyéb_  _hanem_ a mikor a _templom_ mentenek mind _eszesség_  _százhúsz_ valának (a) 
  _hihető_  _hogy_ az Aszonyokot oda nem számlálták _aki_ nem számlálták az olyan számok _köz_ 

 _abban_ az _idő_ Péter _felkelvén_ az Apostolok és a _tanítvány_  _között_ mondá nékik _atyámfia_ szükséges _hogy_ valamit a szent Lélek _megjövendöl_  _Júdás_  _aki_ vezetöje volt azoknak kik _Jézus_ meg _fog_  _hogy_  _beteljesedik_ ö szintén ugy _hivatott_ volt az Apostoli szolgálatra valamint mi _de_  _elárulván_ az urát el vette _bér_  _hamisság_ ö magát fel akasztá és _kettéhasad_ és minden _bél_  _kiomlik_ a mezöt pedig a melyet az ö árulásáért valo pénzen vettek 
  _Hakeldama_ az az vér mezejének nevezik az is _megvan_ a soltárban _írva_ Légyen puszta az ö _lakóhely_ és ne legyen _aki_  _abban_ lakjék és a püspökséget más vegye el szükséges _tehát_  _hogy_ azok _közül_  _aki_ mi velünk voltanak mind azon _idő_ amelyben az ur _Jézus_  _miközöttünk_ volt _hogy_ olyan választassék _aki_  _bizonyság_ légyen velünk együt az ö _feltámadás_ 

 _akkoron_ elö állitának _kettő_  _József_  _aki_  _Barsabás_  _hívattatik_ kinek a vezeték neve _igaz_ volt és Mátyást Ez a _két_  _ember_ mindenkor _hűség_ voltak a _Krisztus_ és a _hetven_  _tanítvány_  _között_  _megkülönböztetik_ 


 Szent Mátyás aleg _fő_ és régieb _tanítvány_  _közül_ valo volt az üdvezitönek Alexandriai szent _Kelemen_ egy nehány mondásit _leír_ ugy mint _csodál_ a _jelenvaló_  _dolog_ ellene _kell_ állani a _test_ és azt egészen meg _kell_ gyözni nem adván semit is meg rosz _kívánság_  _ellenben_ pedig meg _kell_  _erősíteni_ és nevelni alelket a _hív_ és az üsmerettség _által_ 

A midön ezt a _két_  _ember_  _eléállít_ az egész _gyülekezik_  _-e_  _szerint_  _imádkozik_ Uram _aki_ az emberek sziveit üsméred mutasd meg nékünk melyikét választottad akettö _közül_  _hogy_  _had_ 
 vegye el a _szolgálat_ és az _apostolság_  _hely_ a melyböl _Júdás_  _kiesik_ azonal sorsot vetének és a sors Mátyásra _esik_ és az Apostolok _köz_ számláltaték

A midön az _ötven_ nap _beteljesedik_ és a pünkösd napja _elérkezik_ egy vasárnapon 24 maji az Apostolok mind együt lévén egy szers mind nagy zugás _hallatik_ mint a sebes szélnek zugása mely az _ég_  _jön_ azonnal _tüzes_ nyelveket látának le szállani mindenikére _közüle_ azonal _betöltetik_ szent lélekel és _különbféle_ nyelveken _kezd_ szollani valának _akkoron_  _istenfélő_ sidok _Jeruzsálem_  _aki_ minden féle _ország_ oda _gyülekezik_ pünkösd _ünnep_ a mellyet _tartozik_ meg _tartani_ 

A midön az Apostolok a szent Lelket vették volna és a nyelvekre valo ajándékokot a _templom_ fel mentenek és az a _sok_ féle nép kik ót voltanak _hallván_  _ki_  _ki_ a maga _országabeli_ nyelven szollani öket azon álmélkodának és _csodál_ az Isten _hatalom_  _erő_  _de_ meg mások _csúfság_  _illet_ öket mondván _hogy_ részegek volnának _akkoron_ péter elö álván a _tizenegy_ Apostolal mondá nékik _hogy_ se ö se az ö _társ_ részegek nem volnának mivel még tsak _három_ volna az _óra_ ugy mint regel _kilenc_  _óra_  _holott_ az _ünnep_ és szombat napokon tsak 
 a regeli _imádság_ és _ceremónia_ után _eszik_ a melyék _dél_  _tart_ azután mondá _hogy_ amit _őbennük_  _oly_ igen _csodál_ a _Joel_ profetának _beteljesedés_ volna _aki_  _megígér_ volt _hogy_ az utolso _idő_ az ur _elhint_ lelkét minden _test_ az _ifjú_  _ember_ az 
  _ifjú_ leányokra és az _öregember_  _csoda_ mutatna az _ég_ és a _föld_ vért _tűz_  _füst_ a napnak és aholdnak _meghomályodás_ 


 Azután az _evangélium_  _kezdvén_ nékik _hirdetni_ mondá nékik _hogy_ minden _igazság_ nélkül adták volna akristust ahamisak _kéz_ akik _felfeszít_  _hogy_ a _Krisztus_ az _isten_ választot _ember_ volt és igen _híres_  _aki_ mondhatatlan _csoda_ melyeket tett a nép _között_  _hogy_ nem avétkeiért _adatik_ a _gonosz_  _kéz_  _hanem_ az Isten rendelésinek _különös_ 
 akarattyábol _hogy_ az Isten _ő_  _feltámaszt_ és _ki_ vitte a _koporsó_  _Dávid_ is azt mondgya nem _hagy_ a lelkemet pokolban se meg nem _enged_ szentednek rothadást látni meg üsmértetted velem az _élet_ utait és _betölt_ engem vigasságal ate _orca_ az után mondá _hogy_ ezeket a szokot nem _érthetni_  _Dávid_ mivel azt mindenek _tud_  _hogy_ az ö testét _koporsó_  _tesz_ és _eltemet_  _de_  _Dávid_ a _Jézus_  _feltámadás_ tett _emlékezet_ akit az Isten _ki_ vette akoporsobol ök annak minyájan _bizonyság_ a _feltámadás_ után menyekben fel ment és azután _leküld_ nékik a szent lelket a melynek láthato _jel_ láthattyák a nyelvek ajándékiban a melyet _oly_ igen _csodál_  _őbennük_ azután meg 
  _bizonyít_ az üdvezitö menyben menetelét ezen szokal Mondá az ur az én uramnak üly az én _jobb_ míg az _ellenség_ sámolyá _tesz_ lábaidnak

Ezek a szók _meghat_ az egész _hallgató_ sziveket és mondák péternek és atöb Apostoloknak _atyámfia_ mit _kelletik_  _cselekedni_ péter _felel_ nékik penitentziát _tart_ és _hogy_ mindenik _közüle_  _megkeresztelkedik_ a _Krisztus_  _Jézus_ nevében _hogy_ meg nyerjétek _bűn_  _bocsánat_ és veszitek a szent Léleknek ajándekját mert a mely _ígéret_ tett Isten _hogy_ szent Lelkét adgya a _titeket_  _illik_ és mind azokot _aki_  _hív_  _ismét_  _tanítván_ öket a _keresztség_ arra _int_ öket szabadullyatok meg egonosz nemzettségtöl valának _háromezer_ akik akristus _tanítvány_ mellé _ad_ magokot és _aki_  _megkeresztel_ ugyan azon anapon vagy más nap mind azok pediglen akik ahitre és a _keresztség_ állottanak vala szorgalmatoságal _hallgat_ az Apostolok _tanítás_ és _hív_  _követ_ azokot _együvé_  _gyülekezik_ és együt _eszik_ az _oltár_  _kenyér_ a _Krisztus_ testét és vérét mind azok akik üsmerték az ö _tiszta_  _élet_  _csodál_ nem lehete öket látni _félelem_ 
 nélkül valo _tisztelet_ az Apostolok pedig _sok_  _csoda_  _tesz_ amelyek sokakot _megtérít_ 


 Mindnyájan ezeknek az elsö _keresztény_ egy szivek és egy lelkek vala nem vala _közötte_ ugy mondván se szegény se _gazdag_ mert minden _java_  _közretesz_ azok _aki_  _örökös_  _jószág_ volt azt el adták és az árrát az Apostolok lábaihoz teszik vala _ki_  _gond_ volt arra _hogy_ kinek kinek szükségihez _képest_  _osztogat_ az el adot _jószág_ árrábol a napnak nagyob részít a _templom_  _tölt_  _egyenlő_ szivel és lélekel egy szers mind _eszik_  _ki_  _ki_ a maga _ház_ és _cseléd_ vagy _felesen_ egy _társaság_ ugyan azon egy _ház_  _öröm_ és _együgyű_ szivel az egész nép szerete öket az ö _tiszta_ és ártatlan _élet_ és a szegényeknek valo _adakozás_  _íme_  _eszerint_ adgya _elöben_ a 
 szent Lélek a _jeruzsálemi_ elsö _hív_ akik példái valának az szerzeteseknek kik _sok_  _idő_ azután _feljebbvaló_  _tökéletesség_  _igyekezik_ 

Azon _idő_ Péter és _János_ fel menvén a _templom_ a _kilenc_  _óra_ valo _imádság_ ugy mint _délután_  _három_  _óra_ ez _esteli_  _imádság_ volt a sidoknál _három_  _óra_ volt rendelve 
 minden nap az _imádság_ regel _dél_ és _este_ a mint ezt láttyuk _Dániel_ vala pedig egy sántán születet _ember_ a kit minden nap a _templom_  _kapu_ vitték a melyet szép _kapu_ nevezték _hogy_ alamisnát _kérhet_ mind azoktol kik az ur _ház_ mentenek Ez az _ember_ látván pétert és _János_ a _templom_ bé menni _kér_ öket _hogy_ adnának néki valami alamisnát Péter mondá néki néz reánk a _koldus_ reájok nézvén _gondol_  _hogy_ valamit adnának néki _de_ Peter mondá néki nékem se aranyom se _ezüst_ nintsen _hanem_ a mim vagyon azt adom néked A názareti _Jézus_  _Krisztus_ nevében _felkel_ és _jár_ és _megfogván_ a _jobb_  _kéz_ fel álittá és azon _óra_ a sánta lábaira álla és _járni_  _kezd_ és bé mene vélek együt a _templom_  _ugrálván_ és _dicsérvén_ az _isten_ 

Mindenek láták azt az _ember_ meg üsmérék és _csodálkozik_ rajta és mint _hogy_ pétert és _János_  _kéz_  _tart_ a nép _körülfog_ öket a salamon _folyosó_  _akkoron_ Péter mondá anépnek _hogy_ nem a maga _erő_  _meggyógyít_ azt a sántát _hanem_ akristus _Jézus_  _erő_ akit ök meg veték pilatus _kéz_  _ad_ és _halál_ itélteték akit is az Isten _megdicsőít_ és _halott_  _feltámaszt_  _hogy_ ö maga és atöb Apostolok annak _bizonyság_ volnának _mindazonáltal_  _atyámfia_ mondá nékik _tud_  _hogy_  _ti_ és a _ti_  _tanácsúr_ azt _tudatlanság_  _cselekedik_ és az Isten azt meg _enged_  _hogy_ az _jövendölés_ bé tellyesednének a melyek meg mondották _hogy_ a _Krisztus_  _halál_ fog szenvedni _tart_  _tehát_ penitentziát és _megtér_ ugy _hogy_ ati vétkeitek _eltöröltetik_ mivel az Isten azért _küld_ néktek az ö Fiát és azért _feltámaszt_  _hogy_  _megtér_ és _örök_  _élet_ legyen 
 A Péter _intés_  _oly_  _hathatós_ valának és a _kegyelem_  _oly_  _bőséges_  _hogy_ azon alkalmatoságal _ötezer_  _megtér_ 

A midön az Apostolok anépnek _beszél_  _odaérkezik_ a papok a _templomőrző_ a _fej_ és a sadduceusok ezek az utolsok nem szenvedheték _hogy_ az Apostolok a _hall_  _feltámadás_  _hirdet_ és _hogy_ azt _megbizonyít_ a _Krisztus_ személyében akinek _feltámadás_  _erősít_ mondván _hogy_  _feltámadás_ után is _eszik_ és _iszik_ véle A sadducéusok _abban_ az _idő_  _igen_  _hatalmas_ valának aleg _fő_  _tisztség_ is bé vettek 
 öket _Kaifás_ a _főpap_ sadduceus volt az Apostolokot meg _fog_ és _tömlöc_  _tesz_ más napig mint _hogy_ már _késő_ volt azon anapon nem lehete _ész_  _gyűjteni_ a _tanács_  _hihető_  _hogy_ asántát is a _tömlöc_  _tesz_ mivel más nap atanáts _elébe_ vitték az Apostolokal együt másnap _összegyűlik_ a _törvénytudó_  _doktor_ a népnek _fej_ a _főpap_ Annás és _Kaifás_ és a papok _közül_ a _fő_ az Apostolokot a _gyűlés_ viteték és mondák nékik mitsoda _hatalom_ és kinevével _cselekedik_ azt a _dolog_  _akkoron_ Péter _teljes_ lévén szent Lélekel _felel_ nékik A názareti _Jézus_  _Krisztus_ nevével a kit _ti_  _felfeszít_ és akit az Isten _halott_  _feltámaszt_ annak nevében _meggyógyíttatik_ ez az _ember_ és _aki_  _talp_ áll _előtte_ a _Krisztus_  _Jézus_ az a _kő_ akit _ti_ áts mesterek meg vetettétek és _aki_ mostanában az 
 elsö _szegletkő_ az _ember_ nem _adat_ más név a mely _által_ üdvezülhesenek _hanem_ tsak azö neve

A _tanács_ látván nagy _bátorság_ Peternek és _János_ és _tudván_ azt _hogy_ ezek nem _írástudó_ és tsak a _közönséges_ nép _közül_ valok el álmélkodának _beszéd_ a _meggyógyul_ sánta _előtte_ lévén _aki_ több volt _negyvenesztendős_ valoságos _bizonyság_ volt atsudának atanáts _kiküldvén_ öket _hogy_ végezhesen mondák magok _között_ Imé ezt a _csoda_ az egész _Jeruzsálem_  _tud_ magunk sem mondhatunk semit is az ellen mit _csinál_ azokal az _ember_  _megtilt_ nékik _fenyegetés_  _hogy_  _ezután_ ne _beszél_ senkinek is a _Jézus_ nevében az után _behívat_ öket és _elébe_  _ad_ ezeket _de_ Péter és _János_ azt _felel_ nékik _elítél_ magatok _ha_ az igasságosé _hogy_ inkáb _engedelmeskedik_ 
 néktek mint sem az _isten_ és _ha_ leheté a mí töllünk _hogy_  _bizonyság_ ne _tesz_ arrol a mit láttunk és _hall_ azután _elbocsát_ öket nagy _fenyegetés_ 

A mídön _visszatér_  _ház_  _megbeszél_ atöb Apostoloknak és _tanítvány_  _hogy_ mi _történik_ vélek _akkoron_ egy szivel lélekel _felemelvén_ szovakat _imádkozik_  _hála_ adván _isten_  _hogy_ szolgait meg segitette _dicséret_  _ad_ az ö véghetetlen _hatalmasság_  _aki_  _haszontalan_ tészi a _király_ és a _hatalmas_  _igyekezet_ kik a _Krisztus_ az ö _fia_  _birodalom_ ellen akarnak állani azon _kér_ azután _hogy_  _megad_ Apostolinak az _erő_ lelkét _hogy_ meg vethessék a _fenyegetés_ és a vélek valo roszul _bánás_ amidön _imádság_ el végezék a _ház_ a melyben valának meg rendule és 
 ujontában _betöltetik_ szent Lélekel és uj _bátorság_  _kezd_  _hirdetni_ az Isten _ige_ 


  _József_ akit _Barnabás_ is nevezték az az vigasztalás _fia_ elévita lévén _ciprus_ szigetiböl valo volt _ebben_ az _idő_  _elad_  _holmi_  _jószág_  _Ciprus_ vagy _Jeruzsálem_ mellet és annak az arrát az Apostolok lábaihoz _tesz_ sokan azt _tart_ a régiek _közül_  _hogy_ 
  _Barnabás_ a _Krisztus_  _hetvenkét_  _tanítvány_  _közül_ valo volt és _hogy_ szent Pálnak _tanulótárs_ volt a mint _hogy_ igen is _tart_  _az_ az Apostolhoz


 Az elsö _hív_  _abban_ az elsö _buzgóság_ lévén egy Ananias nevü _ember_ és Safira a _feleség_  _elad_ ök ís a _föld_ Ananias pedíg egy akaratbol a _feleség_ meg _tart_ egy részit a _föld_ árrának és atöbit az Apostolok lábaihoz _tesz_  _de_ Péter azt _megtudván_ az _isteni_ sugarlásbol arol _kemény_ meg _fedd_  _ő_ mondván _hogy_ nem az _ember_  _hanem_ a szent Léleknek _hazud_ik_ semmí nem _kényszerít_ arra _hogy_ el adgya _örökség_ és azután _hogy_ el adta szabad volt magának meg _tartani_ egészen az árrát _de_ nem _kelletik_ olyan _hazugság_  _megcsalni_ az _anyaszentegyház_ Ananiás ezeket _hallván_ a _föld_  _esik_ és _kiad_ lelkét és igen _megfélemlik_ mind azok kik ezt _megtud_ azonal _holmi_  _ifjú_ a _test_ fel vévék és el vivék _temetni_ mint egy _három_  _óra_ mulva a _feleség_  _aki_ semit nem _tud_ a _történik_  _dolog_ peterhez mene _aki_ is _kérd_  _hogy_ tsak anyin adták volté el _föld_ az Aszony _felel_  _hogy_ tsak anyin péter mondá néki _hogy_ végeztétek el együt _hogy_ a szent Lelket _kísért_  _íme_ azok akik a _te_  _férj_  _eltemet_ az ajto elöt vannak _hogy_ tégedet ís _eltemet_ azon szem pillantásban _holt_ le _esik_ a _föld_ és azok akik Ananiást _eltemet_ fel vevék a _test_ és el vivék _temetni_ a _férj_ mellé

Azon _idő_ az Apostolok _sok_  _csoda_  _tesz_ és minden nap nevekedék ahiveknek 
 számok ugy anyira _hogy_ még apapok _közül_ is sokan _bevesz_ ahitet ahivek minyájan _egyenlő_ lélekben valának a _templom_ a salamon _folyosó_  _összegyülekezik_ senki mások _közül_ nem meré magát _összeelegyíteni_ vélek _de_ a nép nagy _dicséret_  _ad_ nékik atsuda tételeknek _erő_ igen nagy vala az Apostolokban _főképpen_ szent péterben ugy anyira _hogy_ a _beteg_  _kitesz_ az utzákra _hogy_ a midön péter ót el menne leg aláb az ö árnyékja _had_  _befedez_ öket és _meggyógyít_ a _körül_ lévö _hely_ is _Jeruzsálem_ 
 viszik vala abetegeket és _egészséges_  _visszatér_ az _ördöngös_ meg szabadulnak vala agonosz lelkektöl

 _akkoron_ a _főpap_  _Kaifás_ és azok _aki_ véle együt saducéusok valának meg _bosszankodván_ azon _hogy_ látá az _evangélium_  _gyarapodás_  _megfogat_ az Apostolokot és _megkötöztet_  _de_ az ur Angyala _éjszaka_  _ki_ nyitta atömlöttz ajtait _ki_ vivé öket atömlötzböl bé zárá az ajtokot és mondá nékik _eredjetek_ a _templom_ és predikályátok _bátor_ azt a _tudomány_ és a mi az szövettséget _illet_ atemplomban menének _tehát_ még jó _hajnal_ és predikálani _kezd_ Azonban pedig a _főpap_  _összegyűjtvén_ atanátsot az Apostolokért _küld_ atömlötzben a _tiszt_ a _tömlöc_ menvén ót nem _talál_ az Apostolokot a _főpap_  _visszatérvén_ mondák néki a _tömlöc_ ajtaját _jól_ bé zárva _talál_ az _örző_ az ajto elöt _de_ az ajtot meg nyitván senkit nem _talál_ atömlötzbe a midön ezeket _beszél_ és _csodál_  _hogy_  _hova_ lettek volna az Apostolok _tudta_  _ad_ a _főpap_  _hogy_ azok az emberek a _templom_ volnának és a népet _oktat_  _akkoron_ atemplom _örző_  _főtiszt_ az _örző_ a _tanács_ vivé az Apostolokot _erőszaktétel_ nélkül mert _tart_ a néptöl _hogy_ meg ne köveze öket A _templomőrző_  _főtiszt_ levita volt _aki_ egy sereg levitának parantsolt a _templom_  _őrzés_ egy romai _tiszt_ is vigyázot arra _hogy_ valami zenebona ne _esik_ a _templom_ 

Az Apostolok a _tanács_  _elébe_  _érkezvén_ a _főpap_ mondá nékik nem tiltottuké valameg azt _teljesség_ néktek _hogy_ ne _tanít_ a _Jézus_  _Krisztus_ nevében _mindazonáltal_  _betölt_ avárost ati _tudomány_ és azt akarjátok el hitetni a népel _hogy_ az az _ember_  _igazságtalan_ itéltetet volt meg és _hogy_ mi _bűnös_ vagyunk az ö _halál_ Péter és atöb Apostolok tsak rövideden _megfelel_ néki Inkáb _kell_  _engedelmeskedni_ az _isten_ mint az _ember_ azt _tud_  _hogy_ ami atyáinknak _isten_  _feltámaszt_ azt a _Jézus_ a kit _ti_  _megölettet_ mi _bizonyság_ vagyunk _feltámadás_ és a szent Lélek _aki_ az Isten _közöl_ mind azokal kik néki _engedelmeskedik_  _bizonyság_ tészen ugyan azon _igazság_ 

A _tanács_ ezeket _hallván_ nagy _harag_  _indul_ és azt akarák el végezni _hogy_  _megölet_ öket _de_ egy _Gamáliel_ nevü _farizeus_  _törvénytudó_  _doktor_  _aki_  _tisztelet_ volt anép elöt _felkelvén_ parantsolá _hogy_ egy _kevés_  _idő_  _had_ vinnék _ki_ az Apostolokot és mondá agyülekezetnek vigyázatok arra a mit akartok _cselekedni_ ezek _iránt_ az emberek _iránt_ mivel nem _oly_ régen egy _Theodás_ nevü _ember_  _felkelvén_ magát nagynak akará _tartani_ mint egy négy száz _ember_ melléje _ad_ magát _de_  _ő_ meg ölék és mind azok kik _benne_  _hisz_ el szélyedének és semivé lének azután a _galileai_  _Júdás_ fel _támad_  _abban_ az _idő_ amelyben a népet fel számlálták és sokan állának meléje _de_ mind ö mind az ö része el veszének és el szélyedének azt _javall_  _tehát_ néktek _hogy_ ne árttsátok magatokot ezeknek _dolog_ és _hagy_  _béke_ nékik mert _ha_ ez a _dolog_ az _ember_  _jön_ magában oda lészen _de_  _ha_ az _isten_  _jön_  _hiába_ allotok ellene az Isten _tud_ azt meg segiteni _tiellenetek_ is ezt a _tanács_ bé vévék és az Apostolokot _behívat_ arra _ítél_ öket _hogy_  _megostoroztatik_ és nagyob _büntetés_ is _fenyeget_  _hogy_  _ha_ azután a _Jézus_ nevében _tanít_ azutan az Apostolok nagy _öröm_ menének _ki_ atanáts _ház_ azért _hogy_ méltoknak itélték arra _hogy_ 
 valamit szenvedgyenek a _Jézus_  _Krisztus_ neviért _de_ a _tanács_ és apapok _hiába_  _megtilt_ nékik mert ök szüntelen predikalák a _Krisztus_ a _templom_ és a _ház_ 


  _abban_ az _idő_ atanitványoknak száma nevekedvén zugolodás _támad_ az ollyan sido 
  _görög_  _között_  _aki_  _görög_  _beszél_ és a sidok _között_ kik sidoul _beszél_ az zugolodast pedig az _okoz_  _hogy_ a sido _görög_ azon panaszolkodának _hogy_ az ö _özvegy_  _aki_ az _anyaszentegyház_  _tart_ meg vettetnek az _eledel_  _osztogatás_ erre valo nézve atizen _két_ Apostolok _összegyűjtvén_ a _hív_ mondák nékik nem _igazságos_  _hogy_ el mulasuk az Isten _ige_  _hirdetés_  _hogy_ az asztalokra és az _ételneműosztogatás_ legyen _gond_ válaszatok _tehát_  _hét_  _közüle_  _aki_  _igaz_ legyenek _teljes_ szent Lélekel és _bölcsesség_  _aki_  _bízhat_ ezt a _hivatal_ mi magunk tsak az _imádság_ és a prédikalásban _foglal_ magunkot _íme_ ezeket választák _István_  _Fülöp_ procorust Nicanort _Timon_ Parménást és Miklost Antiokiai _jövevény_ 

 _István_  _ezután_  _fog_ szollani azt _tart_  _hogy_  _Fülöp_  _caesareai_ volt és négy _jövendölő_ 
 leánya volt ugyan öis _megtérít_  _kándaces_ a szeretsenek _királyné_  _komornyik_ és az után a samaritanusokot procorus a _görög_  _szerint_  _első_ Nicomémiai püspök volt atöb _diakónus_ igen _kevés_  _tud_ 


 Miklos az Antiokiai _jövevény_  _igen_ nevezetes arégiek _között_ és a Nicolaita _eretnek_ neve _éppen_  _gyalázat_ lehet _hogy_  _ha_ az _igaz_ amint _sok_  _historikus_  _tart_  _hogy_ ö adot volna álkalmatoságot arra az az _eretnekség_ a maga rendeletlen viselésivel azt _ír_  _hogy_ igen szép _feleség_ lévén attol el válék _hogy_ a _megtürköztetés_  _él_  _de_ meg nem gyözhetvén rosz _kívánság_ viszá vévé _feleség_ és _csakhamar_ olyan _botránkoztatás_  _ejt_ a melyek a Nicolaita _eretnekség_  _okoz_ a mely _meggyaláz_ ami szent vallásunkot utálatos _tisztátalanság_  _mindazonáltal_ sokan akik erröl _ír_ mentik Miklost ugy mint


 Az után _hogy_ a _gyülekezik_ ezt a _két_ személyt választotta volna _hogy_  _gond_ legyen az asztalokra és a minden napi premendára az Apostolok _imádság_ reájok _tesz_  _kéz_  _István_ pedig _első_ a többi _között_  _teljes_ vala szent Lélekel és a _hit_ és nagy _csoda_  _tesz_ anép _között_ nemellyek pedig a libertinusok synagogájábol _hihető_  _hogy_ ezek olyan 
 sidok valának _aki_ rabul vitték volt romában Pompeus és sosius _idő_ visza váltották volt szabadságokot és _visszatérvén_  _Jeruzsálem_  _különös_ synagogájok volt valamint az Alexandriai _cirenei_  _kilikiai_ az _ázsiai_ sidoknak ezekböl a synagogakbol valo sidok vetekedvén szent _István_ nem álhatának ellene a szent Léleknek _aki_  _benne_ szollot _akkor_  _alattomban_  _megcsinált_  _férfi_  _küld_  _aki_  _bizonyít_  _hogy_  _hall_  _ő_ szollani Mojses és az Isten ellen _felindít_  _tehát_ a népet és az _írástudó_ reája rohanának 
 és a _tanács_ vivék és _hamis_  _bizonyság_ allítának ellene akik mondák _hogy_ szüntelen _beszél_ a szent _hely_ és a törvény ellen és azt is _hall_ tölle _hogy_ az a Názarethi _Jézus_ le rontaná atemplomot és meg változtatná a Mojses parantsalatit


 Mind azok _aki_ atanátsban valának reája _függesztvén_ szemeket álmélkodásal láták _hogy_ az 
 ö _orca_  _fényes_ volt valamint egy Angyalé _akkoron_  _Kaifás_ afö pap _aki_ elsö volt 
 agyülésben _kérd_  _tőle_  _hogy_  _ha_  _igaz_ volnaé amit mondanának _felőle_ szent _István_ a maga menttségire _hosszú_  _beszéd_  _előkezd_ a melyben meg mutatá rövideden a sidok _história_  _Ábrahám_  _fogvást_  _Dávid_  _király_ Mojsesröl _dicséret_ és _tisztelet_  _beszél_  _hogy_ meg mutatná vádloínak _hogy_  _hamis_ vádolnak _hogy_ Mojses ellen _káromkodik_  _de_ meg azt is meg mutatá _hogy_ a sídok mindenkor _engedetlen_ valának Mojseshez El nem felejté az _ígéret_ amelyet az Isten tett volt Mojses _által_  _hogy_ olyan profétát _küld_ nékik a mitsodás ö volna _aki_  _engedelmeskedni_  _kell_ a _törvény_ nagy _dicséret_ lön noha azal vádolák _hogy_ azt el akarná rontani azt mondá _hogy_ a _törvény_ az Isten Mojsesnek az Angyalok _által_  _küld_ és _hogy_ mojses az Isten parantsolattyábol _felemel_ a sátort a pusztában azt is meg mutatá _hogy_  _Dávid_ az Isten sugarlásábol volt _abban_ a szándékban _hogy_  _templom_  _épít_ a magoságbélinek a mely szándékot salamon vivé végben mind ebböl _ki_ tettzik _hogy_ mely _távol_ volt roszul _beszélni_ az ur _templom_  _mindazonáltal_  _hozzátesz_  _hogy_ az ur nem lakik az emberek _kéz_  _által_  _csinál_  _épület_ az után a sidok ellen valo szokal 
  _befejez_  _beszéd_  _ilyenformán_  _keményfejű_  _körülmetéletlen_ szivü és _fülű_ mindenkor ellene állotok a szent Léleknek és ollyanok vagytok valamínt az atyáitok voltak melyik proféta az akit a _ti_ atyáítok nem üldözték volna _megöl_ azokot _aki_ nékik _megjövendöl_ az _igaz_  _eljövetel_ akit a pogányok _kéz_ adtátok volt nem régen és a kinek _gyilkos_ voltatok atörvényt az Angyalok _által_ vettétek és azt meg nem tartottátok

Ezekre a szokra nagy _harag_  _indul_ és a _fog_  _csikorgat_ ellene _de_  _István_  _felemelvén_ az _ég_ szemeit látá az _isten_  _dicsőség_ és _Jézus_ a maga _felség_ az Atyának _jobb_  _felkiált_ látom nyitva az _ég_ és az _ember_ Fiát állani az _isten_  _jobb_ 
  _akkoron_ az _ellenség_ minyájan _felkiált_ és _fül_  _bedugván_ egy szers mind reája rohanának és _ki_ vivén avárosbol az _észak_ felöl valo _kapu_  _megkövez_  _ő_ és a _bizonyság_ akik bé vádolák és _aki_  _kelletik_ a törvény szerent _előbbször_  _hányni_  _kő_ le vetek a _köntös_  _hogy_ szabadabak lehesenek és saul nevü _ifjú_ lábaihoz _tesz_ akinek neve igen nevezetesé let az _anyaszentegyház_  _István_  _eleinte_  _fennállva_ volt és amidön _kövez_ a _Jézus_  _hív_ segittségül mondván Uram _Jézus_ ved magadhoz lelkemet azután _térd_  _esvén_  _felkiált_ szóval uram ne _tulajdonít_ vétekül nekik és ezeket 
 mondván el aluvék az urban

Azon _idő_ nagy üldoztetés _támad_ a _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_ ellen és a _hív_ az Apostolokon _kívül_ el szélyedének egy nehány részire _Júdea_ és Samariának némely _istenes_  _ember_  _gond_ vala a szent _István_  _eltemetés_ akit is _eltemet_  _illendő_  _tisztelet_ 
  _íme_ mit mond szent _Gamáliel_ lucianusnak látásban a kinek parantsolá fel venni ennek a szent Martyrnak réliquiáit _István_  _megköveztetvén_ aváros _északi_  _kapu_  _kívül_ a _test_ ót marada egy nap és egy _éjszaka_ a sidok parantsolattya _szerint_ azért _hogy_  _eledel_ lenne a madaraknak és a vadaknak _de_ az Isten meg nem _enged_  _hogy_ az _oktalan_ állatok _hozzá_ nyulyanak Ennek okáért én _Gamáliel_ meg szánván a _Krisztus_ azt a szolgáját és részt akarván venni annak a szent _ember_  _hit_ és _jutalom_  _elküld_  _éjszaka_ üsmeretes és _istenes_  _keresztény_ és _ad_ nékik ami szükséges volt _hogy_ a _test_  _titkos_ fel vegyék a szekeremet is _odaad_ nékik _hogy_ azon vigyék az én _ház_  _Cafár_Gamala_  _Jeruzsálem_ 7 _mélyföld_ negyven napi _gyász_  _tart_ neki az én _koporsó_  _tetet_  _ő_ a _napkelet_  _felé_ valo pintzében és az ö _temetés_ adtam mindent a magamébol a mi _kívántatik_ 

Azonban pedig Saul _aki_ már szollottunk és _aki_ aruhájokot _őriz_ azoknak kik _István_  _kövez_ nevezetesé lön a _kereszt_ üldözöi _között_ E már maga _erő_ valo _ifjú_ volt 
  _Kilikia_ születet sido atyátol _aki_ romai polgár volt a _görög_ nyelvet _megtanul_ 
  _Tarsis_ városában a maga _haza_  _ifjúkor_ ment volt _Jeruzsálem_  _ahol_ a _farizeus_ részire álla és a _Gamáliel_ lábainal _tanul_ nagy _buzgóság_ volt a _törvény_ és _érdemes_  _tart_ lenni az _anyaszentegyház_ üldözni az _ház_ bé ment _onnét_  _ki_ vonta 
 az _ember_ és az aszszonyokot _aki_ akristusban _hisz_ és a _tömlöc_  _tetet_ mind ezek a _főpap_ parantsolattyábol és _engedelem_ mennek vala végben _aki_  _jó_  _hagy_ az illyen _erőszaktétel_ mint _hogy_ a sidok el vesztették volt ameg öletesre valo _hatalom_  _egyéb_ nem _büntethet_ik_ a _keresztény_  _hanem_ a synagogákban valo _ostorozás_  _de_ ezt _gyakran_  _cselekedik_  _oly_  _kegyetlenség_  _bánik_ ahivekel _hogy_ szent pál meg valya magais _hogy_ sokakot a _káromlás_  _ingerel_ és _elhagyat_ a _hit_  _sok_ és _hogy_ mód nélkül 
 üldözte azokot _aki_ a _hit_ álhatatosok valának

Ez az üldözes nagy _java_ lön avallásnak mivel ahivek _közül_ sokan el szélyedvén atartományokban a _Krisztus_  _Jézus_  _hirdet_ és _templom_ állittának fel sokan _Damaszkusz_ mentenek a _többi_  _között_ egy Ananiás nevü _tanítvány_ ez igen _buzgó_ és szent _életű_  _ember_ volt mások meg _Fönícia_  _Ciprus_ szigetéig Antiokíáig _ahol_ a _Krisztus_ prédikálák _de_ tsak a 
 sidoknak és nem a pogányoknak _aki_ tsak az után prédikálák szent Agoston ezeket a _bujdosó_  _tanítvány_ mind anyi _fáklya_  _hasonlít_  _aki_  _meggyújtván_ a szent Lélek _Jeruzsálem_ el szelyeszték öket a sidok olyan szándékal _hogy_  _elolt_ és el veszesék öket _de_ arra nem vigyázának _hogy_ azok a _fáklya_  _meggyújt_ az egész világon azt atüzet a mely _éget_ öket magokot


  _Fülöp_ a _diakónus_ igen nevezetesé _tesz_ magát _abban_ az _idő_ Samariában menvén ót az _evangélium_  _hirdet_ a _Krisztus_  _Jézus_ után _aki_ maga _megtérít_ a samaritánusokot a _Fülöp_ predikaciojival valo _csodatétet_  _felébreszt_ a samaritánusokot

A kik _gyönyörűség_  _hallgat_  _ő_ és _öröm_ bé vevék az üdveségnek _ige_ vala ugyan azon 
 városban egy simon nevü _ember_  _aki_ annak elötte ababonaságot üzte volt és _aki_ anyira magához _hódít_ a Samaritánusokot _szemfényvesztés_  _hogy_ minyájan _ő_  _követ_ 
 vala az Isten _erő_ mondgya vala magát lenni az az mindenek felet valo Atyának 
 némellyek _szerint_ vagy Messiásnak mások _szerint_ szent _Hieronimus_ azt mondgya _hogy_ 
 azal _dicsekedik_  _hogy_ ö volna az Isten _ige_ a szép a szent Lélek a _mindenható_ az _isten_ mindenese _hihető_  _hogy_ nem mindgyárt _kiad_ ezeket a _káromlás_ 

Simon magus _csodálkozik_ atsudákon a melyeket _Fülöp_  _cselekedik_ vala és látván _hogy_ minyájan a samaritánusok _hisz_ az _evangélium_ bé vennék és _megkeresztelkedik_ ö maga ís ahitre allot ezt _igazán_ tselekedteé vagy tsak álnokságbol 
 valamint az Atyák _tart_  _elég_ ahogy _Fülöp_ mellé _ad_ magát és _megkeresztelkedik_ nem 
  _csodálkozhat_ik_  _elég_ anagy _dolog_ amelyeket láttya vala _hogy_  _Fülöp_  _cselekedet_ a _Jézus_ 
 nevében ö pedig a _csoda_ tsak valamely _babonaság_ álittá lenni és tsak azért _ad_  _Fülöp_ mellé magát remélvén _hogy_  _megtanulhat_ tölle azt a titkot _hogy_ öis olyan _csodálatos_  _dolog_  _cselekedhet_ik_ 

Az Apostolok kik _Jeruzsálem_ valának _megtudván_  _hogy_ a Samaritánusok _bevesz_ volna az ur _ige_  _odaküld_ Pétert és _János_  _hogy_ szent Lelket adnának nekik reájok _tévén_  _kéz_ mivel a tsak az Apostolokot _illet_ péter és _János_ Samariába _érkezvén_  _imádkozik_ reájok _hogy_ a szent Lelket vennék _akkoron_ a szent Léleknek láthato képen valo vétele _közönséges_ volt ugy a _külső_  _kegyelem_ is vétele valamint a _jövendölés_ a nyelveknek és _beteg_  _gyógyítás_ valo ajándékok Simon magus látván mind ezeket a _csodálatos_  _dolog_ az Apostolokhoz mene és pénzt _ígér_ nékik mondván adgyátok nekem 
 is azt a _hatalom_  _hogy_  _aki_  _kéz_  _tesz_  _had_ vegye az is a szent Lelket azt _gondol_  _hogy_ az Apostolok még nagyob _erejű_  _boszorkányság_  _tud_ mint ö szent Péter _irtózva_  _hall_ a simon magus _ígéret_ mondá nékí veszen el pénzed magadal együt _te_  _aki_ azt _gondol_  _hogy_ az Isten ajándekját pénzen lehet meg venni _teneked_ részed nintsen arra a szolgálatra se azt el nem érheted mert ate szived nem _egyenes_ az Isten elöt _tart_  _tehát_ penitentziát azért a _hamisság_ és _kér_ az _isten_  _hogy_  _had_  _megbocsát_  _ha_ lehet ezt a rosz _gondolat_ szivednek mert látom _hogy_ a _keserűség_  _epe_ és a _hamisság_  _kötél_ vagy Simon mágus _felel_  _imádkozik_ magad _érte_  _hogy_ semi a meg ne _történik_ rajtam 
 valamit mondottál _Tertullianus_ azt mondgya _hogy_  _sok_  _könnyhullatás_  _ejt_ ezt már régi _írás_ is _bizonyít_  _de_ az ö penitentziája _haszontalan_ valo volt mert nem volt se alázatos se _igazán_ valo 


 Simon magus nem _hogy_  _megtért_ és penitentziát _tart_ a mint szent péter _javall_ néki _de_ mind _hihetetlen_ mind meg átalkodatlanabá lön az utan még nagyob szorgalmatoságal _ad_ magát a _babonaság_  _dicsőség_  _tart_ az Apostolok ellen állani 
 minden _tehetség_ azért _hogy_ meg _tart_ vagy szerezhesen _hírnév_ magának azután samariát el _hagy_ és _feljár_ mind azokot a _hely_  _ahol_ a _Krisztus_ nem prédikálot volt _hogy_ 
 az elméket aroszra vigye _Tírusz_ egy _közönséges_ valo _életű_ aszonyt vett pénzen _Helena_ nevüt mindenüvé el vitte magával minden utálatoságokot _elkövet_ véle

Azal _kérkedik_  _hogy_ ö volna akristus _aki_ menyböl le szállot _hogy_ meg válttsa az ö _Helena_  _aki_ is az el veszet _juh_  _hogy_  _hely_  _hoz_ az egész világot és meg szabadittsa az _ember_ 

Simon magus seminek _tart_ a _törvény_ és aprofétákot mondván _hogy_ azért _eljön_  _hogy_ azokot el ronttsa nem _hogy_ azokhoz valamely _engedelmesség_ let volna _de_ söt még _halál_ és _örökös_  _kárhozat_  _fenyeget_ azokot kik azokot _megtart_ El lehet ezekböl 
  _ítélni_  _hogy_ mitsoda _élet_  _él_ ez a _eretnek_ és az ö _követő_ az ö _élet_ olyan volt _hogy_  _átall_ azt le _írni_ az ö _követő_ minden féle rendeletlenségekben _él_ magok meg vallották _írás_  _hogy_ azok _aki_  _előbbször_  _hall_  _beszélni_ az ö _titok_  _hogy_ azok 
 álmélkodnak és _irtózik_ attol aleg nagyob szemérmetlen _tisztátalanság_ szabad volt nálok aboszorkányságok varáslások és abálványozás egy szoval [egy-szoval] minden féle vétkek uralkodtanak _közötte_ Simon magus _sok_ féle _tartomány_  _feljárván_ végtire Romába mene _Claudius_  _császár_  _idő_ meg fogjuk látni _ezután_  _hogy_ ót mit _cselekedik_ és miképen _leesik_ az áerböl a szent peter _imádság_ 

Péter és _János_  _bizonyság_  _tévén_ azurol samariában és ót _hirdetvén_ az ö _beszéd_ viszá 
  _tér_  _Jeruzsálem_ és samariának egy nehány városiban prédikálák az _evangélium_  _ugyanabban_ az _idő_  _küld_ a sidok a _Krisztus_  _ellenség_  _követ_ mindenüvé _ahol_ lakos 
  _találkozik_ ebböl anemzetböl _hogy_  _tudta_ adgyák _hogy_  _közötte_ új vallás _támad_ a mely a Názáreti _Jézus_ Messiásnak üsméri lenni _hogy_ az a _Jézus_  _Galilea_ valo _csalárd_ volt akit ök akereszten _megölet_  _de_ a _tanítvány_  _éjszaka_ el lopták atestet a _koporsó_  _ahova_  _tesz_  _hogy_ az ö _tanítvány_ mindeneket _megcsal_ a _bizonyságtétel_  _hogy_  _feltámadt_ és menyekben ment volna _hogy_ annak a _hitető_ a _tudomány_  _istentelen_ és 
  _szentségtörés_ volna _hogy_ az ö _követő_ azt _tanít_  _hogy_ nints Isten és a Mojses _törvény_ el rontanák ezek a _káromlás_  _elterjedvén_ a sidok _között_ apogányok is azoknak _hely_  _ad_ és igen nagy _gyűlölség_  _kezd_ lenni az elsö _keresztény_ és meg vetésel vallásokhoz _hát_ még az _eretnek_ rendeletlenségek és _esztelenség_ is _ingerel_ öket az illyen _gondolat_ mivel aleg utálatosab _eretnekség_ is a _keresztényi_ nével _fedez_ magokot és a pogányok nem _megkülönböztet_ öket a valoságos _hív_ 


 Azal vádollyák vala öket _hogy_ a napot _imád_ vagy egy szamarnak a _fej_ vagy akeresztet vagy a szemtelen és _ocsmány_  _dolog_ azt mondgyák vala _hogy_ a _kereszt_  _haszontalan_ a világnak és az _ember_  _élet_  _hogy_ a _fejedelem_ a _tartozandó_  _tisztelet_ meg nem adnák és mindenek _ellenség_ volnának ez _így_ lévén akar mely rosz _történik_ az _birodalom_ tsak akeresztyéneket _okoz_ Azal _káromol_  _hogy_ azö _gyülekezet_ olyan _gyermek_  _eszik_ a _hús_ akit ö magok _megöl_ Hogy az ö vallás béli vendégségeket olyan rokonságal valo paráznaság _követ_ amely _irtóztató_ az _Oedipus_ Azt _hány_ szemekre _hogy_ az ö vallásokon lévök mind _tudatlan_ és tsak aleg aláb renden valok _aki_  _ijesztő_  _de_  _megbizonyítás_ nélkül valo _ok_ vonnyák magokhoz Mind ezekre ahamis vádolásokra _megfelel_ nagy _igazság_ ami _apologista_ akik apogányoknak elméjekre valoságal _ad_ a _keresztényi_ vallásnak mí voltát és akeresztyéni _élet_  _csakhamar_ el szélyeszté ezeket a _káromlás_ a melyeket a _tévelygés_ elméje és az _irigység_  _indít_  _ellene_ Ezek a _dolog_ nem _illik_ egészen az _idő_ a melyröl _itt_ szollunk _de_ azt _gondol_  _hogy_ ezekröl szolhatunk mostanában is a sidok _káromlás_ valo nézve a melyek a _többi_ is azok valának _kezdő_ 


  _Fülöp_  _tetrarcha_ a nagy _Heródes_ fia meg _hal_  _Tiberius_  _huszadik_  _esztendő_ etsendes és mértékletes _fejedelem_ volt mikor _valahová_ ment tsak _kevés_  _kísérő_ voltak és _ha_ 
 valaki _igazság_  _kér_ tölle azonal meg állapodot akár mely _hely_ volt széket _tetet_ amelyet mindenkor utánna vitték le ült _meghallgat_ mind a _két_ részt azonal _megítél_ avétkest és _igazság_ tett az ártatlannak meg _hal_  _Betszaida_ akit meg nagyobitotta és _megékesít_ és akit _Juliada_ nevezé _Júlia_ az Augustus leányának nevére ez a _testvér_ attyafiának _Heródes_  _Fülöp_ és a nevezetes _Herodiada_ leányát vette volt el _feleség_ saloméát


 Ezen _idő_  _tájban_  _elküld_ pilatus _Tiberius_  _írás_  _hogy_ mitsoda _törvény_ láttak és mitsoda _ítélet_ tett volt a _Krisztus_  _Jézus_ azt _tart_  _hogy_ szokása volt a _gubernátor_ Romában _küldeni_ a _császár_  _írás_ aleg nevezeteseb _törvény_ melyeket _tesz_ másokra vagy mi formában itéltek meg másokot és mínd azokot ís a mik _olyas_  _dolog_ 
  _történik_ a _tartomány_  _ahol_ parantsoltanak _sok_ szent auctorok _bizonyít_  _hogy_ látták volna azokot az _acta_ pilátusnak apogányokot _az_ az _acta_ szokták vala _igazítani_ mint valoságos és _igaz_  _írás_ még mostanában is _találkozik_  _sok_ olyan _írás_ kik a pilatus _acta_ nevét viselik _de_  _egyik_ sem láthatni azt a _karakter_ amelyet láthattak a régiekben A _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ arégiek el _hagy_ veszni olyan nagy _dolog_ valo _írás_ amidön más _kétséges_ és roszakot _megtart_ Imé a meg maradot _acta_  _közül_ ezek _hasonlít_ inkáb az _igaz_ ezeket _Florentius_ adgya nékünk az ö Martyrologiumjában p 113 _de_ nem ugy adom mint _autenticum_ 

„Pilatus _Tiberius_  _császár_ Tisztelet: A _Jézus_  _Krisztus_  _aki_ szollottam volt az utolso levelemben ugyan tsak _megölet_ a sídok akarattyokbol _de_ akaratom ellen abizonyos _hogy_  _soha_ olyan _istenes_ és _egyenes_  _ember_ senkí nem látot nem is fóg látni _de_ a sido nép az _írástudó_ és avénekel el végezvén _halál_ tsak _felfeszít_ az _igazság_ azt a predikátorát valamint az ö profétájok és a sybillák _megjövendöl_ amidön a _kereszt_ volt _sok_  _csoda_  _történik_ a melyek a philosofusok _szerint_ nagy veszedelemel _fenyeget_ az egész világot Annak az _ember_  _tanítvány_ még meg vannak és _aki_ nem _hogy_  _meggyaláz_ Mestereknek szenttségit rendeletlen _élet_  _de_ söt meg _tisztelet_ vannak jó _cselekedet_  _ha_ nem _tart_ anépnek _feltámadás_  _talán_ még az a jó _ember_  _élet_ volna noha azt el nem _követ_ amit _elkövethet_  _hogy_ a _halál_ meg menttsem és _ellenáll_ vádloinak _mindazonáltal_ az akaratom ellen _esik_ attol is _tart_  _hogy_ valamiben méltoságod meg ne sértödgyék és azért _elhagy_ az emberek _hamisság_ annak az _igaz_ avérit _aki_ ártatlan volt mind arrol a miröl vádolták _de_ a kinek azö _írás_  _szerint_ meg _kelletik_  _halni_ az ö üdveségekért Légy jó _egészség_ 2 Aprilis”


 Vannak _mindazonáltal_ olyan _tudós_ akik azt _tart_  _hogy_  _soha_ nem voltanak pilátusnak _igaz_  _acta_ és _hogy_ azokot a melyeket az Atyák láttak valamely _kereszt_  _gondol_ nem _helyes_  _buzgóság_ 


 Mind azon _által_  _az_ az _acta_ valo nézve _ír_ sokan arégiek _közül_ Hogy _Tiberius_ látván pilatusnak _írás_ a _tanács_ arrol _ír_ olyan formában a melyböl meg láttzék _hogy_ azt _jó_  _hagy_ és azt akarná _hogy_ meg adgyák az _isteni_  _tisztelet_ a _Jézus_  _Krisztus_  _de_  _akkoron_ a _tanács_ annak nem _engedelmeskedik_  _hihető_ azért _hogy_ meg _tart_ a maga _auktoritás_ mivel mások meg adták volt néki az _isteni_  _tisztelet_ a _tanács_  _engedelem_ nélkül _aki_ azt akarta _hogy_ tsak az ö _hatalom_  _kell_  _függni_ egy _isten_ és tsak ugy legyen Isten _ha_ ö 
 nekik tettzik _Tiberius_ pedig a _keresztény_ valo _hajlandóság_ meg mutatá _halál_  _fenyegetvén_ azokot kik öket bé vádolnák és _háborgat_ 

Fel lehet erre az _idő_  _tenni_ a _kis_ szent _Jakab_  _jeruzsálemi_ püspökséginek _kezdet_ A 
  _kis_ szent _Jakab_ Máriának a _Kleofás_ vagy _Alfeus_  _feleség_ fia volt az _evangélium_ 
  _ő_ az ur _öcs_ vagy _báty_ mondgya lenni mivel _test_  _szerint_ néki attyafia volt az annya Maria _által_  _aki_ nénye volt a szent szüznek _talán_ még az attya _Kleofás_  _által_ is a kit 
 némely régiek szent _József_  _testvér_ attyafiának mondgyák lenni Az üdvezitö _feltámadás_ 
 után szent _Jakab_ a _tudomány_ ajándekját vevé és a _Krisztus_  _különös_  _megjelenik_ néki a midön menyben akara fel menni reája _bíz_ az Annyának _gyermek_  _tudniillik_ a _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_ nékie _hagy_ székit aföldön és _jegyes_  _hogy_  _holta_ után néki _gyermek_  _támaszt_ ez igy lévén el mondhatni _hogy_ a _Krisztus_ maga választá és rendelé ezt a szentet _jeruzsálemi_ püspöknek _mindazonáltal_ tsak az üldöztetés után a mely szent 
  _István_  _halál_  _támad_ üle a püspöki székiben Alexandriai szent _Kelemen_ azt _tart_  _hogy_ szent péter a nagy szent _Jakab_ és szent _János_  _evangélista_ választák püspöknek


 Szent _Epiphaniosz_ azt _ír_  _hogy_ ez a szent arany pléhet viselt a _homlok_ valamint a sidó _főpap_  _jel_ a püspöki méltoságnak ez a szent olyan nagy _bölcsesség_ és áitatoságal viselé 
 magat _hogy_ nem tsak a _hív_  _de_ söt még a sidok is _tisztelet_  _tekint_  _holt_ szüzeségben marada ö Názarenus volt _bor_  _soha_ nem _iszik_ se a _haj_ el nem nyirette _de_ söt még meg sem _fürdik_ se magát _olaj_ meg nem kente se semmi _élő_ állatot nem _eszik_ semi _gyapjú_ valo ruhat nem viselt _hanem_ lenböl olyan szoros _élet_  _él_ és az ö _tag_ ugy el valának szaradva mint _ha_ nem lettek volna _élő_  _tag_  _oly_  _gyakorta_  _leborul_ a _föld_ az _imádság_  _hogy_ azö _homlok_ és _térd_ valo _bőr_  _oly_  _kemény_ valának valamint a _tesz_ a _bőr_ egy szer nagy száraságban _eső_ nyert _imádság_  _által_  _mindennyi_ nagy jó _erkölcs_  _igaz_ nevezék nem tsak a _kereszt_  _de_ söt még a sidok is még más vezeték nevet is _ad_ reája ugy mint _oblia_ az az az _isten_  _erősség_ 


 Szabadságot adtak volt néki ámbár nem volt is papi _família_ a szent _hely_ bé menni mikor akarta a mely olyan része volt atemplomnak _ahova_ minden nap egy pap ment _hogy_ ót ajánlyon _este_ és regel _tömjén_ olyan nagy _tisztelet_ valának az ö szenttségihez _hogy_  _ki-ki_ 
 azon _igyekezik_  _hogy_  _megérhet_ az also részit _köntös_ 


 Azt _olvas_ a _Talmud_  _hogy_ egy _Eligázer_ nevü _ember_ akigyó meg marván _Jakab_  _küld_ Samna városában _hogy_ menne meg gyógyitani azt az _ember_ az áts _Jézus_ nevében _de_ egy Rabinus azt _ellenez_ mondván _hogy_  _Elizager_ nem _kell_  _megengedni_  _hogy_ az az _ember_  _meggyógyít_  _ő_ a midön ezen vetekednének magok _között_ a méreg _elfog_ szívit a betegnek és meg _hal_ a Rabbínus elöt E pedig _boldog_ mondá azért _hogy_ ugy ment volna _ki_ avilágbol _hogy_ meg nem szegte a _bölcs_ rendét annak _idő_  _beszél_ a szent _Jakab_  _halál_ 


 Szent _Fülöp_  _diakónus_  _hihető_  _hogy_ még Samariában _oktat_ ahiveket az Isten _ige_ 
 amidön az Angyal mondá néki _hogy_ menne _dél_ felöl valo részére _Júdea_ a _Gáza_ városának uttyára a mely puszta volt _Fülöp_ azonal _engedelmeskedik_ nem _tudakozódván_  _hogy_ ót mit _keres_ azon az uton _elől_  _talál_ egy _etiópiai_  _ember_  _aki_  _kándaces_  _királyné_  _főkomornyik_ vala Ez a _komornyik_  _hihető_ vagy sidó volt vagy azá akart lenni mivel _Izajás_ profetát _olvas_ és _Jeruzsálem_ ment volt _imádni_ az _isten_ a szent Lélek mondá _Fülöp_  _hogy_  _közelít_ a szekérhez és mint _hogy_ akomornyik _fennszóval_  _olvas_  _Fülöp_  _kérd_ tölle _ha_ értenéé a mit _olvas_  _felel_ néki _hogy_  _érthet_  _ha_ valaki meg nem magyaráza és mondá _Fülöp_  _hogy_  _hág_ a szekére és ülne meléje az _írás_ pedig _hely_ melyet _olvas_ evala mint a _juh_ vítetett ahalálra és mint abárány fel nem nyitotta száját az _ő_ nyiröje 
 elöt az alázatoságban el vétetet az ö _élet_ Az ö nemzésit _ki_  _megbeszélhet_ mert el vétetik a _föld_ az ö _élet_  _hihető_  _hogy_  _görög_  _olvas_ az _írás_ mivel a meg _egyezik_ az _acta_  _de_ egy _kevéssé_  _különbözik_ a sido nyelvtöl

A _komornyik_ mondá _Fülöp_  _ki_ akar _itt_ szollani magárolé vagy másrol _akkoron_  _Fülöp_ a _Krisztus_  _kezd_ néki _beszélni_ és meg mutatá néki _hogy_ a proféta mondásit _őreája_  _kell_  _érteni_ az után a _keresztség_  _haszon_ és szükséges voltárol _kezd_  _oktatni_ és minek utánna egy _darab_  _idő_ mentek volna együt vizet _talál_ és mondá akomornyik _ihon_ a viz míért nem vehetném fel akereszttséget meg lehet _felel_  _Fülöp_  _ha_  _hív_  _teljes_ szivedböl _hisz_ mondá a _komornyik_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ az _isten_  _fia_ azonal le szállának mind a _kettő_ a vizben és _Fülöp_ meg keresztelé _ő_ 

A vizböl _hogy_  _ki_ menének azur Angyala el ragadá _Fülöp_ és a _komornyik_  _többé_  _ő_ nem 
 látá _de_ nagy _öröm_  _követ_  _visszafelé_ uttyát amidön _haza_  _érkezik_ akristus _hit_  _kezd_  _hirdetni_ még mostanában ís azal _kérkedik_ az _abyssinus_  _hogy_ tölle vették a _keresztényi_ vallást és amikor _keresztel_  _elolvas_ az ö _megtérés_  _história_ 
 némellyek az Atyák _közül_ azt _tart_  _hogy_ vette volna _keresztség_ után a szent Léleknek _természet_ felet valo ajándékit

 _Fülöp_ a mint meg mondok el ragadtaték az ur Angyala _által_ és egy szem pillantás alat 
  _Azot_  _találkozik_  _ahol_ az _evangélium_  _hirdet_ és _onnét_ más _hely_ mene és vegtire _Caesarea_ a maga _ház_  _érkezik_ ót néki egy _kis_  _házacska_ volt és szent pál _abban_ a városba _érkezvén_ a _Krisztus_  _ész_ 58 _Fülöp_ szálla a negyedik saeculumba az ö _ház_ még 
 meg lehetet látni és az ö négy leányinak _ház_ akik mind szüzek mind _jövendölő_ valának


 Azonba pedig saul szüntelen _fenyeget_ az ur _tanítvány_  _aki_ véreket szomjuhozta 
 a _főpap_  _Kaifás_ mene _hogy_ levelet venne tölle a _Damaszkusz_ synagogáira ugy _hogy_  _ha_ ót valami _férfi_ vagy aszonyt _talál_  _keresztény_  _hogy_ azokot _fogva_ vihesse _Jeruzsálem_  _de_ a midön az uton volna azokal kik _ő_  _kísér_ és a városhoz _közelget_ egy szers mind _délfelé_ nagy világoságot láta le szállani az _ég_ sokal _fényes_ anapnál amely _megkörnyékez_  _ő_ és avéle valokot mindnyájan láták azt a _fényesség_ és a _föld_  _esik_ és saulus szozatot _hall_ a mely néki mondá sidoul Saul Saul miért üldösz engemet akristus mondá néki ezeket Saul _kérd_  _ki_ vagy _te_ uram és az ur mondá néki Én vagyok a Názárethi _Jézus_ a kit _te_ üldösz igen _kemény_ néked az _ösztön_ ellen rugodoznod tsak _hiába_  _igyekezik_ el rontani az én _anyaszentegyház_ Saul nagy reszketésel és rettegésel _kérd_ uram mit akarsz _hogy_  _cselekedik_  _Jézus_ mondá néki _felkel_ és meny bé avárosba és ót meg fogják mondani _hogy_ mit _cselekedik_ azt _tart_  _hogy_ ezen alkalmatoságal olyan _boldog_ 
 volt _hogy_ látthatta a _Krisztus_ mivel a a _korinthoszi_ azt mondgya Nem vagyoké Apostol Nem láttamé akristus _Jézus_ 

A még ezek lennének a saul _társ_ nagy rémülésbe valának azt _hall_  _hogy_ saul _beszél_ valakivel _de_  _abban_ semit nem _ért_ se azt nem látták _aki_ véle _beszél_ vagy _ha_  _hall_ is tsak ugy _hall_ mint valamely zugást vagy zengést szent _Chrysostomus_ azt _tart_  _hogy_ a saul _társ_ meg nem _tér_ az Isten azt igy meg _enged_  _hogy_ a _bizonyság_ melyet _tesz_ ezen lett _dolog_  _bizonyos_ és bé vehetöb legyen _mindazonáltal_ Saul _felkelvén_ a _föld_ és a szemei nyitván lévén semmit nem láthata vagy azért _hogy_ a szemeit _elfog_ 
 anagy _fényesség_ vagy valamint a _hályog_ olyan _jön_ szemeire _kéz_  _fogva_ vivék _tehát_ avárosba egy _Júdás_ nevü _ember_  _ház_  _ahol_  _harmadnap_ se nem _eszik_ se nem _iszik_ az _imádság_  _töltvén_  _idő_  _keseregvén_  _helytelen_ valo _buzgóság_ 

Vala pedig _Damaszkusz_ egy Ananiás nevü _tanítvány_ szent _ember_ és leg nevezeteseb a _Damaszkusz_ levö _kereszt_  _között_ azt is _tart_  _hogy_ ennek avárosnak püspökje volt az ur _megjelenik_ néki és mondá _eredj_ az _egyenes_ uttzában _felkeres_ ót egy _tharsiai_  _ember_ Saul nevüt _aki_  _imádság_ vagyon a Saul nevére Ananíás reszketni _kezd_ mivel avárosban _tud_  _hogy_ mi szándékban volna Ananiás _felel_ Uram sokaktol _hall_  _hogy_ az az _ember_ menyi roszat _tesz_ ate szenteidel kik _Jeruzsálem_ vannak _de_ söt még levelet vett a papok _fejedelem_  _hogy_  _megfogat_ azokot kik ate nevedet segittségül _hív_  _de_ az ur mondá néki 
  _eredj_  _hozzá_ mert olyan _ember_ akit én választottam arra _hogy_ az én Nevemet a nemzetek a _király_ és az _Izrael_  _fia_  _elébe_ vigye és meg mutatom ö néki _hogy_ menyit fog szenvedni _énértem_ az Isten azt is meg üsmerteté Ananiasal _hogy_ miképen _megtérít_ 

Ezen _idő_ alat Saul mindenkor a _Júdás_  _ház_ marada semit nem látván és ö látást láta ugy _tetszik_ néki mintha egy _ember_ reája _tesz_  _kéz_ és _meggyógyít_ volna szemeit és tsak nem azon szem pillantásban _érkezik_ Ananiás és reája _tesz_  _kéz_ mondván Atyám fia saul az ur _Jézus_  _aki_ néked meg _jelent_ az uton _hozzá_  _küld_ engemet _hogy_ meg nyitassanak szemeid és _betelik_ szent Lélekel azonnal a Saul szemeiröl _lehull_ mint a _halhéj_ és látni _kezd_  _akkoron_ Ananías _tudta_  _ad_ néki _hogy_ az Isten arra rendelte volna _hogy_ az _evangélium_ predikálaná minden emberek elött _felkel_ mondá Ananiás ved fel akereszttséget és mosogasd meg _bűn_  _hív_ segittségül az ur nevét fel vevé _tehát_ akereszttséget és Ananiás reája _tesz_  _kéz_ és vevé a szent lelket és azután _eszik_ és meg 
  _erősödik_ egy nehány napig még atanitványokal marada _aki_  _Damaszkusz_ valának

Az után predikállani _kezd_ a synagogákban _megbizonyítván_  _erős_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ volna a Messiás és az Isten _fia_ mind azok akik _tud_  _hogy_ mit _cselekedik_  _Jeruzsálem_ és _hogy_ mitsoda végre ment volt _Damaszkusz_  _csodálkozás_  _hall_  _beszélni_ a Messiásról Az ö nagy _tudomány_  _ékes_  _beszéd_ és _buzgóság_ új _erő_ adnak vala _beszéd_ és igen _meghat_ elméjeket _hallgató_ Az _evangélium_ prédikálására nem volt néki szükséges _hogy_ az _ember_  _tudakozódik_ se _hogy_  _Jeruzsálem_ menyen 
  _hogy_ ót _tanul_ az Apostoloktol mivel ö a _Krisztus_ magátol vette volt avilágoságnak _teljesség_ a melyel véghez vihesse szolgálattyát


  _Damaszkusz_ maradván egy _darab_  _idő_  _Szerecsenország_ mene _talán_ a _Damaszkusz_ vidékire mivel _abban_ az _idő_ ez a város _Aretász_ a szeretsenek _király_ volt _és_ valami nap 
 keletre vagy _dél_  _esik_ avárosnak _Arábia_  _hív_ Némellyek azt _tart_  _hogy_ ót predikálota az _evangélium_ mások meg _hogy_ magát oda el vonta volt azért _hogy_ 
  _készülhet_ a szolgálathoz a melyre Isten rendelé szent Lukáts nem szolván ezen uttyárol szent pálnak azt _gondolhatni_  _hogy_ nem volt _hosszas_ vagy ót semi nevezetes _dolog_ nem vit 
 végben azután viszá _tér_  _Damaszkusz_  _ahol_  _három_  _esztendő_ marada


 Ebben az _esztendő_ 35 Lucius vitelliust _Tiberius_ syriai _gubernátor_  _tesz_  _aki_ ugyan azon _esztendő_  _Jeruzsálem_ mene a _húsvéti_  _ünnep_ és ót igen nagy _tisztelet_  _fogad_ a sidók _hogy_ pediglen _hozzá_ valo _hálaadóság_ meg mutassa el _enged_ avárosnak az adot amelyet szedtek a _gyümölcs_ melyeket a piatzokon árultanak meg _enged_ azt is nékik _hogy_ az ö _őrzés_ alat légyen a _főpapi_ ruha és a több papi ruhák amelyek _addig_ a _Heródes_ és Romaíak _őrzés_ alat voltanak az _Antonia_tornya_  _Kaifás_ a _főpap_  _letesz_  _Jonatás_ az Annás fiát _tesz_  _hely_ azután Antiokiába mene a mely _főváros_ vala a _gubernium_ 


 Minek utánna az _anyaszentegyház_ ellen _támad_ elsö szélvész a szent _István_  _halál_  _megcsendesedik_ az _anyaszentegyház_  _békesség_ maradának az egész _Júdea_  _Galilea_ és samariába meg szaporodának és _gyarapodik_  _járván_ az _isteni_  _félelem_ és a szent Léleknek vigasztalásában szent Péter _aki_  _Jeruzsálem_ maradot volt _mindaddig_ valamég az üldözés _tart_  _Jeruzsálem_ el _hagy_ és meg látogatá a _körül_ valo _hív_ Azt _tart_  _hogy_ ezen _idő_  _tájban_  _elhagy_ az Apostolok _Jeruzsálem_  _hogy_ az egész világra el menyenek _hirdetni_ az _evangélium_ Azt nem _tud_  _bizonyos_  _hogy_ mitsoda _idő_ 
 vagy mi formában volt az ö _eloszlás_ Hanem az Atyák azt _ír_  _hogy_ tsak _akkor_  _elhagy_  _Júdea_ a midön láták _hogy_ a sidók meg vetnék _jobbára_ az Isten _ige_ amelyet nékik _hirdet_ nem _hogy_ öket _hallgat_  _de_ még _halál_  _keres_ öket A mi _bizonyos_ a _hogy_ a midön szent pál _Jeruzsálem_ mene a vulgáris _esztendő_ 37 más Apostolokot ót nem _talál_  _hanem_ szent pétert és akis _Jakab_ 

Az Apostolok _oszlás_ elöt _eloszt_ magok _között_ avilágnak _különböző_ részeit vagy sorsot 
 vetének _az_ vagy valamely más képen a mint a szent Lélek _ad_ elméjekre Azt pedig nem _kell_  _oly_ szorosan _érteni_  _hogy_ egy Apostol mindenkor tsak amaga _tartomány_ maradot volna és tsak ót prédikállot volna másut nem vagy _hogy_ viszá ne _tér_  _Jeruzsálem_ mivel az Apostolok oda viszá _tér_ némelykor _mindaddig_ valamég egészen el nem ronták vagy az _ünnep_ vagy valamely más _ok_ valo nézve A szent péter és szent pál _história_ lévén _bő_ le _írva_  _meglát_  _abból_  _hogy_ az ö _buzgóság_ nem vala 
 meg _határozva_ egy vagy _két_  _tartomány_  _hanem_  _napkelet_ és nap nyugotra _terjed_ és avilágnak minden részeire Némellyek azt _tanít_  _hogy_  _eloszlás_ elöt szent Mathé az 
  _evangélium_  _ír_ És _ha_ az _igaz_  _hogy_ pántaenus _India_  _talál_ sidó nyelven a szent Mathé _evangélium_ a melyet szent _Bertalan_ vitte volt oda azoknak _tartás_  _aki_ azt _tart_  _hogy_ ez az _evangélista_ az _eloszlás_ elöt _ír_  _evangélium_  _megbizonyítható_  _dolog_ láttzik lenni


 Azt is _tart_  _hogy_ az Apostolok minek elötte _eloszlik_ a _hisz_ egy _isten_ szerzék a melynek _hitágazat_  _kelletik_ lenni minden _hív_ mint olyanak amely magában 
  _foglal_ rövideden a _Krisztus_  _tudomány_ a _bizonyos_  _hogy_ ezt a symbolumot ugy _tekint_ a régiek mint olyat amelyet az Apostoloktol magoktol vettük szent Leo azt mondgya _hogy_ a _tizenkét_ Apostolnak _tizenkét_ Sententiáját _foglal_ magában Mint _hogy_ ezt a Symbolumot _írás_ nem _tesz_ meg is volt _tiltva_  _hogy_  _írás_  _tesz_ valamint ezt 
 mondgyák sokan az Atyák _közül_ azért nem is volt egy aránsu mindenüt vagy azért _hogy_ 
  _az_ tettenek _bizonyos_  _anyaszentegyház_ az _eretnek_ valo nézve vagy pedig az _idő_  _hosszaság_ és _hely_ mesze volta miat némely szók _elegyedik_  _közibe_ a mint a _történik_ az olyan _dolog_ amelyek nintsenek _írás_  _téve_  _hanem_ tsak az emberek elméjiben maradnak a mely symbolumal mostanában _él_  _bő_ mint a melyel régenten _él_ a 
 Romai _anyaszentegyház_  _de_ még az ís _különböző_ a _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_ amint azt meg láthatni a szent _Cyrillus_  _katekézis_ szent _Ambrus_ azt _tart_ vigilius _Thapsus_  _hogy_ az ö _idő_ a Romai _anyaszentegyház_ azon symbolumal _él_ amelyet az Apostoloktol vette volt _abban_ semi változást nem tett


 Szent péter _ki_ menvén _Jeruzsálem_  _hogy_ az _anyaszentegyház_ meg látogassa lydda városában _érkezik_ más képen _Dioszpolisz_  _ahol_  _talál_ egy _inaszakadt_  _ember_  _Enéás_ nevüt _aki_ nyoltz _esztendő_  _fekszik_ az ágyában magát meg nem mozdithatta szent péter mondá néki _Enéás_ A _Krisztus_  _Jézus_ tégedet _meggyógyít_  _felkel_ vesd meg az ágyadot _Enéás_ azonal _felkel_ az Apostol nem várá azt _hogy_ a _beteg_ maga _kér_  _meggyógyulás_  _hanem_  _megelőz_ mert szükséges volt _csoda_  _által_ vonni a _hit_ a sidokot kik még nem _hisz_  _mihelyt_ ennek a _csoda_ ahire el _terjed_ mind avaros béliek mind akörnyül _hely_ lévök a _hit_  _tér_ 

Vala ugyan azon _idő_  _Joppe_ városában nem mesze lyddátol egy _Tabita_ nevü _keresztény_ 
 aszszony / _Tabita_ tészen vad _kecske_ / ez igen nagy jó _erkölcs_ vala _felékesítve_ ez _egész_  _élet_ az _adakozás_ és a _felebaráti_ szeretetnek _cselekedet_  _eltölt_  _aki_  _megbetegedvén_ meg _hal_ a testét meg mosván egy _felső_  _ház_  _ki_ nyujtoztaták A _tanítvány_  _megtudván_  _hogy_ szent péter lydda városában volna _utánaküld_  _kérvén_  _hogy_ menne _hozzá_ szent péter _odaérkezvén_ a _ház_ fel vivék _ahol_ a _test_ volt ót _sok_ szegény _özvegyasszony_  _talál_ akik nagy sirásal _körülvesz_  _ő_ mutatván néki ruhájokot a melyeket _Tabita_  _csinál_ nékik _élet_ szent péternek _megesvén_ a szive sirásokon és _kiküldvén_ mindeneket aházbol _térd_  _esik_  _imádkozik_ azután mondá aholt _test_  _Tabita_  _felkel_ Ezekre a szokra fel nyittá szemeit és meg látván pétert fel üle péter a _kéz_ nyujtván fel segitté _kelni_ és szolitván a szenteket és az _özvegy_  _élet_  _visszaad_ nékik


 szent péter egy _darab_  _idő_ marada még _Joppe_ egy simon nevü szigyártonál tsak _közel_ a _tengerpart_ a meg _ebben_ avárosba volna az Isten meg üsmérteté véle a mint meg fogom mondani _hogy_ az ö akarattya avolna _hogy_ meg nyilnék az _evangélium_  _kapu_ a nemzeteknek is vala _Caesarea_ városában _Joppe_  _tíz_  _mélyföldnyi_ egy _Kornélius_ nevü Romai százados _aki_ seregét _olasz_ seregnek _hív_  _aki_ nem volt se sido se _körülmetélkedett_  _de_ a sidokal _gyakorta_ valo léte vagy is a szent _könyv_  _olvasás_ meg üsmértetvén véle az _isten_ nagy _tisztelet_ szolgállya vala a szegényeknek _sok_ alamisnát _ad_  _gyakorta_  _böjtöl_ és az _imádság_  _foglal_ magát az egész _ház_ népe az _isten_ szolgálya vala söt még a sidok is _bizonyság_  _tesz_ az ö jó _erkölcs_ 

Ugy _történik_  _egykor_  _hogy_  _három_  _óra_  _délután_  _éhomra_ és az _imádság_ lévén valoságal látá egy Angyalt bé menni _hozzá_  _ember_  _kép_  _fényes_ ruhában és _aki_ neve _szerint_ szollittá _ő_  _Kornélius_ meg rémulvén _kérd_ uram mit _kíván_  _tőle_ az Angyal _felel_ néki ate _imádság_ és ate alamisnáid _felhat_ az _isten_ és azok _kedves_ lettek _őelőtte_  _elküld_ mostanában _Joppe_ és _idehívat_ simon pétert _aki_ meg fogja néked mondani mit _cselekedik_ az üdveségre _te_ és ate _ház_ azután azt is meg mondá néki _hogy_ simon péter _hol_ volna szálláson és azután el mene _Kornélius_  _hívat_  _kettő_ a _cseléd_  _közül_ és egy _istenfélő_ vitézt _előbeszél_ nékik az Angyal _jelenés_ és _Joppe_  _küld_ öket szent péter után ezek mindgyárást _elindul_ és más nap _dél_  _Joppe_  _érkezik_ 

Minek elötte _odaérkezik_ péter a _felső_  _ház_ mene _imádkozni_ a még az _étel_  _elkészít_ és ót az elméjiben el ragadtaték látá az _ég_ meg nyilva egy nagy _abrosz_ le szállaní _éppen_  _hozzá_ az _abrosz_ négy szegelete fel volt hajtva ez az _abrosz_  _tele_ volt minden féle állatokal mind repülö mind _csúszó_ állatokal és szozatot _hallván_ mondá néki _felkel_ péter _megöl_ és _eszik_ Isten _oltalmaz_ attol _felel_ péter _soha_ sem _eszik_  _tisztátalan_  _de_ a _szózat_ mondá neki ne _hisz_  _tisztátalan_ azt amit az Isten _megtisztít_ ugyan ezen _dolog_  _történik_  _három_ azután az _abrosz_ fel vonák az _ég_ 

Szent péter nem _tudhat_  _akkor_ mindgyárt mit _tesz_ alátás _de_  _csakhamar_  _megtud_ mert a _Kornélius_  _ember_  _éppen_  _akkoron_ zörgetének a _kapu_ és _kérd_  _ha_ simon péter ót volna szálva az Isten _belső_ meg _jelent_ péternek _hogy_ az ö akarattyábol _keres_ azok az emberek és semí akadályt ne _eltesz_ menni vélek azonal le mene és _behív_ öket azon a napon meg nem _indul_ másnap el mene vélek pétert pedíg _hat_  _joppei_  _kereszt_  _elkísér_ és másod napján _három_  _óra_  _felé_  _délután_  _Caesarea_  _érkezik_ 

 _Kornélius_ minden attya _fia_ és jó akaroit magához _gyűjtvén_ várá a szent péter _eljövetel_ a midön _meghall_  _elérkezés_  _elébe_ mene lábaihoz _borul_  _föld_ szent péter _felemel_ és mondá néki Én is tsak olyan _ember_ vagyok mint magad mind együt bé menének aházban és szent péter ót látván anagy _gyülekezet_ mondá Ámbár ne légyen is szokások a sidoknak az _idegen_ menni _mindazonáltal_ ö azt _megcselekedik_ azért mert az Isten meg mutatta néki _hogy_ semmi _ember_ ne _tart_  _tisztátalan_ és _fertőztett_ 

 _Kornélius_ azután _elébeszél_ az Angyal _megjelenés_ és mondá _hogy_ az a _gyülekezik_ azért volna ót elötte _hogy_  _megtudhat_ az Isten mit _kíván_ töllök szent péter _csodálkozik_ az _isten_  _jóság_  _aki_ ugy _hint_  _kegyelem_ anemzetekre valamint a sidokra az után rövideden _elébe_  _ad_  _hogy_ az Isten mi képpen _küld_  _Jézus_  _Krisztus_ az ö Fiát _hogy_  _békesség_  _hirdet_  _Izrael_  _hogy_  _bíró_ lenne az _élő_ és a _holt_ és _hogy_  _megbocsát_  _bűn_ mind azoknak kik _őbenne_  _hisz_  _hogy_ a sidok _igazságtalan_  _felfeszít_  _de_ az Isten _ő_  _feltámaszt_ és az ö _tanítvány_  _eszik_ és _iszik_ ö véle _feltámadás_ után

A még szent péter _-e_  _szerint_  _beszél_ a szent Lélek le szálla _mindaz_ akik _jelen_ valának és _különbféle_ nyelveken _kezd_  _beszélni_ és az _isten_  _dicsőíteni_ ezen igen el almélkodának a sidó _hív_ kik szent péterel mentenek volt oda a szent Lélek azon alkalmatoságal _megelőz_ akereszttséget és a _bérmálás_ és a _közönséges_ rend ellen _közöl_ 
 magát azokal az _idegen_  _aki_  _megtisztít_ sziveket a _hit_  _hogy_ meg mutassa Péternek _hogy_ az Isten ugy meg nyitaná az _evangélium_  _kapu_ a nemzeteknek 
 valamint a sidoknak és _hogy_ meg _kell_ keresztelní azokot akik még _előre_ el vették az _éltető_ szent Lelket és minden _kegyelem_  _eredet_ Ugyan péter mondá azonal Leheté a _keresztség_ vizét _megtagadni_ azoktol _aki_ már vették a szent Lelket valamint mi és parantsolá _hogy_  _megkeresztel_ öket a _Krisztus_  _Jézus_ nevében mert noha vették voltis a szent Lelket _de_ szükségek vala akereszttségre _hogy_ az _anyaszentegyház_ bé mehessenek és _hogy_ el vehesék abelsö képen valo meg szentelést amely akereszttség _által_  _adatik_ nékünk _Kornélius_ meg tartoztatá magánál szent pétert egy nehány napig szent péter sem láta semmi akadályt _hogy_ ót ne maradna

A _Kornélius_  _megkeresztelkedés_  _hír_  _csakhamar_ el _terjed_ a _tartomány_ és _többi_ az Atyafiak azon mindgyárást meg botránkozának _hogy_  _megenged_ anemzeteknek az _evangélium_ részesülni és _mihelyt_ szent Péter _visszaérkezik_  _Jeruzsálem_ a _körülmetélt_  _hív_  _kérd_ tölle _hogy_ miért ment volna a nemzetekhez és miért _eszik_ vélek _de_ szent péter nem _tekintvén_  _elsőség_ se Apostolí _hatalom_ alázatoságal mentegeté _cselekedet_ és meg mutatá _előbeszélvén_ mind azt a mi _történik_  _hogy_  _egyéb_ nem _cselekedet_  _hanem_ az Isten parantsolatit _követ_ a kinek nem lehete nem _engedelmeskedni_ a _joppebeli_  _hív_  _aki_  _Jeruzsálem_ mentek volt véle _bizonyság_  _hív_  _cselekedet_ A _hív_  _hallván_ azokot az _ok_  _megcsendesedik_ és _dicsőít_ az _isten_  _aki_ a nemzeteknek is részt adot volna a penitentziában _hogy_ az _örök_  _élet_  _elérhet_ a nem láttzik _hogy_ az 
 Apostolok is zugolodtanak volna ahivekel szent _Epiphaniosz_ fel _tesz_  _hogy_  _Kerinthosz_  _aki_ azután _eretnekség_  _kezd_  _első_  _kezdő_ volt annak azugolodásnak


 Aristobolusnak akit az Attya _Heródes_ meg öleté egy fia marada Agrippa nevü ezt Romában nevelteték fel _Drusus_ a _Tiberius_ fia mellet _aki_ is _barátság_  _esik_ ennek az _ifjú_  _fejedelem_ és mint _hogy_ nemesi _természet_  _bír_ el mondhatni _hogy_ a _jószág_ nem tsak 
  _bőség_ adot _hanem_ ugyan _eltékozol_ valo _hogy_ azal nagy _sok_ jó akarokot _csinál_ a _császár_ udvaránál _de_ az is valo _hogy_ igen nagy adoságokban _esik_ ugy anyira _hogy_ Romában _becsületes_ nem maradhata a _Drusus_  _halál_ arra _kényszerít_  _Tiberius_  _hogy_  _eltávoztat_ magátol mind azokot _aki_ a _fia_  _baráti_ valának mert a _jelenvaló_ létekel meg ujitották fia _halál_ valo _keserűség_ Agrippais noha az adoságért _de_ ezen _becsületes_ szin alat el távozék az udvartol _Júdea_ viszá _tér_ és egy _idumeai_ várban bé zárkozék _ahol_ a szégyen és a nyomoruság miat azt _feltesz_ magában _hogy_ magát _éhen_ meg ölye _Cypros_ a _feleség_ Phásáelnek leánya azon volt _hogy_ segithese minden képen amaga _jószág_ levelet is _küld_  _Herodiada_ az Aggrippa _húg_ a melyben meg _ír_  _báty_ nyomoruságban valo létit _Heródes_ a _Herodiada_  _férj_ magához _hívat_ Agríppát a sogorát a _Tibériádes_ városában _ahol_ városi _tisztség_  _ad_ neki és pénzböl állo _jövedelem_ is rendele néki _hogy_  _élhet_  _de_ a mely nem volt _elegendő_ arra _hogy_  _tisztességes_ lehesen _de_ még az a _kevés_  _jövedelem_ is nem _tart_ sokáig Agrippa nem szenvedheté el _hogy_ egy vendégségkor _Heródes_ a szemére _hány_ és meg panaszolná néki azt a _kevés_  _adomány_ is

Agrippa _kényteleníttetik_  _tehát_  _Tibériádes_ városát el _hagyni_ és magát meg vonni pomponius _Flaccus_ mellé a syriai _gubernátor_ mellé _aki_ annak elötte néki jó akaroja volt Romában _Flaccus_ igen _jól_  _fogad_ Agrippát annál ís inkáb _hogy_ Arístobolus az Agrippa _testvéröcs_ ís mellette volt és szerette ezt akét _egytestvér_ atyafit _de_ ö magok _egymás_ nem szerették aristobolus igen nagy _kár_  _igyekezik_ a _báty_ a _gubernátor_ elöt mivel azal vádolá bé _ő_  _hogy_ Agrippának pénz ajándékot adtanak volna a _damaszkuszbeli_  _hogy_ meg nyerjék pereket _Flaccus_ elöt _aki_ a sidon béliekel pereltenek _holmi_  _határ_  _iránt_  _Flaccus_ adolognak végire menvén Agrippán _felhagy_ és ez a nyomorult _fejedelem_ ujontában a szegenységben viszá _esik_ és ptolomaides városaban mene _ahol_ nem vala mivel _élni_ Azután azt _gondol_  _hogy_  _talán_  _könnyű_  _élhet_  _Olaszország_ és _talán_ még ót valamely szerentsére is mehetne _de_ pénze nem vala az utra mársyas az ö _hű_ szolgája a _Berenice_  _komornyik_ mene proteushoz _kérvén_  _hogy_ adna néki valamely summa pénzt a melyért magát _kötelez_ nékie protéus arra rea álla _de_ mint _hogy_ Agrippa még _azonkívül_ is ados volt néki szükséges vala _hogy_ marsyas _huszonötezer_  _drachma_ valo ados levelet adgyon neki noha _abból_ nem vet is fel _több_  _huszonkétezer-ötszáz_  _drachma_ ezel a pénzel Agrippa _Ánthédonus_ mene és már a _hajó_ akara ülni a midön _Érennius_  _Capito_ a _Tiberius_  _tiszt_ vitézekel _megfogat_  _kényszerítvén_ arra _hogy_  _megfizet_ a _háromszázezer_  _drachma_ adoságát a mely sumát Romában _kölcsönkér_ a _császár_ pénziböl Agrippa azt _fogad_  _hogy_ sohová sem menne _de_  _éjszaka_ el vágá a _hajó_  _kötél_ és Alexandriába mene ót egy sido urtol akit Alexandernek _hív_  _kétszázezer_  _drachma_  _kölcsönkér_  _Cypros_ a _feleség_  _kezesség_  _aki_  _addig_  _kísér_  _ő_ 


 Agrippa _Olaszország_ szélyire _érkezvén_  _onnét_ egy levelet _ír_  _Tiberius_  _aki_  _akkoron_  _Capri_ szigetiben volt _hogy_  _udvarlás_  _jön_ és _hogy_ ö neki ajánlya szolgálattyát és _kér_ azon a _császár_  _hogy_  _megenged_  _had_ mehesen _udvarlás_  _Tiberius_ válaszola néki _hogy_  _örül_  _elérkezés_ és _hogy_  _kedves_ látná a mint _hogy_  _jól_ ís _fogad_  _de_ más nap _Tiberius_ a _Capito_ levelét vévé amelyben _tudta_  _ad_ acsászárnak _hogy_ Agrippa _Júdea_ el szököt _hogy_ meg ne fizesse a _háromszáz_ [ _három_ -száz] _ezer_  _drachma_ amelyel a _császár_ ládájába _tartozik_  _Tiberius_ ezen ahiren _megharagudván_ meg parantsolá _hogy_  _hozzá_ ne _bocsát_ Agrippát míg meg nem _fizet_ azt a sumát Agrippa pedig meg nem ütközék ezen a _megesés_  _hanem_ Antoniahoz _folyamodik_ a _Drusus_  _feleség_  _aki_ néki _kölcsönad_ anyira valot _hogy_ meg fizetheté adoságát és _ismét_  _Tiberius_  _kegyelmesség_ vevé az után egy samaritánusra _talál_  _aki_  _őneki_  _kölcsön_ egy millium _drachma_  _ad_ és _abból_ Antoniát _megfizet_ és _költség_ is marada


  _Tiberius_ maradot volt _Drusus_ egy _kis_  _fiacska_ azt is _Tiberius_  _hív_ a _császár_ azt a _kisfiú_ Agrippa _gondviselés_ alá _ad_  _hogy_ viselné _gond_ és lenne mindenkoron véle Ágrippa pedig nagyob _hajlandóság_ mutata az Antonia _kis_ unokájához _Caius_ a kit _akkoron_ mindenek szerették _Caius_ is _barátság_ mutatá _hozzá_ ugy _történik_ egy kor _hogy_  _Caius_ és Agrippa szekéren sétálni menének Agrippa _hízelkedés_ mondá _Caius_  _hogy_  _kíván_ látni azt az _idő_ a melyben az _öreg_  _Tiberius_ nékie _hagy_ a _hely_ és ugy _boldog_ lenne az egész világ a mi _Tiberius_ a _Drusus_ fiát _illet_ azt el lehet veszteni _Eutichusz_ az Agrippa szolgája ezeket a _beszéd_ mind _jól_  _hall_  _de_  _akkoron_ semmit nem szolla _hanem_  _kevés_  _idő_ mulva _hogy_ a Romai prefectus _elébe_ viteték azért _hogy_ az urának _holmi_  _köntös_ lopta volna el _de_ ö nem a lopásért valo _kérdés_  _felel_  _hanem_ mondá a prefectusnak _hogy_ valami nagy _dolog_ akarna mondani a _császár_ a mely _élet_  _járó_  _dolog_ volna és a mely Agrippát ís _tekint_ aprefectus _Eutichusz_ a _császár_  _küld_  _de_  _Tiberius_  _aki_ mindenben lassu és _halogató_ volt _sok_  _idő_  _hagy_ a vasban nem _tudakozódván_ semit is adologrol

Egy _darab_  _idő_ mulva _Capri_ szigetiböl _Frascati_ mene négy vagy _öt_  _mélyföldnyi_ Romátol ót levén Agrippa sürgetni _kezd_  _Tiberius_ Antonia _által_  _hogy_  _meghallgat_ a szolgáját _hogy_  _had_ látná mit mondhatna ellene a _császár_ azt _felel_ rea _ha_  _Eutichusz_  _hamis_ vádolo a _fogság_ amelyben volt eddig az ura _megelégedhetik_ véle _de_  _hanem_ a Agrippa vigyázon magára ne _hogy_ a _büntetés_ a melyet a szolgájával akarja szenvedtetni maga _abban_ ne _esik_ mint _hogy_ eza _dolog_ Agrippának _becsület_  _jár_  _kezd_ ujontában sürgetni ezt a _dolog_  _hogy_  _Tiberius_ el végezné Antonia azt az _idő_ valasztá a melyben _Tiberius_  _ki_ szokot volt menni _délután_ szekeren maga mulattságára _Caius_ és maga Agrippa elötte mentenek Antonia _kezd_  _kérni_ a _császár_  _hogy_  _had_  _hoz_  _elébe_  _Eutichusz_ én nem _bán_  _felel_ a _császár_  _de_ az _isten_  _bizonyság_  _hogy_ akaratom ellen _cselekedik_ és tsak azért _hogy_  _kívánság_  _betelik_ 

Eleiben vivék _tehát_  _Eutichusz_ és a _császár_  _kérd_ tölle mit mondhatz _te_ ollyan _ember_ ellen akinek rabja voltál és fel szabaditot _Eutichusz_  _elébeszél_ a _császár_ az Agrippa _beszéd_ melyeket mondot volt a szekérben _Caius_ a _császár_ ezeknek _hitel_  _ad_ annál is _hamar_  _hogy_ látná Agríppát nagyob szorgalmatoságot mutatni _Caius_ mint sem az _ifjú_  _Tiberius_ erre valo nézve nem visgálván _továbbra_ a _dolog_ parantsolá Macronak atest _örző_  _kapitány_  _tesz_ lántzra ezt az _ember_ meg nem nevezvén _hogy_ kit macron nem _gondolhatván_ azt _hogy_ Agrippa volna az az _ember_ meg várá _hogy_ a _császár_ a _teátrum_  _ki_ menyen _de_ a _császár_ még is látván Agripát mondá Macronak nem parantsoltam valaé meg _hogy_ lántzra _tesz_ ezt az _ember_ macron _kérd_  _ki_ volna az az _ember_ a _császár_  _felel_  _hogy_ Ágrippát

Ez a nyomorult _fejedelem_  _hiába_  _kezd_  _könyörögni_  _Tiberius_ mivel azonal lántzot _tesz_ az ö _bársonypalást_ és atöb _sok_ rabok _köz_  _tesz_ kik a _császár_  _kastély_ elöt valának a _keserűség_ egészen le nyomván egy _fa_ a _tő_  _leheveredik_ azonal egy _bagoly_ az ágára szálla egy német rab ezt látván _hozzá_ mene és mondá néki ez a madár _jelent_ ate rosz állapotodnak _jóravaló_ változását _de_ arra vigyáz _hogy_  _ha_ még egy szer olyan madarat _fog_ látni a _fej_ felet továb nem _él_  _öt_ napnál Agrippa ezt tsak meg neveté _mindazonáltal_ ebé tellyesedék a mint meg fogjuk latni

Az igen nagy melegek és az ö nagy _keserűség_ valo léte igen nagy szomjuságot _okoz_ néki _Caius_ egy rabjátol _inni_  _kérvén_  _aki_ ót vitte el avizet a rab _inni_  _ad_ néki olyan nagy _tisztelet_ mint _ha_ szabadságban let volna Agrippa igen jó neven vevé azt az _emberség_ és meg ígéré néki _hogy_  _ha_  _abban_ az állopotban lész jót _tesz_ véle és _megemlékezik_ az _ital_ vizröl a mint _hogy_ véghez is vitte meg nyerte szabadságát és a maga _jószág_ prefectusnak _tesz_ ezt a rabot _Thomastus_  _hív_ Antoninának _megesvén_ a szive az Agrippa véletlen nyomoruságán meg nyeré macrontol _hogy_ a százados _aki_ véle _ész_ volt lántzolva a Romai _szokás_  _szerint_ és a vitézek akik _őriz_  _emberséges_  _bánik_ véle és _enged_  _had_ vehessen _holmi_ segittséget ami _megengesztel_ rabságának sullyát Ágrippa Roma mellet volt _fogság_ a pretoriána militiának _tábor_  _ahol_  _hat_  _holnap_ marada _Tiberius_  _halál_ 


 Ezen _idő_  _támad_ egy _csalárd_  _ember_ a kit a samaritánusok _becsülni_  _kezd_ ez arra vevé a _közönséges_ népet _hogy_ ö véle mennének fel a _Gerizim_  _hegy_ a mely _hegy_ 
 szentnek _tart_  _abban_ az _idő_ azt _ígérvén_ nékik _hogy_ meg mutatná a szent és _drága_  _edény_ a melyeket ót Mojses el ásta volt ezen _hiszem_  _fegyver_  _fog_ és _addig_ a még minden felöl _összegyülekezik_  _hogy_ együt menyenek fel ahegyre _Thyratába_ városát meg szállák _de_ pilatus azt _meghalván_  _feléjük_ mene lovas és _gyaloghad_ a _Gerizim_  _hegy_  _elfoglal_ és _az_ üte _aki_ avárost meg szállották volt azokot meg veré sokakot _elfog_ és a _fő_  _fej_ véteté

 _akkoron_ a samaritánusok panaszra menének Vitelliushoz a syriai _gubernátor_ vádolván azal pilatust _hogy_ reájok ütöt és _megölet_ sokat _közüle_  _ok_ nélkül és azt is mondák _hogy_ azok akik _Thyratába_ mellé _gyülekezik_ tsak azért volt _hogy_  _ellenállhat_  _erőszakoskodás_ vitellius ezeket _hallván_  _Júdea_  _küld_ Marcellus nevü jó akaroját _hogy_ ót _gond_ lenne az _ország_  _dolog_ pilátusnak pedíg azt _üzen_  _hogy_ menne Romába a _császár_  _elébe_  _hogy_ ót mentené magát a miröl vádolnák pilátus nem mervén el _hallgatni_ ezt a parantsolatot el _hagy_  _Júdea_  _tíz_  _esztendő_ valo ót lakása után és nagy siettségel mene Romában _ahova_ tsak a _Tiberius_  _halál_ után _érkezik_ azt nem _tudhatni_  _hogy_  _különös_ ót mi ment végben ellene _de_ azt _tart_  _hogy_ szam _ki_ vetésben _küldetik_  _Bécs_  _Gallia_  _holt_ 
  _de_  _kétségbeesvén_ maga állapottyárol maga lön magának _hóhér_ és a maga _kard_  _megöl_ magát az Isten _megbüntetvén_ még ezen avilágon _igazságtalanság_ ennek a _bíró_  _aki_ amaga lelke üsmérete ellen _ad_ a _Krisztus_  _ellenség_  _kéz_ 

 _Heródes_ Antipas Agrippának attyafia el válván az szeretsenek _király_  _Aretász_ 
 leányátol _hogy_  _Heródiás_ venné el veszedelmes _hadakozás_  _okoz_ magának a mely a _Tiberius_ uralkodásának a vege _felé_  _kitetszik_ ez a _két_  _fejedelem_ a _Gamala_  _határ_ vetekedének az ö _generális_ pedig _megharcolván_ a _Heródes_  _had_ egészen le vágák sokan a sidok _közül_ ezt a veszedelmet az Isten _igazság_  _tulajdonít_  _aki_  _bosszú_ állot _keresztelő_ szent _János_  _igazságtalan_ valo _halál_  _Heródes_  _tudta_  _ad_  _Tiberius_ 
 szerentsétlenségit _Tiberius_  _oly_  _igen_ párttyát _fog_  _hogy_ parantsola vitelliusnak a syriai _gubernátor_  _hogy_  _hadakozás_  _kezd_  _Aretász_ akit vagy _eleven_ vagy _holt_  _elküld_ néki vitellius a _hadakozás_  _készül_ a midön _meghall_ a _Tiberius_  _halál_ azt _tart_  _hogy_  _Aretász_  _megjövendöl_  _hogy_ minden _bizonnyal_ a Romaiak nem mennének pétra városában és elö ször vagy ö maga vagy _Tiberius_ vagy vitellius _de_  _meghal_ 


 A _Tiberius_  _halál_  _hír_ Romában _érkezvén_ Mársyás Agrippának egy _hű_ szolgája _hozzá_ mene afogságban _hogy_ azt _tudta_ adgya Agrippa _éppen_  _akkor_ a _fürdő_ akara menni és mondá néki sidó nyelven az _oroszlán_  _meghal_ Agrippa _jól_  _ért_ és el nem titkolhatá _öröm_ a százados _aki_ véle egy vason volt azt észre vevé és _kér_  _hogy_ mondaná meg min _örül_ a _fejedelem_ nem akará mindgyárt meg mondani _de_ mint _hogy_ jó akarok valának meg mondá nékí ez a _tiszt_ azon _megörül_ és mindgyárt le vevé Agrippárol alántzot és vendegséget készitete néki a midön asztalnál volnának vivék _hír_  _hogy_  _Tiberius_ még _él_ a százados azon igen _megijed_ mivel az _élet_ el vesztette volna _ha_ azt _megtud_  _hogy_ egy rabal _eszik_ el is üzé azonnal az asztaltol Agrippát és meg lántzoltatá és sokal _kemény_  _őriztet_  _fenyegetvén_ azal _hogy_  _fej_  _megfizet_ arosz _hír_ melyet nékie mondot Az _éjszaka_ nagy nyughatatlanságban _telik_ a mint azt _könnyű_ el _gondolni_  _hanem_ más nap _közönséges_  _hirdet_ a _Tiberius_  _halál_  _Caius_ levelét vévék amelyben _tudta_  _ad_ atanátsnak a _Tiberius_  _halál_ és más egy levelét a melyben parantsolya a Romai prefectusnak _hogy_ vinné Agrippát a _fogság_ az _előbbeni_  _ház_  _ahol_ egy _darab_  _idő_ marada _őrzés_ alat és _csakhamar_ egészen szabaddá lön

 _Caius_ Romába _érkezik_ a _Tiberius_  _test_  _kevés_ nap mulva az után _Caius_ magához _hívat_ Agrippát a _köntös_ meg változtatá néki és _diadém_  _tévén_ a _fej_ a _Fülöp_ Tetrarkaságának _király_  _tesz_ és a vas lántz _hely_ a melyet _hordoz_ aranyat _ad_ nékie

Vitellius a syriai _gubernátor_ a _Tiberius_ parantsolattya _szerint_  _hadakozni_ akarván _Aretász_ a szeretsenek _király_  _két_ legiot vén maga mellé és más seregeket is _aki_ a szövettségben lévö _király_  _ad_  _de_ mint _hogy_  _Júdea_  _keresztül_ akará vinni ahadait _hogy_  _egyenes_ petrának mehesen _ahol_ volt _Aretász_ aleg _eleje_ a sidoknak ptolémaidában _jön_  _hozzá_  _elébe_ adván _hogy_ az ö _törvény_ nem engedi _hogy_ az ö _ország_  _kép_ vagy _bálvány_  _hordoz_ ollyanokot a mitsodások a Romai zaszlokon vannak _kér_  _hogy_ venne más utat magának vitellíus rea álla _kérés_ a _had_ scythopolis _felé_  _küld_  _hogy_ ót _általmegy_ a _Jordán_ vizén és _onnét_ petra _felé_ maga pedig _Heródes_ a _tetrarcha_ és más jó akaroival _Jeruzsálem_  _felé_ vevé uttyát _ahol_ áldozatot _tesz_ az urnak az _ünnep_  _Jeruzsálem_ nagy _tisztelet_  _fogad_ ót tsak _három_ nap marada és az alat _letesz_  _Jonatás_ a nagy áldozo _hivatal_ és _Theophilus_  _tesz_  _hely_ 


 vitellius _Jeruzsálem_  _meghall_ a _Tiberius_  _halál_ és az új _császár_  _Caius_  _hűség_  _megesküdtet_ anépet _Jeruzsálem_ volt az elsö város _napkelet_  _aki_  _előbbször_  _megtud_ a _Tiberius_  _halál_  _aki_  _császár_ üsmérte _Caius_ és _aki_ áldozatokot tett az _isten_  _őérte_ vitellius azután az _Eufrátesz_  _felé_ vevé uttyát _hogy_ szövettséget _csinál_ Ártabánusal a pártusok _király_ ez a _király_ mindenkor meg vetésel volt _Tiberius_ és _mihelyt_  _Caius_  _császár_ üsmerék maga _keres_ a Romaiak szövettségit vitellíus és Artabánus _ki_  _ki_ a maga részéröl a _híd_ menének a melyet az _Eufrátesz_  _csinál_ Artabánus _imád_ a zászlokon valo sasokot az Augustus és akájus _kép_ és a _békesség_ árticulusit _megcsinál_ azután _Heródes_ Antipas meg vendégelé Artabanust és vitellíust egy nagy sátor alat az _Eufrátesz_  _közép_ 

A parthusok _király_  _visszatérvén_  _Babilónia_ és vitellius Antiokiában _Heródes_ nagy siettségel _ad_  _tudta_  _Caius_ a _békesség_  _megcsinálás_ és az ö _követ_  _elébb_  _érkezik_ Romában mint sem a vitelliusé a kinek _illet_ inkáb meg _írni_ ezt a _hír_  _ugyanezért_ a _császár_ vévén a vitellius levelét azt _felel_ reá _hogy_ már mindent _megtud_ a _Heródes_  _követ_ ez igen nehezen _esik_ vitelliusnak _azótától_  _fogvást_ mindenkor _harag_  _tart_  _Heródes_ ellen _kevés_  _idő_ mulva azután Artaban Romában _küld_ a fiát Zálogul _sok_ ajándékokal a többi _között_ egy _Eleazár_ nevü sidot akit arend _kívül_ valo magosságáért _Oréás_  _hív_ 

 _Tiberius_  _császár_ uralkodásának avége _felé_ vagy is a _Caius_ a _kezdet_  _érkezik_ a _Thyániai_  _Apollonius_ Antiokiában az ö _okosság_ ártatlanságának és _igazság_  _hír_ mindenüt el _terjed_ ez az _ember_ pogány lévén némely olyan _cselekedet_ is _cselekedet_ a melyek _csodálatos_ láttzának és olyan _jövendölés_ is a melyeken a pogányok álmélkodának ugy anyira _hogy_ az Apostolokhoz _hasonlít_ söt még a _Krisztus_ is az _ördög_  _előre_ el látván avilágon valo _birodalom_ tsak rövid _idő_ alat valo el pusztulását nem _támaszt_  _soha_ se több se veszedelmeseb _csalárd_ mint ezekben az _idő_  _de_ az Isten meg nem _enged_  _hogy_ a _tévelygés_ vegyék az választattakot se _hogy_  _megtántorít_ a _hív_  _hit_ el veszté atsalárdokot szájának leheletével és tsak azokot _elhitet_  _aki_ arra _kedv_ volt és akik nem akarák valoságal meg vísgálni a _csalárd_ magok viselésit és _tanítás_ Az _evangélium_  _fényesség_ az _Krisztus_  _Jézus_  _tudomány_  _tisztaság_ az ö _isteni_  _élet_ az Apostoloknak _bölcsesség_ valo _tanítás_ a mely _tudomány_ ök nem a _tanulás_ se nem az _elmélkedés_ szerzették volt magoknak és az ö _csodatétel_  _erő_ meg némitták azokot a _csalárd_ és meg szégyenitték azokot kik nékik _hitel_  _ad_ 


  _Apollonius_  _Thyan_ városábol valo volt _Kappadókia_ mind régi mind _gazda_  _família_ valo volt elméje nagy volt és igen _emlékező_  _ékes_ szólló és _oly_ igen szép _hogy_ mindenek _gyönyörűség_ nézték tizen _négyesztendős_  _kor_  _Tarsis_ varosában _küld_  _hogy_ ót Rhetoríkát _tanul_  _de_ a philosophíára adván magát a pithagorás vallását választá és _tizenhat_  _esztendős_  _kor_ azt _gyakorol_ az állatok _hús_  _enni_ el _hagy_ tsak _fű_ és _kerti_ vetemént _eszik_ a _borital_ rosznak nem _tart_  _de_ maga nem _iszik_ mert _megháborít_ az elmének _csendesség_ mezit láb _jár_ len vászonbol valo _köntös_ viselt _gyapjú_ valot nem akara viselni mert a _gyapjú_ az állatoktol veszik _hosszú_  _haj_ viselt és rend _szerint_ valo maradása az _Esculap_  _templom_ volt mondván _hogy_ az az Isten _kedvel_ a _beteg_ meg _gyógyítani_ az ö _jelenvaló_ létiben

Joszága _elegendő_ volt _de_ annak _fél_ a _báty_  _ad_ és amás _fél_ a szegény attyafiainak _osztogat_ és anötelenségben akara _élni_  _mindazonáltal_ volt _gyanúság_ ellene atisztátalan szeretet _iránt_ a pitagorás _tanítvány_  _követvén_  _öt_  _esztendő_ nem szolla _de_ a _híjával_ sokat utozot _jel_  _által_  _beszél_ és némelykor _írás_  _tesz_ a mit akart mint _hogy_ nagy _tisztelet_ valának _hozzá_ és sokat _tart_ az ö jó _erkölcs_ az ö _jelenvaló_ léte _megcsendesít_ akár mely zenebonát

 _öt_  _esztendő_  _tartó_  _hallgatás_ után Antiokiába mene és ót _kezd_  _beszélni_ mint olyan _ember_  _aki_  _okos_  _tart_ lenni meg vetvén atöbbit az ö _beszéd_  _fontos_ rövidek és _hathatós_ valának Én nem _keres_ mint a más _filozófus_ mondá _keres_ a még _ifjú_ voltam már most nintsen _idő_ akeresésnek _hanem_ atanitásnak a _bölcs_ olyannak _kell_ lenni mint egy _törvénycsináló_  _aki_ másnak azt parantsollya a mit maga _kő_ 


 Azt _tart_  _hogy_ ezen _idő_  _tájban_ mene szent péter Antiokiába és állittá fel ennek a városnak _anyaszentegyház_  _ahol_  _hét_  _esztendő_ üle a püspöki szekiben nem mind egy más 
 után _hanem_ helyel helyel és _különös_  _idő_ Az Atyák azt _tart_  _hogy_ amidön az Apostolok el _oszt_ magok _között_ a _tartomány_  _hogy_ ót predikállyák az _evangélium_ Roma városa a Romai _birodalom_  _főváros_ szent péternek _esik_  _de_ minek elötte oda 
 menyen Antiokiába mene _napkelet_  _főváros_  _ahova_  _helyheztet_ elsö püspöki szekit mint elsö püspökje annak avárosnak azt nem _tudhat_ menyi _idő_ marada ót szent _Chrysostomus_ azt _tart_  _hogy_ ót sokáig marada a Seleuciai _Baszileiosz_ tészen _emlékezet_ a 
  _csoda_ melyeket ót tett és a nagy szent _Gergely_ azt mondgya _hogy_ azt _tart_  _hogy_ ót _hét_  _esztendő_ volt mint püspök az az _hogy_ ezt az _anyaszentegyház_  _igazgat_ a _Krisztus_  _esztendő_  _negyvenkettő_ a melyben mene Romában _de_ az alat más _hely_ is el ment 
  _tanítani_ és _gyakorta_ meg látogatá a _jeruzsálemi_  _hív_ a mint _hogy_  _Jeruzsálem_  _találkozik_ a midön szent pál oda mene a vulgaris _esztendő_  _harminchetedik_ 


 Hihetö _hogy_ azután mene szent péter predikállani a sidoknak _aki_ el valának szélyedve a pontus _Galatia_  _Bithynia_  _Kappadókia_  _tartomány_ nem lehet _kételkedni_  _abban_  _hogy_ ne let 
 volna ezekben atartományokban az _evangélium_  _hirdetni_ alevél melyet nékik _ír_  _negyvenharmadik_ azt meg _bizonyít_  _ki_ tettzik a szent pál _galatiabeli_  _ír_ leveléböl _hogy_ a _hamis_ Apostolok _aki_ ellen anyira volt szent pál a szent péter neve alat _tanít_  _aki_ is predikállot volt már azon _tartománybeli_ sidoknak és _megenged_ nékik _tartani_ a _törvény_  _ceremónia_  _holott_ szent pál azoknak _haszontalanság_ predikállá 
 a nemzeteknek szent _Epiphaniosz_ azt mondgya _hogy_ szent Péter azután _hogy_ Romában mene egy nehány _íz_ el _hagy_ ezt az _anyaszentegyház_ és a _bithyniai_ mene latogatni

szent péter rend szerent tsak a sidoknak predikál vala ö maga meg _tart_ atörvény béli _ceremónia_ és meg _enged_  _hogy_  _megtart_ a sidok is kik a _hit_  _tér_ azt is meg 
  _enged_  _hogy_ amídön utozot aszszonyok _követ_  _ő_ akik vigyázanak a szükséges 
  _dolog_ enem volt _botránkoztató_  _dolog_ mivel rend _szerint_ valo _szokás_ volt a sidoknál és az Apostolok _aki_  _főképpen_ a sidoknak predikálottak _eszerint_  _cselekedik_ 
 Az Apostolok _konstitúció_  _könyv_ azt mondgya _hogy_ az Apostolok az _evangélium_ prédikalván _különbféle_ munkákban _foglal_ magokot vagy azért _hogy_ másoknak _teher_ ne legyenek vagy azért _hogy_ a _heverés_  _elkerül_  _de_ a midön _teljesség_ az predikállásban a _tanítás_  _foglal_ magokot _akkor_ minden akadály nélkül _él_ a _Krisztus_ vett _hatalom_  _aki_ azt _hagy_ nékik _hogy_  _él_ az _evangélium_ amelyet predikállyák 
 tsak _éppen_  _Barnabás_ és szent pál nem _él_ azal ahatalomal azt _ír_  _hogy_ szent péter tsak _kenyér_ és _olajmag_  _él_ és ritkán _kerti_ veteményel


 Az alat amég ez az Apostol _eszerint_ állittya vala fel az _anyaszentegyház_ atartományokban Saul vagy is pál _Damaszkusz_ prédikálá az _evangélium_ a sidoknak _megbizonyítván_ nékik az _írás_ és _erős_  _ok_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ volna az a Messiás a 
  _ki_  _ígéret_ volt az ö Atyoknak A sidok nem szenvedhetvén továb az ö _hathatós_ és _hasznos_ prédikátioit _feltesz_ magokban _hogy_  _megöl_ minden törvény látás nélkül a _damaszkuszi_  _gubernátor_ nagy vigyázásal _őriztet_ akapukot _hihető_  _hogy_ a sidok _hamis_ bé vádolták volt néki a sidok pedig _éjjel-nappal_ a _kapu_ voltanak a sidoknak rosz szándékjok nem lehete titokban Saulnál és rea álla atanitványoknak akarattyokra akik egy _éjszaka_  _kosár_  _tesz_  _ő_ és egy _ablak_  _lebocsát_ a város _kőfal_  _onnét_  _Jeruzsálem_ mene 
  _hogy_ meg látná szent pétert az Apostolok _fejedelem_ nem azért _hogy_ szüksége lett volna _hogy_ valamely világoságot vegyen tölle avallás béli _tudomány_ mivel _ő_ maga a _Krisztus_  _megtanít_  _hanem_  _hogy_  _tisztelet_ mutassa az Apostolok _fejedelem_ méltoságához

 _Jeruzsálem_  _érkezvén_ a _tanítvány_ mellé akará magát adni _de_ mindenek _tart_ tölle és 
  _kerül_ nem _tudván_  _bizonyos_  _megtérés_  _Barnabás_ üsmervén _ő_ még annak elötte mivel _tanulótárs_ voltak a _Gamáliel_ lábainál _megtudván_ magátol vagy mástol _megtérés_ 
 szent péterhez és a _kis_  _Jakab_ a _jeruzsálemi_ püspökhöz vivé mivel szent pál maga mondgya nékünk _hogy_ azon alkalmatoságal más Apostolokot nem látot szent _Barnabás_  _tudta_  _ad_  _hogy_ mi formában _megtér_ és _hogy_ mit _cselekedet_  _Damaszkusz_ ez igy lévén a _tanítvány_  _hisz_ néki és _társaság_ vevék tsak _két_  _hét_ marada _Jeruzsálem_  _de_ azt a _kevés_  _idő_ sem _tölt_  _hiába_ mivel _hathatós_ prédikállá akristusban valo _hit_ és az _idegen_ sidokal sokat vetekedék a _hit_ 


 Demint _hogy_ mindenkor _győzedelmes_ volt rajtok azon anyira _megbosszankodik_  _hogy_ meg akarák _ölnyi_  _de_ ahivek azt meg sajditván _titkon_  _kiküld_  _Jeruzsálem_ és palestina 
  _Caesarea_ vívék A _Krisztus_ magais _megjelenik_ néki a _templom_ valo _imádság_ meg parantsolván nékí _hogy_ siettségel menne _ki_  _Jeruzsálem_ mivel ót bé nem vennék az _igazság_ valo _bizonyságtétel_ és _hogy_ mesze akarja _ő_  _küldeni_ a nemzeteknek valo prédikálásra

 _Caesarea_ atanítványok _Tarsis_  _küld_  _hihető_  _tenger_  _hogy_ veszedelemben ne legyen 
  _Kilikia_ és syriában predikálla illyen formában _elhagy_  _Júdea_ meg nem üsmértetvén magát az oda valo _anyaszentegyház_  _hanem_ ahivek azt _tud_  _hogy_  _aki_ annak elötte öket üldözte az akristus _Jézus_  _evangélium_  _hirdet_ és azért _hála_ adnak vala _isten_ azt nem _tudhatni_ menyi _idő_ marada _Tarsis_  _de_ azt el _hihetni_  _hogy_ egy nehány _esztendő_ 
 marada _ebben_ avárosban és _Kilikia_ más részeiben mivel tsak 43 _hívattatik_ viszá Antiokiába amint ezt meg fogjuk látni _ezután_ 

A mely _köz_ látunk az _anyaszentegyház_  _história_ szent pál _Jeruzsálem_ és Tharsisban menetelétöl _fogvást_ szent peternek Romában valo meneteléig 42 _abban_  _itt_  _feltehet_ mind azt valamit _tud_ az Apostolokrol szent Andrásrol szent _János_  _evangélista_ szent _Fülöp_ szent _Bertalan_ szent Mátérol szent _Tamás_ szent _Júdás_ szent simonrol szent Mátyásrol _aki_ nintsen _emlékezik_ az Apostolok _cselekedet_ mivel a _többi_  _aki_ szól szent lukáts _abban_ a szent _könyv_ azoknak _história_  _leír_ kinek kinek a maga _idő_  _szerint_ 


 Szent András _Galilea_  _Betszaida_ városábol valo volt _János_ fia és péternek _testvér_ 
 attyafia _eleinte_ mindgyárt _keresztelő_ szent _János_  _tanítvány_ volt ámbár nem marada is szüntelen melette mivel némelykor a maga mesterségit üzé és _élet_ a _halászat_  _keres_ szent _János_  _hallata_ mondván egy nap _hogy_ a _Krisztus_ az Isten _bárány_ volna _aki_ el veszi a világ _bűn_ András az üdvezitö mellé _ad_ magát _János_ egy más _tanítvány_ és a _Krisztus_ szállására menenek ót ís maradának véle azon anapon másnap _elől_  _találván_ simont az attyafiát mondá néki _hogy_  _megtalál_ a Messiást _azóta_  _fogvást_ a _Krisztus_  _tanítvány_  _kezd_ lenni noha el nem _hagy_ mesterségeket


 Ugyan azon _esztendő_ avége _felé_ az üdvezitö együt _találván_ öket _hogy_  _halászik_ 
 maga mellé _hív_ öket akik el _hagyván_ mindeneket _ő_  _követ_ és _többé_ el nem _hagy_ Némellyek apogányok _közül_ akarván látni a _Krisztus_ egy nehány napal szenvedése elöt 
  _Fülöp_ szollának _Fülöp_ pedig meg mondá Andrásnak és mínd a _kettő_  _megjelent_ akristusnak _Theodoretus_ azt mondgya _hogy_ szent András vivé a _görög_  _köz_ az 
  _evangélium_  _fényesség_ azt is _tart_  _hogy_ ö _fundál_ a _bizanciumi_  _anyaszentegyház_ noha a nem _bizonyos_ A Moszkák azt _hisz_  _hogy_ szent András prédikállot volna azö _ország_ a mely _hihető_  _dolog_ mivel _többi_ arégiek _ő_ a Scyták Apostolának nevezik a Moszkák a Scyták _köz_ számláltattak

Az ö _halál_  _idő_ nem _tud_  _hanem_ azon meg _egyezik_  _hogy_ martyrságot szenvedet és _felfeszíttetett_ egy X _forma_  _kereszt_ a melyet szent Andras _kereszt_ nevezik


 Szent _János_  _evangélista_  _Galilea_ születet a nagy _Jakab_  _öcs_ volt és Zebedeusnak 
 fia _halászmesterség_ üzöt _jelen_ lévén atsudálatos _halászat_ amelyet _tetet_ akristus szent péterel el _hagy_ ö és a _báty_ mindeneket és akristus mellé _ad_ magokot Ezt a _két_ 
 atyafit az után _Boanergesz_ nevezék vagy _mennydörgés_  _fia_  _talán_ azért _hogy_ nagy 
  _buzgóságos_ mutatánakamidön a menyei _tűz_ le akarák szállittani samaritának egy városára azert _hogy_ a _Krisztus_ bé nem _fogad_ vagy is az ö nagy _hit_ vagy is anagy 
  _igazság_ a melyeket _főképpen_ szent _János_ üsmérteté meg velünk _evangélium_ ö mindenkor _kedves_  _tanítvány_ volt az üdvezitönek és minden alkalmatoságokban _különös_  _jel_ 
 vette szeretetének és _kedvezés_ sokan az Atyák _közül_ azt _tart_  _hogy_ az ö _tisztaság_ és szüzesége voltak _inkább_  _ok_ akristus _hozzá_ valo szeretetének azt látyuk apassioban _hogy_ mitsoda szabadságal _kérd_  _hogy_  _ki_ árulná el _ő_ némellyek az Atyák _közül_ azt _tart_  _hogy_ szent _János_ lett volna az az _ifjú_  _aki_ tsak egy lepedövel lévén bé _fedezve_  _követni_ akará a _Krisztus_ amidön meg _fog_ az _Olajfák_hegye_  _de_  _aki_ el _hagyván_ alepedöt 
 mezitelen szalada el _hogy_ meg akarák _fogni_ szent _Chrysostomus_ azt _hisz_  _hogy_ szent _János_ álhatatosan _követ_ a _Krisztus_ a _Kaifás_ udvarában oda bé is ment mert üsmeretes volt annál aháznál és _hogy_ öis vivé bé oda szent pétert

A _bizonyos_  _hogy_ a _kereszt_  _kísér_ azurát és _az_  _közel_ állot A _boldogságos_ szüzel a midön az üdvezitö _gondviselés_ alá _hagy_ a maga Annyát _meghagyván_ néki _hogy_ ugy _tekint_ a szent szüzet mint Anyát És azon _idő_  _fogvást_ a szent szüzel lakot és _gond_ volt reája Az üdvezitö _feltámadás_ után _halászván_ szent péterel ö üsméré meg _hamar_ a _Krisztus_  _aki_ aparton volt az után véle együt _evén_ az _étel_ után szent péter _kérd_ akristustol _hát_ ehová lészen szolván szent _János_ A _Krisztus_  _felel_ néki _ha_ akarom _hogy_ ugy maradgyon míg _eljön_ mi _köz_  _hoz_  _te_  _köves_ engemet Ezen szokbol sokan azt _ítél_  _hogy_ szent _János_ meg nem halna amint is sokáig és _sok_  _hely_ azt _hisz_  _hogy_ meg nem _holt_ volna és _hogy_  _él_ akoporsojában vagy is _hogy_ valamely üsméretlen _hely_ ragadtatot volna el Noha a _Krisztus_ nem mondotta vala _teljesség_  _hogy_ meg nem halna a _közönséges_ valo _hit_ mindenkor a volt _hogy_ valoságosan _meghal_ 

Nem _hoz_  _ismét_  _elé_ amiket ide _feljebb_ mondottunk szent _János_ az Apostolok _cselekedet_ se azt amit _ezután_ mondhatunk ugyan azon _könyv_  _hanem_ tsak _az_ 
 szollunk amit _imitt-amott_ látunk az Anyaszent egyház _história_ és Auctoriban Alexandriai szent _Kelemen_ azt mondgya _hogy_ akristus _feltámadás_ után meg _ad_ a _tudomány_ ajándekját a _kis_ szent _Jakab_ szent _János_ és szent péternek akik azt _közöl_ a több Apostolokal Azt _tart_  _hogy_ a parthusok _ország_  _esik_ a szent _János_ 
 részire az _evangélium_ predikálására _itt_  _ért_ a sidokot kik _abban_ az _ország_ valának el szélyedve az elsö levelét ennek az Apostolnak _gyakorta_ a parthusoknak _írott_ levélnek nevezték ugyan ezen _titulus_ is vagyon _sok_ régi _exemplaris_ az _indiai_ azt _tart_  _hogy_ az ö _ország_ is predikállot volna _de_ a _bizonyos_  _hogy_ Asiában predikallott és ót 
 álitotta fel és _igazgat_ az _anyaszentegyház_ valamint szent _Hieronimus_ mondgya azt 
  _tart_  _hogy_ ót sokáig marada és rend _szerint_  _Efezus_ lakot ugyan ót is _meghal_ nem tsak ennek az _anyaszentegyház_ vala püspökje _hanem_ az egész Asiának ö látogattya vala meg azokot és azoknak püspököket rendel vala

Hanem azt nehéz meg tudni _hogy_ mitsoda _idő_ ment _abban_ atartományba szent _Ireneusz_ 
  _Theodoretus_ és más _több_ azt _tart_  _hogy_  _akkor_ ment volna oda amidön szent pál _onnét_  _ki_ ment vagy is ennek az Apostolnak _halál_ után szent pál _Timóteus_ rendelte vala maga 
  _hely_ püspöknek a mint eki tettzik a néki _ír_ elsö leveléböl A _kalkedoniai_  _gyűlés_ valo Atyák azt mondgyák _hogy_  _Timóteus_ volt elsö püspok _Efezus_ 


 A midön szent _János_ az _apokalipszis_  _ír_ vala egy püspök _abban_ az városban a _talán_ szent 
  _Timóteus_ lehetet és nem szent _János_ szent _Epiphaniosz_ azt mondgya _hogy_ szent _János_ már _öregkor_ ment _Efezus_ A _koncílium_ meg azt mondgya _hogy_ a szent szüz 
  _Efezus_ ment és ót is _meghal_ semmiböl _ki_ nem tettzik _hogy_ a szent szüz _abban_ atartományban ment volna nyoltzvan vagy _nyolcvanöt_  _esztendős_  _kor_ amelyet meg _kell_  _engedni_  _ha_ azt _megenged_  _hogy_ szent _János_  _hatvanhat_  _esztendő_ után a _Krisztus_ ment volna _Efezus_ a mely _esztendő_ lett a szent pál _halál_ 

Jóbb _tehát_ azt mondani _hogy_ szent _János_ egy nehány utal volt Asiában az elsö uttyában el vihette magával a szent szuzet _aki_ is ót _meghal_  _idő_ azután és azután _ismét_  _visszatérvén_ nem tsak az _efezusi_  _anyaszentegyház_  _igazgat_  _hanem_ az egész _tartománybeli_ meg lehet látni az _anyaszentegyház_  _história_ Romában valo martyrságát pathmos szigetiben valo szam _ki_ vettetésit


 Szent _Fülöp_ Apostol _különböző_ A _diakónus_  _Fülöp_  _aki_  _feljebb_ szollottunk _Galilea_ 
  _Betszaida_ városábol valo volt _házas_ lévén egy nehány leányi valának A _Krisztus_ el _hagyván_ 
 ahelyt _ahol_ szent _János_  _keresztel_  _elől_  _talál_  _Fülöp_ parantsolá néki _hogy_  _követ_ 
  _ő_ Alexándriai szent _Kelemen_ azt mondgya _hogy_ ö _felel_ az urnak midön mondá néki _hogy_  _követ_  _megenged_ nékem _had_  _eltemet_  _először_ az Atyámot az üdvezitö 
 mondá arra _had_ aholtakra el _temetni_ aholtakot _Fülöp_  _elől_  _találván_ Náthánáelt mondá néki 
  _megtalál_ a Messiást és a _Krisztus_ vivé _ő_ Egy nehányan apogányok _közül_ akarván 
 látni akristust _megjelent_  _Fülöp_  _Fülöp_ meg mondá Andrásnak és mind a _kettő_ meg 
  _jelent_ a _Krisztus_ az utolso vatsorán _Fülöp_  _kér_ a _Krisztus_  _hogy_ mutatná meg néki és a _többi_ az Atyát és az _elég_ volna nékik akristus _felel_ néki _aki_ engemet lát az Atyámot is láttya


 Azt _tart_  _hogy_ mind a _két_  _Frígia_ predikalot volna és _Hierápolisz_ temették volna 
 el _ahol_ nagy _tisztelet_  _tart_ azt is mondgyák _hogy_ a leányi véle laktanak és ót is 
  _meghal_ Azt _tart_  _hogy_ szent _Fülöp_ mindenkor a martiusi _hold_ tizen 
 negyedik napján _tart_ a _húsvét_ valamint szent _János_  _evangélista_ a sidok példájára azt _tart_  _hogy_ szent _Fülöp_ sokaig _él_ némely _acta_ nyolczvan _hétesztendős_  _kor_ 
 teszik _halál_  _Domitius_ vagy _Trajanus_ alat Mások meg azt _tart_  _hogy_  _Hierápolisz_ fel 
  _feszíttetett_ volna és azután _megköveztetik_  _de_ ez _éppen_ nem _bizonyos_ meg mások _hogy_  _békesség_  _meghal_ 


 Szent _Bertalan_  _galileai_ volt valamint atöbb Apostolok az _evangélium_ nem mond semmit is az ö _hívattatás_ se _élet_  _hogy_  _ha_ tsak nem ö Nathánáel valamint ezt igy _tart_ sokan atudosok _közül_ az _evangélista_ akik _Bertalan_  _emlékezik_ semit nem mondanak Náthánáelröl szent _János_ szól Náthánaelröl és semit nem _Bertalan_ Náthánáél és _Fülöp_ együt vannak a szent _János_  _evangélium_ valamint _Bertalan_ és _Fülöp_ atöb _evangélista_ ugy tettzik mint _ha_ szent _János_ Náthánáelt az Apostolok _köz_  _tesz_ amidön azt mondgya _hogy_ az üdvezitö _feltámadás_ után péter _Tamás_ a zebedeus _két_  _fia_ 
 Náthánáel és más _két_  _tanítvány_  _halászni_ menvén a _Krisztus_  _megjelenik_ nékik Náthánáel _Kána_ valo volt és némellyek azt _tart_  _hogy_ az ö lakadalmában változtatá az ur 
 avizet _bor_ szent Agoston és anagy szent _Gergely_ nem _tart_  _hogy_ Nathánáel sohais 
 Apostol lett volna illyen formában meg vetik azoknak _tartás_ kik egy személyé teszik _Bertalan_ Nathánaelel

A _bizonyos_  _tartás_ mind arégieknek mind a mostaniaknak a _hogy_ ez a szent _India_ predikállot ugyan oda is vitte el a szent Mathé _evangélium_ sidoul _írva_ szent panténus 
 arra a _föld_ menvén ót _talál_ azt az _evangélium_ száz _esztendő_ mulva _sok_ féle képen 
 irnak az ö _halál_  _de_ a mit _bizonyos_  _tarthatni_ arégiek _írás_ a _hogy_ meg nyuzták _Örményország_ 


 Szent Mathé publikánus volt ez amidön avámon ülne A _Krisztus_ maga mellé _hív_  _ő_ és 
 mindgyárt _engedelmeskedik_ nagy vendégséget adván pedig az üdvezitönek publikánusokot is _hív_ a vendégségre a _farizeus_ azon meg botránkozának mert az ado szedö _hivatal_ a sidoknál _gyűlölség_ volt A _Krisztus_ mondá nékik _hogy_ nem az _igaz_  _jön_  _hívni_  _hanem_ abünösököt apenitentziára szent Máté az ö _hívattatás_  _fogvást_  _különös_ alazatoságot és szemérmeteséget mutata meg valván maga apublikanus _hivatal_  _holott_ az 
 meg alázo _dolog_ volt Alexándriai szent _Kelemen_ azt mondgya _hogy_  _hús_ nem _eszik_  _hanem_  _kerti_ veteményt _gyümölcs_ 

A _historikus_ meg nem _egyezik_ azon _hogy_ mitsoda _tartomány_  _esik_ az ö részire a midön az 
 Apostolok _feloszt_ magok _között_ az _ország_  _hogy_ ót predikállyák az _evangélium_ némellyek azt _ír_  _hogy_ persiában vagy apárthusoknak prédikála mások meg _sok_ számuan 
  _hogy_  _Etiópia_ vivé az _evangélium_ és ót _meghal_ mások _hogy_ persiaban _meghal_ sokan _tart_  _hogy_ martyrságban _meghal_ mások meg _hogy_  _csendes_  _halál_ mult _ki_ evilágbol


 A régiek azt _ír_  _hogy_ minek utánna egy _darab_  _idő_ prédikállot volna szent Máté _Júdea_ és más _tartomány_ akarna menni az _evangélium_  _írás_  _fog_  _előbbször_ 
 ugy _hogy_ a _hív_  _aki_ meg _kelletik_ válni _megtanulhat_ amire ö maga nem 
  _taníthat_ öket _Jeruzsálem_  _ír_ sidó vagy syriai nyelven a mely _közönséges_ nyelv volt _inkább_ a _megtért_ sidokot _tekint_  _aki_ arra _kér_  _ő_  _hogy_  _leír_ az _evangélium_ a sidó nyelven lévö _originális_ ennek az _evangélium_ sokáig meg marada az Anyaszent egyházban _de_ el veszet _hanem_ agörög nyelvre _fordít_  _evangélium_ nálunk _megvan_ amelyet olyan réginek _tart_ valamint a sido _originális_ a vulgaris _esztendő_  _szerint_ 35 _benn_ vagy 36ban _ír_ szent Maté _evangélium_ 


 Szent _Tamás_ máskent _Didimusz_ akristusnak a _első_  _tanítvány_  _közül_ valo nem _tudhatni_ az _idő_ az ö _hívattatás_ amidön a _Krisztus_ lázár _feltámasztás_ akara menni _Tamás_  _int_ arra az Apostolokot _hogy_ oda _kísér_ az üdvezitöt és _ha_ az szükség _hoz_ meg 
 is _hall_ ö véle az utolso vatsorán _Tamás_  _kérd_  _hogy_  _hova_ menne és _hogy_ mitsoda 
 uton lehet _ő_  _követni_ a _Krisztus_  _felel_ néki Én vagyok az út az _igazság_ és az _élet_ a _feltámadás_ napján a _Krisztus_  _megjelenvén_ az Apostoloknak szent _Tamás_  _távollét_ ö nem 
 akará _hinni_  _feltámadás_ és meg mondá _hogy_  _addig_ nem _hisz_ valamég az ujjait a sebeiben nem _tesz_ és a _kéz_ az _oldal_ nyoltz nap mulva az üdvezitö ujontában _megjelenik_ az Apostoloknak szent _Tamás_ is _jelen_ volt az üdvezitö meg mutatá néki _hogy_ valoságosan fel _támad_ szent _Tamás_ mondá Te vagy az én uram _isten_ Az Isten _fia_  _megjelenik_ még szent _Tamás_ és némely más Apostoloknak is a _Galilea_  _tenger_ 
 mellet és _eszik_ vélek az _írás_ ezeket adgya _elöben_ erröl a szent Apostolrol

A régiek _tradíció_ a _hogy_ a párthusoknak a _medus_ a persáknak predikállá az 
  _evangélium_ vannak olyanok akik azt _tart_  _hogy_  _abban_ atartományban _érkezvén_  _ahol_ még _élet_ valának a Magusok akik a _bölcső_  _imád_ akristus _Jézus_ ö azoknak predikálla meg keresztelé és az után magával együt a predikálásban _foglal_ öket


 Szent Nilus azt _tart_  _hogy_ szent Péter és szent pál után _meghal_ szent _Tamás_ ugy 
 mint 66 után a Martyrologiumok _közönséges_ azt mondgyák _hogy_  _India_  _holt_ volna 
 meg meg mások _hogy_  _Calamina_ martyrságot szenvedet volna ezen sokan az Atyák 
 _közül_ meg alkusznak Némely régi _eretnek_  _kikohol_ a szent _Tamás_ neve alat _hamis_  _evangélium_  _apokalipszis_ és utozásokot azokban fel volt _téve_ egy _ember_  _história_  _aki_ pofon _csapván_ ezt az Apostolt meg átkoztaték ö tölle és azutan egy _oroszlán_ el szaggatá

 _Euszébiosz_  _ír_  _hogy_ szent _Tamás_  _kevés_  _idő_ mulva az ur menyben menetele után _Jeruzsálem_ a Mesopotámiai _Edessza_ városában _küld_  _Thaddaeus_  _egy_ a _tanítvány_  _közül_  _aki_ igen 
  _különbözik_ szent _Thaddaeus_ vagy _Júdás_  _Abgár_  _Edessza_ városának _abban_ az _idő_  _király_ volt ez a _fejedelem_ igen _fájdalmas_ és _meggyógyíthatatlan_ nyavalyában _fekszik_ némelyek _köszvény_  _tart_ mások _bélpoklosság_  _meghalván_ akristusnak _sok_  _csodatétel_  _Júdea_ egy Ananiás nevü _ember_  _küld_  _hozzá_ egy levélel a _Krisztus_ volt _intitulálva_  az üdvezitö _Jézus_  _teljes_  _jóság_ és _aki_  _Jeruzsálem_ láttatot A levélben _kér_  _hogy_ menne _Edessza_  _meggyógyítás_ és _lakóhely_  _ígér_ néki avárosban mondván _ámbár_ aváros _kicsid_ legyen is _de_  _kettő_  _elfér_  _benne_ mint _hogy_ asidok tsak _háborgat_ 

A _Krisztus_ nem _ítél_ szükségesnek _Edessza_ valo menetelét egy levelet _ír_  _Abgár_  _ilyenformában_ „ _boldog_ vagy _Abgár_  _hogy_ nem láttál és _hisz_  _énbennem_ mivel rollam _ír_ azt _hogy_ akik engem láttanak azok _benne_ nem _hisz_ és _aki_ nem láttak azok _hisz_ és _élet_ vesznek ami a _kérés_  _illet_  _hogy_  _hozzá_ menyek szükséges _hogy_ véghez vigyem mind azt a miért _küldetik_ és azután _visszatér_  _az_  _aki_ engemet _küld_ a midön oda _visszatér_  _hozzá_  _elküld_  _egyik_ atanitványim _közül_  _hogy_  _meggyógyít_ nyavalyádbol és _élet_ adgyon néked és azoknak akik veled vannak” _Euszébiosz_ azt mondgya _hogy_ az _Edessza_ 
 városának Archivumjábol _leír_ ezt a levelet szent Agoston szent _Ephremus_ procopus _Evagriosz_  _damaszkuszi_ szent _János_ és mások sokan _tud_ ezt alevelet

A mely _ígéret_ tett volt a _Krisztus_  _Abgár_ a bé tellyesedék szent _Tamás_  _által_  _aki_ is az Isten akarattyábol _Edessza_  _küld_ szent _Thaddaeus_  _hogy_ ót _hirdet_ a _Krisztus_ és _meggyógyít_  _Abgár_  _király_  _Thaddaeus_  _odaérkezvén_ egy _Tóbiás_ nevü _ember_ szálla és _csakhamar_  _elhíresedik_ akristus nevében tett _csoda_  _által_ ahir _csakhamar_ akirály _fül_ menvén _gondol_  _hogy_  _talán_ a volna az a kit az üdvezitö meg _ígér_ volt _hogy_  _hozzá_  _küld_ azonal maga _elébe_  _hívat_ a nagy urak _körülötte_ valának _mihelyt_ meg sajditá szent _Thaddaeus_  _bizonyos_  _fényesség_ valo nézve a melyet tsak ö vevé észre az _orca_ a lábaihoz _borul_  _kérd_ tölle _hogy_  _ha_  _ő_  _küld_ volnaé _Jézus_  _hozzá_ és _ha_ ö gyogyitanáé meg _Thaddaeus_  _felel_ néki _hogy_ ö volna az és _ha_ valoságal _hisz_  _meggyógyul_  _Abgár_  _felel_  _hogy_ anyira _hisz_ a _Krisztus_  _hogy_ a Romaiak nélkül maga le vagatta volna asidokot _aki_  _felfeszít_  _Thaddaeus_ mondá néki _hogy_ a _Krisztus_  _meghalván_ az Attya akarattyát _követ_ és _feltámadván_ az Attyához viszá _tér_  _Abgár_  _felel_  _hogy_  _hisz_  _őbenne_ és az Attyában _Thaddaeus_ reája _tesz_  _kéz_ és azon szem pillantásban _meggyógyul_ 

Több más _csoda_ is tett elötte és akirály _kér_  _ő_  _hogy_ a _Krisztus_ töb _különös_  _oktatás_ is adna nékie _Thaddaeus_ mondá néki _hogy_ más nap _összegyűjt_ az egész népit _aki_ elötte _beszél_ azért _hogy_ az _élet_  _ige_  _használhat_  _sok_ számu személyeknek A _király_  _sok_ aranyal _kínál_  _Thaddaeus_  _de_ a szent el nem akará venni mondván _ha_ amagunk _jószág_  _elhagy_  _hogy_ vennök el amásét más nap a szent _kezd_  _tanítani_ anépet és mindenek _kezd_  _csodálni_ a _Krisztus_  _hatalom_ a _csodatétel_ amelyeket a szent tett szemek láttára és azok anépet ahitnek bé vételére _kényszerít_  _Thaddaeus_ az egész várost meg keresztelé és az _Edessza_ városa sokáig meg _tart_ a _Krisztus_  _hit_ sokan arégiek _közül_ ezt a _Thaddaeus_  _aki_  _tanítvány_ volt egy személynek _tart_ lenni _Thaddaeus_ az Apostolal noha _két_  _különböző_ személyek voltak


 Szent _Júdás_ Apostol más képen _Thaddaeus_ etestvér attyafia volt a _kis_  _Jakab_ és _test_ 
  _szerint_  _unokagyermek_ akristusal mivel azö Anya maria _egytestvér_ volt a szent szüzel ö _házas_ volt és _gyermek_ valának az utolso vatsorán ö _kérd_ az üdvezitötöl _hogy_ miért tsak az Apostolival akarná magát meg üsmértetni és nem avilágal Azt _tart_  _hogy_ lybiában 
 predikállá az _evangélium_ azt el _hihetni_  _hogy_  _Jeruzsálem_  _találkozik_ 62 a _báty_ 
 a _kis_  _Jakab_  _halál_ után mivel az Apostolok és a _Krisztus_ atyafiai oda _gyülekezik_  _hogy_  _hely_ valo püspököt válaszszanak amint _hogy_ szent simont választák _aki_ felöl azt _tart_  _hogy_  _testvér_ attyafia let volna szent _Júdás_ 

Ennek az Apostolnak egy levele _megvan_ még nálunk a mely utolso a _hét_  _között_ a melyeket _közönséges_ nevezik azt a levelet _főképpen_ a _hit_  _megtért_ sidoknak _ír_ és igen _ellenkezik_ azon _időbeli_  _eretnek_ ugy mint a Nikolaitákal a simoniákal és a _gnosztika_  _aki_ a jó _cselekedet_  _haszontalanság_  _tanít_ szent _Júdás_ igen vagyon _ellene_ és némelykor azon szokal ís _él_ amelyekel szent péter _él_  _ellene_ a második levelében azt _gondol_  _hogy_  _Jeruzsálem_ el romlása után _ír_ levelit és szent péter _halál_ után mivel azt 
  _ír_ Emlékezetek meg arol a mit ami urunk _Jézus_  _Krisztus_ Apostoli _megjövendöl_  _énelőttem_ 

Azt _tart_  _hogy_ szent _Júdás_  _Edessza_ városában és egész Mesopotámiában prédikallot meg 
  _erősítvén_ az Isten munkáját a melyet ót szent _Thaddaeus_  _elkezd_ azt is mondgyák 
  _hogy_  _Júdea_  _Galilea_ samaríában _Idumea_ és syriaban predikállot volna mások meg azt _ír_  _hogy_ persiában is predikállot és ót is _meghal_ 


 Szent Simon Apostol akit zelotesnek is nevezik az _evangélium_ prédikálá _Egyiptus_  _Afrika_ Mauritaniaban és lybiaban még azt is _tart_  _hogy_  _Britannia_ is el 
 vitte volna ahitnek világoságát meg mások azt alittyák _hogy_ persiában _meghal_ 


 Szent Mátyás Apostol _eleinte_ mindgyárt a _hetven_  _tanítvány_  _közül_ valo volt az ur menyben menetele után az Apostolok _köz_  _tetet_ ezeket a szavait _feljegyez_  _őneki_  _hogy_ 
 atest ellen _kell_ viaskodni és meg gyözni egészen meg nem adván azt amit az _érzékenység_ rendeletlen _kívánság_ akarnak _ellenben_ pedig nevelni és _erősíteni_  _kell_ alelket 
 a _hív_ és az üsmerettség _által_ mondgyák _hogy_ ez is _szavajárása_ volt Tsudállyad a _jelenvaló_  _dolog_ A melynek szép _értelem_ lehet mivel _csodálni_  _kell_ mindenben az _isten_  _bölcsesség_  _igazság_ és rendelésit a melyek _fényeskedik_ mindenben mind egy _evangélium_ mind más _sok_  _írás_  _tulajdonít_ néki _de_ az _anyaszentegyház_ azokot bé nem vette A _görög_ azt _tart_  _hogy_  _Etiópia_ predikállot volna és ót _megöletik_ Az Auctor _aki_ az _élet_  _ír_ sidoul és a melyet _deák_  _fordít_ a _tizenegyedik_ Saeculumban egy _Treviai_ szent Mátyás Apaturságbol valo szerzetes azt mondgya _hogy_ szent Mátyás _Betlehem_ valo volt nevezetes _família_  _hogy_ pünkösd után palestina _esik_ az ö részire _hogy_ mínek utánna Ananus _megölet_ volna akis _Jakab_  _Jeruzsálem_ szent Mátyást is meg _fog_  _Galilea_ Ananus _elébe_  _vitettetvén_ és _megkérdeztetvén_ a _hit_ a _kövezés_  _ítél_ és _holta_ után _fej_ vették _de_ sokan a _tudós_  _közül_ ezeket az _acta_ se ezeket a _tradíció_  _igaz_ nem _tart_ 


Második _könyv_ 


 Meg mondók ide _feljebb_  _hogy_  _Caius_  _Caligula_  _császár_ lévén _Tiberius_  _halál_ után minden _jó_ és _dicsőség_ bé _tölt_ az ö baráttyát Ággrippát és _nekiad_ az Annya _báty_  _Fülöp_ 
  _tetrarcha_ Agrippa Romában marada egy _idő_  _Caius_ mellet Ez az _ifjú_  _császár_  _eleinte_ 
  _gyönyörűség_ volt a Romai népnek és remelhették aboldogságot az ö _birodalom_ alat _de_  _csakhamar_ az ö rosz _természet_  _kitetszik_ egy nehány féle _esztelen_  _cselekedet_  _kegyetlenség_  _tékozlás_ és mértékletlen _élet_ A _nagy_  _bolondság_  _kitetszik_ a midön ugy akará magát _imádtatni_ mint _isten_  _elkezdvén_ azon _hogy_ magát azokhoz _hasonlít_ 
  _aki_ a Romaiak _félisten_ nevezik vala ugy mint _Herkules_  _Bacchus_ és azutan anagyob _isten_  _aki_ apogányok nagyob _tisztelet_ valának nevettségre viseli vala azoknak az _isten_  _jel_ némely kor a lábaira szárnyakot _köt_ a _kéz_ szárnyas páltzát viselt valamint Mercuriust _ír_ némely kor szakál nélkül és _fényes_  _korona_ a _fej_ a _bal_  _kéz_ egy _tegez_ nyilakal együt valamint Apollo és némely kor valamint Martius _kard_ paisal sisakal és nagy szakálal mutogattya vala magát

Némelykor _Jupiter_ attyafiának és _kedves_  _tart_ magát és némely kor _hogy_ ö volna maga _Jupiter_ a midön _mennydörgés_ valának öis azokot valamiben _követ_ és mesterséges víllámlásokot _csináltat_ a mikor a menykö _leesik_  _kő_  _hajigál_ az _ég_  _felé_ mondván _megöl_ engemet vagy én _öl_ azt akará _hogy_ a _hold_ azö _feleség_  _tart_ és némely kor magához _hív_ a midön _tele_ volt _Görögország_ a _drága_ és szebb _kőkép_ Romában viteté és azokot amaga palotaiban _helyheztet_ az után azoknak a _fej_ le rontatá és a magáét _tesz_  _hely_ azért _hogy_ tsak _ő_  _imád_ azokban a _sok_ féle _kép_ kik anyi _istenség_ valának egy _templom_  _építtet_ a maga _kastély_ és _abban_ magához _hasonló_ nagyságu _faragott_  _kép_  _tetet_ meg rakva aranyal és minden nap olyan _köntös_ adtanak a _kép_ a mitsodást maga viselt a _templom_ papokot és papnékot rendele avárosnak az _elei_ és _drága_  _megfizettet_ ezt a méltoságot _Caius_ maga is a papjai _között_ akara lenni és _főpap_  _tesz_ magát _de_ söt még a lovát is apapjai _köz_ számlálá az ö _kép_ pedig _drága_ madarakot áldoztanak ugy mint pávákot _fácán_ és más illyeneket

A városok a népek a nemzetek _tisztelet_ adnak vala annak az új _istenség_ és nevelék méltatlan _hízelkedés_ akevélységet és az _esztelenség_ a melyeket ök magok nevették avárosok _egy_ a másikára valo nézve _oltár_ és _templom_  _emel_ néki és az ö _faragott_  _kép_ az ö _isten_  _kép_  _köz_ teszik vala A népek az ö nevére _esküszik_ Egy szoval _soha_  _talán_ nagyob _bolondság_ egy _fejedelem_ nem láttanak se a népektöl nagyob _esztelenség_ Az Alexándriak _első_ valának akik meg _ad_ néki azokot atiszteleteket 
 amelyek tsak az _isten_  _tartozandó_ Egyedül a sidok nem _meghajthat_  _térd_ az ö _bálvány_ elöt ugyan ez is volt az _ok_  _hogy_  _Caius_ neheztele reájok vala _abban_ az _idő_ Alexandriában egy Avilius _Flaccus_ nevü _gubernátor_  _aki_  _tartván_ akájus _keménység_  _teljesség_ azon _igyekezik_  _hogy_ meg nyerhesse és _megelégít_  _ő_ az _igazság_  _kár_ is mivel nagy _dicséret_  _tesz_ rolla mind _közönséges_ mind _különös_ és méltatlan _hízelkedés_  _írott_ leveleket _küld_ néki _Flaccus_ azt _javall_  _hogy_ a sidokal roszul _bánik_  _ha_ annak a _kevély_  _fejedelem_ meg akarja nyerni _barátság_  _tudta_  _ad_ néki _hogy_ egyedül az a nép nem akarja _Caius_  _isten_ üsmérni és _hogy_ nem lehet _hogy_ azal ezt a _fejedelem_ meg ne sérttsék és _hogy_ az ö _gyengeség_  _kedv_  _tölt_  _hogy_  _ha_  _bosszú_ állanánakazon a népen _aki_  _ő_  _megvet_ 

A _dolog_ illyen állapotban valának Alexándriában amidön Agrippa _kér_ a _császár_ 
  _birodalom_ második _esztendő_  _hogy_  _had_  _tehet_ egy _fordulás_  _Júdea_  _had_ láthatná meg _ország_  _dolog_ és azután _visszatér_  _Caius_ azt meg _enged_ és _javall_ néki _hogy_  _Egyiptom_  _felé_ venné uttyát mint leg rövideb utat Agrippa _hajó_ üle puzol városaban és _kevés_ napok után Alexandria mellé _érkezik_ nem akarván napal bé menni avárosban _hogy_ a pompát _elkerül_ meg várá az _este_  _de_ azö _elérkezés_  _csakhamar_ el _terjed_ az ö _testörző_  _fényes_ és _drága_  _fegyver_  _irigység_  _indít_ az Alexandriaiakot nem szenvedheték ezt az uj _király_  _gyalázatos_  _csúfság_  _illet_  _ő_ és _illetlen_ verseket _csinál_ ellene mind ezekre segitté öket _titkon_ a _gubernátor_  _Flaccus_ a kinem szerette a sidokot és _aki_  _irigy_ szemekel _tekint_ az Ágrippa szerentséjit _aki_ is _külső_ minden féle _tisztelet_  _ad_ néki _de_ titokban _csúfol_ és roszul _beszél_  _felőle_ 


 Alexandriában vala egy _Carabás_ nevü _bolond_  _aki_ mezitelen _jár_ az uttzákon és _aki_ a _gyermek_  _játszik_ a város béliek _csúfság_ a _gimnázium_ vivék _ahol_  _sok_ féle _játék_  _foglal_ az _ifjú_ magokot ót _Carabás_ olyan _hely_ ülteték _ahol_ mindenek láthasák a _fej_  _körül_ nád levelet _tesz_ a _hát_ egy _gyékény_  _király_ palást _hely_ és a _király_ páltza _gyanánt_ egy _darab_ nádat _ad_  _kéz_ ezen _csúfos_  _öltözet_ az utzákon _hordoz_  _ő_ és _aki_  _kísér_ azoknak _bot_ volt avállakon _alabárd_  _hely_ mint _ha_ ezek _örző_ lettek volna annak a nevettséges _király_ némellyek suplikatiokot _ad_ néki mások _igazság_  _kér_ tölle mások _országos_  _dolog_  _beszél_ néki az után fel szóval _köszönt_  _ő_ és _kiált_ Maris az az ur mint _ha_ azt mondanák Ellyen akirály illyen _csúfság_  _illet_ az Alexandriaiak az Agrippa _királyság_  _gyalázat_  _illetvén_ ezt a _fejedelem_ valamint a sidok _gyalázat_  _illet_ a _Krisztus_ szenvedésekor

Agrippa nem marada sokáig Alexandriában _bizonyság_ volt maga mitsoda roszul _bánik_  _Flaccus_ a sidokal ezek is _megjelent_ néki a _gubernátor_ minden _hozzá_ valo maga viselésit valamiotátol _fogva_  _Caius_ uralkodnék azt ís _tudta_  _ad_  _hogy_ ök _ír_ a _császár_ a melyben azt _fogad_  _hogy_ minden _tisztelet_ lésznek _hozzá_ valamit néki adhatnak a _törvény_  _szerint_  _Flaccus_ el _olvasván_ ezt az _írás_  _jó_  _talál_ és meg _ígér_  _hogy_  _elküld_  _de_ el nem _küld_ a mely _bizonyos_  _jel_ volt _hozzá_ valo rosz akarattyának a sidok uj levelet _ír_  _hasonló_ az _első_ és Agrippa _kéz_  _ad_  _aki_  _fogad_  _hogy_  _elküld_ a _császár_ és egy szers mind _tudta_ adná néki a _gubernátor_  _hozzá_ valo rosz magaviselésit

Az Alexandriaiak látván _hogy_  _Flaccus_ nem tsak meg nem zabolázná az ö _hamisság_  _de_ söt még _titkon_ segitené _összegyülekezik_ egy kor a _teátrum_ jó regel és _kiáltani_  _kezd_  _hogy_  _faragott_  _kép_  _kell_  _tenni_ a sidok synagogaiban _Flaccus_ arra szabadságot adván azonnal avárosbéliek seregenként menének a synagogákra némellyeket le ronták egészen némellyeket _felgyújt_ és atöbbit _aki_ el nem ronthatának mert a sidók védelmeszték azokban _erő_  _bálvány_  _tesz_ 

A _nagy_ és _fő_ sinagogában a _Caius_  _faragott_  _kép_  _tesz_ a mely nagyob lévén atöbbinél szekére _tesz_ amelyet négy ló vonta ezek avárosiak minden nap _felír_  _hogy_ mi _történik_ Alexándriában és azt a _császár_  _elküld_  _Caius_ azt nagy _kedves_  _olvas_  _gondolván_ azt _hogy_ az Alexandriaiak ezeket _hozzá_ valo szeretetböl _cselekedik_  _jóváhagyván_ mind azt valamit a sidok ellen _cselekedik_ a _császár_ jó akaroi _tiszt_ szüntelen valo _csúfság_  _beszél_ néki arrol a nyomorult nemzetröl _tudván_  _hogy_ atettzék a _császár_ a töb _egyiptomi_ városok is _követ_ alexandriát és minden synagogákban _betesz_ a _Caius_  _kép_ 

Kevés _idő_ mulva _hogy_ a synagogak el rontattak meg égetettek vagy _megfertőztetik_  _Flaccus_ parantsolatot _kiad_ a melyben a sidokot _idegen_  _hagy_ lenni Alexandriában _megfosztván_ öket ahazafiuságtol és _hogy_ avarosiak _köz_ számláltassanak _holott_  _sok_  _császár_ nyerték volt ök meg azt a szabadságot nagy sándortol _fogvást_ az Alexandriai nép még ezel meg nem elégedék látván a sidokot _oltalom_ nélkül lenni és _hogy_ minden _büntetés_ nélkül lehetne nékik azt _cselekedni_ amit akarnának azt _gondol_  _hogy_  _idő_ volna egészen _elég_  _tenni_  _gyűlölség_ amelyekel mindenkor voltak _az_ a nemzethez Alexandria városa _öt_ részre volt _osztva_  _aki_ az _öt_ elsö _betű_ viselték anevit az sidok el valának szélyedve mind az _öt_ reszben _de_ a _két_ résziben több számuan valának arra _erőltet_ öket _hogy_ a városnak mind anégy részit _elhagy_ és az _ötödik_ résznek és _kis_ résziben szorulnának az Alexandriaiak azután az _elhagyott_  _ház_ menének és azokot fel prédálák valamint ahadakozásban _több_ négy száz _ház_ pusztittának igy el

Ugy _tekint_ asidokot mint olyanokot _aki_ a _császár_ és _Flaccus_ az ö akarattyokra _hagy_ az ö _kamara_  _bolt_ fel verék és amit akartak _onnét_ el vitték és azt nem _titkon_  _hanem_ nyilván mutogatván mindennek prédájokot söt még azok elöt _aki_ volt aportéka

A mely részire _kelletik_ avárosnak a sidoknak el vonni magokot anyi _sok_ számunak olyan szoros és _kicsid_ volt _hogy_ szállások nem lehete _hanem_ a mód nélkül valo sütös _verőfény_  _kelletik_ lenni egész nap a mely _megfojt_ öket és alig vehették a lélegzetet is a városi _ifjúság_  _körülvesz_ öket meg nem _engedvén_  _hogy_  _eledel_  _keres_ akik el szaladhattak azok avárosnak más részire mentenek jó akarojokhoz _kenyér_  _kérni_  _de_  _mihelyt_ az uttzán meg üsmerték öket meg _fog_  _megöl_ lábokal _tapod_ az uttzákon vontzolták és el szaggatták _hasonló_  _bánik_ az ollyan sidokal is _aki_ semit nem _tudván_ adologba a városba _érkezik_  _ha_ pedíg a _tenger_ valamely sidó _hajó_  _érkezik_ a _hajó_ fel prédálták és az _ember_ együt meg _éget_ 

Sokakot egész _cseléd_  _éget_ még a magok _ház_ sokakot a _füst_  _megfojt_ másoknak meg _kötél_  _köt_ alábokra és ugy vonták az uttzákon _mindaddig_ valamég _darab_ nem szaggatták _hogy_  _ha_ pedig a _holt_ valamely attyafia el akarta a _test_  _temetni_ meg _fog_ és _halál_  _kínoz_ 

 _Flaccus_ végit vethette volna ezeknek akegyetlenségeknek egy szers mind _ha_ akarta volna _de_ azokot _elszenved_ látatlanná _tesz_ és _jó_  _elhagy_  _hallgatás_ az _elei_ a sidoknak magához _hívat_ mint _ha_ meg akarta volna öket békéltetni avárosiakal _de_ tsak uj alkalmatoságot _keres_ arra _hogy_ öket nyomorgathasa _harmincnyolc_  _tanácsúr_  _megfogat_  _közüle_  _aki_ Augustus _császár_ rendelte volt _hogy_  _igazság_  _tesz_ a magok nemzeti bélieknek azokot _megkötöztet_ valamint ahalálravalokot és _kötözve_ viteté öket a nagy piatzon _által_ atheatrumig _ahol_ a _császár_ születésinek napját _ünnepel_ az _ünnep_ nagyságáért valamely _kedvezés_  _kelletik_ lenni a sidokhoz _de_  _Flaccus_ azzal nem _gondol_  _hanem_ mindenek láttára a _harmincnyolc_  _tanácsúr_ meg vereté olyan _kegyetlenség_  _hogy_ némelyek meg halának és atöbbi sokáig nyomorgottanak averés miat atömlötzben a melyben _tesz_ öket és _ahol_ tsak nem egy _holnap_ maradának és _mindaddig_ valamég magát _Flaccus_ meg nem _fog_ a _császár_ parantsolattyábol

A még a _császár_  _ünnep_  _tart_ az alat _sok_ sidokot _megfog_ és _kereszt_  _tesz_ a városiak minden regel a _teátrum_  _összegyűlik_ és a mulattságok _abból_ allot _hogy_ ót a sidokot _kínoz_ verték _csiga_ vonták az után _felfeszít_ az illyen _kegyetlen_ mulattsága anépnek _kilenc_  _óra_  _tart_ az után _jön_ a _táncos_ a _komédiás_ és mulattságok amelyek az illyen _ünnep_ szoktak vala lenni _ha_ a piatzon az utzákon valamely sidó aszszonyt _talál_ meg _fog_  _becstelen_ és _gyalázatos_  _bánik_ véle

 _Flaccus_ azután azt _fog_ reájok _hogy_ a sidok _ház_  _tele_ volnának _fegyver_  _hozzá_  _küld_ egy _Castus_ nevü _kapitány_  _istentelen_ vitézekel _de_ semit nem _talál_ _íme_  _eszerint_ adgya _elöben_ philo a _Flaccus_ sidok ellen valo üldözésit Alexandriában ö maga _bizonyság_ volt ennek az üldözésnek _talán_ még része is lehetet _benne_ mind ezek anyomoruságok mint _egy-két_  _holnap_  _tart_ 

Agrippa amint _ide_  _feljebb_ meg mondok Alexándriában _érkezvén_ ót _kevés_ mulata mert látá _hogy_ mind a _gubernátor_ mind a lakosok roszul volnának _hozzá_ a maga _ország_ mene ót mindenek _csodálkozik_ rajta annak elötte nyomoruságban szegénységbe a _sok_ adoságban látták _akkoron_ pedig _hatalmas_ látták viszá _térni_  _király_  _titulus_ és a _császár_ nagy _kedv_  _elérkezés_ után _első_  _gond_ avolt _hogy_ mentöl _hamar_ meg segithesse az _egyiptomi_ nyomoruságban lévö sidokot _Caius_  _elküld_ a sidok levelét amelyet _Flaccus_ nem akará el _küldeni_ azt _könnyű_ el _hihetni_  _hogy_ azt is _tudta_  _ad_ a _császár_  _hogy_ mitsoda _gyalázatos_  _fogad_ Alexandriába és _hogy_ mitsoda _kegyetlenség_  _bánik_ ót a sidokal


 A _császár_ levelit vévén azonal egy _Bassus_ nevü századost _elküld_ vitézekel _hogy_  _Flaccus_  _megfogat_ a százados _kevés_  _idő_ mulva Alexandriában _érkezvén_ az _este_ meg várá és _elsőbben_ végire mene _hogy_  _hol_ volna ahadaknak _fej_  _hogy_  _közölhet_ véle parantsolattyát és segitséget _kér_ tölle _ha_ a szükség ugy _hoz_  _Bassus_  _elől_  _találván_  _egy_ a vitézek _közül_  _megtud_ tölle _hogy_ a _had_  _fej_  _Flaccus_ vatsorálna egy _Ibephán_ nevünél _Bassus_ oda _küld_ egy vitezit szolga _köntös_  _aki_ meg vivé néki _hogy_  _Flaccus_ tsak egy nehány _cseléd_ volna és _örző_ nélkül _Bassus_ aházhoz _közelgetvén_ a _kapu_ és az uttzát el állatá és atöb vitezivel fel mene avatsoralo _hely_  _ahol_  _Flaccus_ volt _aki_ nem _gondolkodván_ másrol _hanem_ az _ital_  _éppen_ akara valaki _egészség_  _inni_ a midön _Bassus_ bé lépék a _ház_  _Flaccus_ meg látván mindgyárt fel akara _kelni_  _de_ a vitezek _körülfog_ és látá _hogy_  _haszontalan_ volna magat _oltalmazni_ ót mindgyárt meg _fog_ és _Bassus_ el vivé magával senki mellette nem mére _feltámadni_ 

A midön meg mondák a sidoknak _hogy_  _Flaccus_  _fogva_ volna azt _gondol_  _hogy_ azal tsak meg akarnák öket _csalni_  _hogy_ azután meg nagyob nyomoruságban _ejt_ öket és tsak _akkor_  _kezd_ meg vidámulni a midön _bizonyos_  _megtud_  _hogy_ az _ellenség_ nékik nem árthat az _isten_  _hála_  _ad_  _aki_ meg szánta öket az _éjszaka_ az _imádság_ és ahálá _adás_  _tölt_ és más nap atenger parttyára menének nem lévén synagogájok _ahova_  _összegyűlhet_  _hogy_  _megköszönhet_ az Isten _irgalmasság_ 

 _Flaccus_  _hajó_  _tesz_  _hogy_  _Olaszország_ vigyék az ö uttya veszedelmes és _hosszas_ volt _de_ végtire Romában _érkezvén_ ót _ő_  _Isidorus_ és Lamponius vádolni _kezd_ ugyan azok akik _inkább_  _ingerel_ asidok ellen valo _gyűlölség_ és üldözésre A _császár_  _megtudván_ az ö _igazságtalanság_ és meg _bosszankodván_ rosz maga viselésin _inkább_ maga volt ellene arra is _ítél_  _hogy_ minden _jószág_ el veszese és maga szám _ki_ vetésben menyen az ö _házi_ és ládabéli portekáji a melyek _drága_ és _gazdag_ valának mind _elfoglaltatik_ a _császár_ számára az ö szám _ki_ vettetésinek _hely_ mindgyárt _eleinte_  _Gyáres_ szigetiben rendelteték a mely leg pusztáb sziget volt a többi _között_  _de_ a lépidus _kérés_ a kinek nagy _hitel_ volt a _császár_ meg _enged_  _hogy_  _Andros_ szigetiben vigyék egy nehány _hónap_ mulva egy _kis_  _föld_ vet magának _ahol_ egyedül lakék _de_ nem _él_ ót sokáig mivel _Caius_ meg öleté a töb szám _ki_ vettetekel együt a midön _Flaccus_ menének _hogy_  _megöl_  _oltalmazni_ akará magát és el szaladni _de_  _összedarabol_ és egy verembe veték evolt _Flaccus_ vége

 _Heródes_ Antipas _aki_  _oly_ meg vetésel _bánik_ Agrippával az ö attyafiával és sogorával a midön _oly_ szegény állapotban volt amint ezt meg mondók ide _feljebb_  _inkább_  _bán_ és _búsul_ az ö fel magasztaltatásán és _visszatérés_ ö tsak a _tetrarcha_ nevet viselte _de_ Agrippa akirályi nevet 
  _Herodiada_ a _Heródes_  _feleség_ Agrippának _húg_ nem nézheté mérges _irigység_ nélkül a _báty_ szerentséjit _addig_ sürgeté és unszolá _Heródes_ és _addig_  _beszél_ néki _hogy_ végtire arra vevé akarattya ellen _hogy_ Romában mennének _hogy_ ót _király_ nevet nyerhesen magának _elkészül_  _tehát_ arra az utra mentöl nagyob pompával lehete tölle _Herodiada_  _gondolván_  _hogy_  _talán_ a maga _jelenvaló_ létivel a _császár_ nagyob _tekintet_ veszi a _férj_ reá száná magát mind a _fáradság_ mind a veszedelemre és el mene a _férj_ 

Agrippa _könnyű_  _általlátván_ a _Heródes_ uttyának _ok_ fel _tesz_ magában _hogy_ meg gátollya _igyekezet_ Romában _küld_ egy _Fortunatus_ nevü szolgáját a _császár_ valo nagy ajándékokal és levelekel a melyekben azal vádolá _Heródes_  _hogy_ része volt a Sejánus _Tiberius_ ellen valo _hűségtelenség_ és _hogy_ még mostanában is szövettségben vagyon a _birodalom_ ellen Artabánal a Párthusok _király_  _hogy_ pedig mind ezeket _megbizonyít_ azt _erősít_ acsászarnak _hogy_  _Heródes_  _hetvenezer_  _ember_ valo _fegyver_ volna _eltéve_ titokban

 _Heródes_  _Olaszország_  _érkezvén_ a _császár_ mene és a midön a _császár_  _első_ szemben valo létele volna _Fortunatus_ is _odaérkezik_ és az Agrippa leveleit _kéz_  _ad_ a _császár_ mindgyárt _olvasni_  _kezd_ a leveleket és _kérd_  _Heródes_  _ha_ igazé az _hogy_ anyi _sok_  _fegyver_ volna _kész_  _Heródes_ nem _tagadhatván_  _Caius_ el vevé tölle a _tetrarcha_ és _holt_ valo szám _ki_ vetésben _küld_  _Franciaország_ lyonban a _feleség_  _Herodiada_ az Agrippa _húg_ lévén _őérte_ meg akara néki kegyelmezni és visza _adatni_ a penzit _de_ az aszony nem akara _élni_ ezel akegyelemel _hanem_ jobban szereté az urával el menni szám _ki_ vetésbe és részesülni szerentsétlenségiben a mint _hogy_ öis volt annak az _ok_ 


 Mind ezekre _József_  _tanítván_ minket azt mondgya más _hely_  _hogy_  _Caius_  _Spanyolország_  _küld_  _Heródes_ a mely semmiképen nem _ellenkező_ a meg lehet _hogy_  _Caius_  _aki_  _ebben_ az 
  _esztendő_  _Gallia_ menvén Agrippával lyonba marada egy _darab_  _idő_  _akkor_ meg valtoztathatá a _Heródes_  _hely_ és lyonbol _Spanyolország_  _küldhet_  _Caius_ Agrippának _ad_ a _tetrarcha_ a melyet _Heródes_ el vevé és urává _tesz_ minden _jószág_  _Heródes_  _negyvenhárom_  _esztendő_  _bír_ a _galileai_  _tetrarchaság_ Sephorist a _tartomány_  _főváros_  _tesz_  _Tibériádes_ aTiberius _tisztelet_  _épít_  _Juliada_ pedig _Júlia_ a _Tiberius_ annyának _tisztelet_ Ez a _Heródes_ volt az _aki_ pilatus a _Krisztus_  _küld_ nagy penteken és _aki_  _visszaküld_ pilátushoz _király_ palástot _adatván_ reája _csúfság_ 


 A _Caius_ szándékja _hogy_ magát Isten _gyanánt_  _imádtat_ ujjab alkalmatoságot _ad_ a sidok _ellenség_  _hogy_ üldözést _támaszt_  _ellene_ a _császár_ résziröl a magok _ország_ is _Jamnia_ városa _Joppe_ és _Accaron_ ezekben avárosokban sidok és pogányok laktanak és egy _Capitonus_ nevü _akkoron_ az egész _Júdea_  _fő_ ado szedöje vala némelyek a _jamniabeli_ pogányok _közül_  _tudván_ akajus _esztelen_ szándékját _hogy_  _isten_  _tart_ magát és 
  _Capitonus_ a sidok ellen _rosszindulat_ azt _gondol_ egy szers mind _hogy_ a _császár_ valamely _téglaoltár_  _csinál_  _tudván_ azt _hogy_ asidok _megbosszankodik_ azon _hogy_ a magok _ország_ a _törvény_ ellen _cselekedik_ az ellen _felkel_ és valamely _támadás_  _indít_ és azal alkalmatoságot adnak a pogányoknak _hogy_ ö vélek roszul _bánik_ ez igy is _történik_ mível a sidok az _oltár_ le ronták _Capitonus_ azt _megtudván_ a _császár_ meg _ír_  _de_ az _igazság_ el _titkol_ és a mit a sidok ellen _írhat_ azt el nem mulatá

 _Caius_ vévén azt a levelet _két_  _ember_  _kér_  _aziránt_  _tanács_  _Heliconus_ és _Apelles_ ezeket a leg aláb valo rendböl a _feljebb_ valokra _emel_ az _egyik_  _egyiptiusi_ volt a másika _ascaloni_ és mindenike a sidok _ellenség_ ezek azt mondák a _császár_  _hogy_ atégla _oltár_  _hely_ amelyet a sidok el rontották a _jeruzsálemi_  _templom_ a sanctuariumában _kell_  _tétetni_ a maga _önt_  _kép_ aranyal _beborítva_ és meg _kell_ parantsolni _hogy_ ez után aza _templom_ a _fényes_  _Caius_ az új _Jupiter_ szenteltessék Ezt a parantsolatot publius Petroniusnak _küld_ a vitellius utan lett syriai _gubernátor_ azt is parantsolák néki _hogy_ venné _fél_ maga mellé a _had_ kik az _Eufrátesz_  _őriz_  _hogy_  _betölthet_ az _császár_ akarattyát _erő_ is _ha_ a sidok nem akarnak szépen _engedelmeskedni_ 

Petronius egy szers mind _által_ látá _hogy_ mitsoda nehéz volna aparantsolatot végben vinni mert üsmeré egy felöl _Caius_  _hirtelen_ és _erőszakos_  _természet_ és más felöl a sidoknak az ö _törvény_ valo ragaszkodásokot _mindazonáltal_  _engedelmeskedni_ akara _de_ mint _hogy_  _Caius_ nem parantsolá néki _hogy_ a _templom_  _kész_ valo _kép_  _tesz_ azért _Fönícia_ a _jobb_  _képfaragó_  _elhívat_ és parantsolá nékik _hogy_ olyan _kép_  _csinál_ a mitsodást a _császár_  _kíván_ az _Eufrátesz_ mellöl _két_ légiot _hívat_ Syriába és több _had_ is _összegyűjt_ mind ezeket meg _ír_  _Caius_  _aki_  _megdicsér_ serénységit és arra _int_  _hogy_  _hadakozik_ a sidokra _ha_ nem akarnának _engedelmeskedni_ Ez igy léven minden _had_ ptolémaidaban jöve _Júdea_ a széllyire _hogy_ ót _telel_ és _közel_ lehesen a _hadakozás_  _elkezdeni_  _tavasz_  _hogy_  _ha_ a sidok _ellenáll_ 

A petronius _készület_ a sidok meg ütközének azt nem _elhitethet_ magokal _hogy_  _ellene_ akarnának _hadakozni_  _de_ meg _abban_ nem _kételkedhet_ látván azokot ahadakot _aki_ a _gubernátor_ maga a _fej_ Azonba petronius magához _hívatván_ a sidok _közül_ a _főrend_ valokot _elébe_  _ad_ a _császár_ parantsolattyát és más felöl _hogy_ mitsoda veszedelemre teszik magokot _ha_ nem _engedelmeskedik_ azt _gondol_  _hogy_ ezel _megijeszt_ öket és reá állanának _kívánság_  _de_ semit nem nyere elméjeken _aki_ mindgyárt _ki_ mutaták _keserűség_ sirásokal és _haj_ szaggatásával petroniusnak _tudta_  _ad_  _hogy_ inkáb _meghal_  _hogy_ sem a _templom_  _megfertőztetve_ lássák A sidok _visszatér_  _Jeruzsálem_ és _Caius_ szándekjának a _hír_  _elterjedvén_ egész _Júdea_ a sidok minden parantsolat nélkül el _hagy_ a városokot és a mezöket noha vetésnek _idő_ vala és mindegyüt _feleség_  _gyermek_ ptolemaidában menének _hogy_  _megengesztelhet_ Petroniust és _kényszerít_ a _császár_  _írni_  _hogy_ vegye visza parantsolattyát _aki_ azt a sokaságot láták _előbbször_ azt _gondol_  _hogy_ valamely _had_  _jön_ petroniusra sietve _hír_  _ad_ néki _de_ a még valami rendelést _tesz_  _aziránt_ minden felöl _elérkezik_ és el lepék atartománt valamint a _felhő_ minden _fegyver_ a _kiáltás_ és suhajtások vala és az ö mely veréseknek zörgése igen mesze _hallatik_ ez a _sok_ nép _hat_  _klasszis_ vala el _osztva_  _három_ egy reszröl _ahol_ valának az _öreg_ az _ifjú_ és a _gyermek_  _három_ a más részröl _ahol_ valának az _öreg_ az _ifjú_ aszonyok és a leányok _mihelyt_ ezek meszünen meg láták Petroniust a _föld_  _esik_ nagy _kiáltás_ és _jajgatás_ petronius mondá nékik _hogy_  _felkel_ és _közelít_  _hozzá_ amelyre nehezen veheték magokot ugyan tsak végtire _hozzá_ menének _hamvas_  _fő_ nagy zokogásal és a _kéz_  _hátul_  _összefog_ valamint a _halál_ iteltettek

A _eleje_ a sidoknak mondák a _gubernátor_  _hogy_ az ö magok meg alázások a melyben láttya öket igen _távol_ volna atamadásra valo akarattol amelyröl öket vádollyák: _hogy_ az a sokaság azért _jön_  _elébe_  _hogy_ vagy _közönséges_  _megbocsát_ nékik vagy mind együt _megöl_ öket _hogy_ a sidok a _császár_  _engedelmes_ és _hű_  _jobbágy_ : _hogy_ ök voltak _első_ az egész _napkelet_  _aki_  _jel_ adtak _öröm_ és _engedelmesség_ az ö _császár_ valo letinek _hogy_  _elsőbben_ az ö _templom_  _tesz_ áldozatot _őérte_ : leheté _tehát_  _hogy_ ugyan azon _templom_ legyen elsö és egyedül valo a kinek meg ferteztessék szenttségit vegyék el töllünk városinkot _ház_  _föld_ valamiket _bír_ ugy _tart_ mint _ha_ azokot adnok és el nem vesztenök _hogy_  _ha_  _meghagy_ nékünk _templom_  _abban_ az állapotban amelyben azt vettük atyáinktol anyi saeculumoktol _fogvást_  _hogy_  _ha_ pedig azt a _kegyelem_ meg nem nyerhettyük _örömest_  _meghal_ tsak meg ne lásuk azt az utolso nyomoruságot a minket valo _meggyőzés_ nem szükséges a _fegyver_ a mi vallásunk nem _fegyver_  _oltalmaz_ magát _hanem_ a szenvedésekel _meghal_ mint ártatlanok és nyomorultak nem _cselekedvén_ semit is a _fejedelem_ parantsolattya ellen se a mi lelkünk üsmérete ellen mi lészünk elsö áldozati annak az uj _istenség_ akit ami _templom_ akarják _helyheztetni_ 

Petronius _harag_  _felel_ ezeket nékik Hát azt gondollyátoké _hogy_ én a _császár_ parantsolattya ellen _cselekedik_ ezekben _ha_ adolog az én _hatalom_ állana ugy még is valamely _ok_ mondhatnátok nékem azt amit mondotok _de_ azt _tud_  _hogy_ nékem _engedelmeskedni_  _kell_ valamint nektek is Ha azt _tart_  _felel_ a sidok _hogy_  _tartozik_  _engedelmeskedni_ a _császár_  _megenged_  _hogy_ mi is azt _tart_  _hogy_  _tartozik_  _engedelmeskedni_ az _isten_ és _törvény_ mind _egyik_ mind a másika méltó a _tisztelet_ nintsen olyan veszedelem a melyre ne _tesz_ magunkot azon _kettő_ reméllyük _hogy_ az Isten meg _hallgatván_  _kiáltás_ és vigyázván a maga _tisztelet_  _gond_  _tud_ nékünk viselni és meg _oltalmazni_ a _templom_ valo _tisztelet_ az egész nép az után _eloszlik_ petronius pedig _hogy_ jobban meg üsmerhese a _tartomány_ miben valo állapottyát és a sidoknak _erő_ egy néhány jó akarojival _Tibériádes_ városaban mene a mely város Agrippáé volt ahadát pedig ptolemaidában _hagy_ ot lévén az _elei_ a sidoknak magához _hívat_ és a nagy számu nép is _elébe_ mene ót _elébe_  _ad_ aveszedelmet a melyre _tesz_ magokot _ha_ a _császár_ nem _engedelmeskedik_ azután a _Caius_  _fenyegetés_ a Romaiak _hatalom_ és mind ezek után _egyéb_ töllök nem _kíván_  _hanem_ azt a mit mindnyájan atöb _jobbágy_ a _császár_ már _megcselekedik_ az ö _felelet_ tsak avolt _hogy_ petroniust arra _kényszerít_  _hogy_ a _törvény_ meg akarván ferteztetni öket az utolso _kényszerítés_ ne _tesz_ Hát én nem tartozomé magam is _engedelmeskedni_ atörvénynek és a _fejedelem_ mondá petronius és én azt meg szeghetemé _élet_ el vesztése nélkül _de_ söt még az én _halál_ sem ment meg _titeket_ attol _hogy_ azt ne _cselekedik_ veletek a mit akar Erre a sidok _felkiált_  _hogy_ nem volna olyan _halál_ amelyet _él_ szenvedgyék _törvény_  _megtartás_ El végeztéteké _tehát_ magatokban mondá Petronius _hogy_ a _császár_ ellen _hadakozik_ Mi minden nap áldozatot _tesz_  _két_  _felel_ a _császár_ és a Romai népért _de_  _ha_ szándékját végben akarja vinni _hogy_ a _kép_ a _templom_  _tesz_  _fej_ vegye _elsőbben_ minden sidonak mi _fegyver_ nem _fog_ az _érő_ ellen _erő_ nem állunk: _hanem_ meg _hagy_ magunkot öletni és erre mindnyájan a _föld_  _esik_  _hogy_  _megölettetik_ 

Petronius ezeket látván meg _esik_ a szive rajtok és a midön viszá _tér_ amaga _ház_ Aristobolus az Agrippa atyafia _Helcías_ és más több _király_ vérböl valo _fejedelem_ a _főrend_ [ _fő_ -renden] lévö sidokal _hozzá_ menének és arra _kényszerít_  _hogy_ ne vetné _kétség_ anépet _hanem_  _megenged_ nékik _hogy_  _had_  _küld_  _követ_ a _császár_ vagy is _ír_ maga _tudta_ adván _hogy_ a sidok _kész_ minyájan inkáb meg _halni_ mint a _kép_ el szenvedni _templom_  _talán_ a _császár_ ezeket az _ok_  _tekintet_ veszi és meg visgálya _hogy_ mi _következhet_  _abból_  _de_  _ha_ szinte mind ezek után is a _császár_  _teljesség_ akarná szándékját végben vitetni a _követ_  _visszatérés_ után is _idő_ leszen a _hadakozás_  _elkezdeni_ Petronius _tanács_  _tart_ erröl a _dolog_ és _öröm_ látá _hogy_ azok _aki_ mindgyárt _eleinte_ a _hadakozás_ mellet voltak _megcsendesedik_ és atöbbivel az _kegyesség_  _hajol_ El tekellé _tehát_ magában _hogy_ maga irna a _császár_ noha _előre_ látá aveszedelmet a melyre magát _tesz_  _megtilt_  _tehát_ a sidoknak _hogy_  _követ_  _küld_  _Caius_ A _császár_ azt meg nem _ír_  _hogy_ a sidok mint _ellenez_ parantsolattyát és _hogy_ mitsoda nagy akadályokot _tesz_ néki _engedelmeskedni_  _ebben_ a _dolog_  _hanem_  _akkoron_ tsak azt _ír_ neki _hogy_ még a _kép_ a _templom_ nem _tehet_ mert _az_  _idő_  _kívántatik_  _hogy_  _elkészül_ a sidokot pedig nem mérték most arra _kényszeríteni_ ne _hogy_ a _földi_ munkájokot el _hagyván_ a _föld_ pusztán maradgyon és az adot meg ne fizethesék és _hogy_ a szükség _sok_ számu _tolvaj_  _támaszt_ A mi a sidokot _illet_  _függő_  _hagy_ elméjeket és a _földi_ munkájokra _küld_ öket semit töllök meg nem tagada se semit nékik meg nem _ígér_  _ebben_ a _dolog_ a _mesterember_ pedig _aki_ a képen _dolgozik_ nem _hogy_ sietette volna _hanem_ még azt _üzen_ nékik _hogy_  _elegendő_  _idő_ adgyanak magoknak amunkára és amely munka olyan légyen a melyhez _hasonló_ ne _találkozik_ 

Petronius siettségel _elküld_ Romában a _császár_ szólló levelét más leveleket is _küld_ jó akaroinak _kérvén_ öket arra _hogy_  _megcsendesít_ a _császár_  _harag_ és _igyekezik_ azon _hogy_ ne vigye olyan mód nélkül valora adolgot és ne _tesz_ a sidokot akéttségben valo _esés_  _de_ Petronius akár mely mértékleteségel irais és akár mint _igyekezik_ is azon _hogy_  _harag_ ne _indít_  _Caius_ mind azon _által_ a levele _oly_ igen fel _gerjeszt_ ezt akegyetlen _fejedelem_  _hogy_ mennél továb _olvas_ alevelet a méreg annál inkáb _felgyullad_  _benne_ alig végezé el az _olvasás_  _hogy_  _kitetszik_  _sok_  _jel_  _hogy_ petronius magára várhattya az _engedetlenség_ valo _büntetés_  _mindazonáltal_  _elfedez_  _harag_ amég _bosszú_ alhatna veszedelem nélkül mivel _tart_ az ollyan _gubernátor_  _aki_  _sok_  _had_ parantsoltanak valamint a syriai _gubernátor_ és _aki_ zenebonát _indíthat_ atartományokban _kevés_  _idő_ mulva azt _írat_ petroniusnak _hogy_  _dicsér_  _okosság_  _de_ azt _hagy_ nékí _hogy_ minden _időhalasztás_ nélkül akepit a _templom_  _tesz_ Agrippa _ezenközben_ bé mene a _császár_  _köszönteni_ szokása _szerint_ nem _tudván_ semit is a petronius levele _iránt_ se az annak elötte valo _dolog_ mindgyárt meg üsméré a _Caius_ rendeletlen _kezemutogatás_ és az _elfordul_ szemeiröl _hogy_  _harag_ volna _de_ ami _inkább_ az elméjit _kezd_  _háborgatni_ ahogy _Caius_ a szemeit el nem vevé rolla azonal nagy és _kicsid_  _cselekedet_  _kezd_ visgalni _hogy_ meg láthasa miben _megbánthat_  _de_ semiben magát vétkesnek nem _találván_ egy _kevéssé_  _megbátorodik_ és noha egy nehány _íz_ akará _Caius_  _megkérdeni_ neheztelésinek _ok_  _de_ magát meg tartoztatá nehogy _kérdés_ még nagyobra ne _ingerel_  _Caius_  _általlátván_ az Agrippa _gondolat_ mivel senki a _gondolat_ nem visgálhatta jobban nálánál Akarnád tudni mondá néki _Caius_  _harag_  _ok_ mindgyárt meg mondom A _te_ sidoid azok a _csodálatos_ emberek egyedül a több emberek _között_ nem akarják _Caius_  _isten_ üsmérni ugy tettzik mint _ha_ szán szándékal akarják magokot nyomorultaká _tenni_ az én parantsolatomhoz valo _engedetlenség_ Azt parantsoltam _hogy_ a _Jupiter_  _kép_ a _templom_  _tesz_ ök pedig azon szin alat _hogy_  _kér_  _tőle_ parantsolatomnak meg változtatásat mindenüt _feltámad_ 

Agrippa ezekre a szokra olyanná lön mint _ha_ a _mennykő_ ütötte volna meg a szine szüntelen változék az _ijedség_  _elfog_ minden _tag_  _kezd_ reszketni és _elerőtlenedvén_  _elájul_ és a _föld_  _esik_ segittség nélkül a _császár_ felben _hagyván_  _beszéd_ a szállására vivék _ahol_ más _napestig_ ugy _fekszik_ mint a _holt_  _akkoron_ fel nyitván egy _kevéssé_ szemeit a mellette valokot meg _tekint_ és _ismét_ el szunyada A _harmadik_ napon egészen magához _tér_ és azt _kérd_  _hogy_  _hol_ volna és _ha_ a _császár_  _jelen_ volnaé mondák nékí _hogy_ a szállásan volna a jó akaroí és _hű_  _cseléd_  _között_ a _doktor_ mindeneket _kiküld_ aházbol _hogy_  _erő_ adhassanak néki a _fürdő_ vagy más _egyéb_  _orvosság_  _által_  _de_  _egyéb_ nem akara _hanem_ egy _kevés_  _étel_ tsak _éppen_ a szükségért mondván _hogy_ a mitsoda nyomoruságban vagyon az a _kevés_  _étel_  _elég_ volna azt is _könnyhullatás_  _eszik_ mondván _hogy_ nem _kíván_  _többé_  _élni_  _ha_ nem reménlené _hogy_ még meg segitheti _haza_  _abban_ a _keserves_ állapottyában

Agrippának _mihelyt_ az _erő_ meg jöve egy _hosszú_ levelet _ír_  _Caius_ a melyben fel _tesz_  _hogy_ a _természet_ szerent valo szeretet amelyel vannak az emberek _haza_ és _törvény_  _kényszerít_ öket arra _hogy_ párttyát fogná a sidoknak _aki_ az ö _elei_ már régtöl _fogvást_ 
  _király_ és _főpap_ valának A _tisztelet_ amelyel a _császár_ vagyon azt _tanácsol_ néki _hogy_ ne szoval _hanem_  _írás_ szollana mellettek Hogy a mely _jóakarat_ méltoztatta _hozzá_ mindenkor mutatni reménséget _ad_ néki _hogy_ meg nyerheti azt a mi a _császár_ mindenél _kevés_  _telik_ és a mit a sidók mindeneknél nagyobra _becsül_ : Hogy a _Jeruzsálem_ városa nem volna méltatlan _kegyelmesség_ el vételére mivel _napkelet_ az a város volt elsö _aki_  _ő_  _császár_ üsmeré: Hogy annak avárosnak _templom_  _tisztel_  _Tiberius_ Augustus és Markus Agrippa _aki_  _tisztel_  _Caius_  _emlékezet_ és _követni_  _kell_ példájokot: A mi _ő_ magát _illet_ mind azok anagy _jó_ amelyekel a _császár_  _ő_  _betölt_  _teher_ lennének _hogy_  _ha_ tsak azt a _kegyelmesség_ meg nem nyerheti a melyre _kér_ : Hogy inkáb maga _halál_  _kíván_ tsak meg ne lássa nemzetinek a _kegyelem_ valo _kiesés_ és a _templom_  _megfertőztetés_ : Hogy _haza_ árulonak és a _császár_  _kegyelem_  _kiesett_  _tart_  _hogy_  _ha_ illyen állapotban a _hallgatás_ maradna és meg nem nyerné _kérés_ : Ezt a levelet _Caius_  _elküld_ bé petsételve maga pedig bé zárkozva marada szállásán nyughatatlanságal várván aválaszt a melyen álla az egész _impérium_ lévö sidoknak szerentséjek

 _Caius_ nem _hogy_  _megesik_ a szive az Agrippán elötte _történik_  _dolog_  _de_ söt még annál inkáb _felgerjed_ a sidok ellen Nézétek el mondgya vala mitsoda _fejes_ azok az emberek a magok vallásokban mivel még Agrippa is a kit én _betölt_ anyi _jó_ és _tisztelet_ nem _hallhat_ a szándékomot _hogy_ a _kép_  _templom_  _tesz_  _ájulás_ nélkül az Agrippa levelét _olvasván_  _eleinte_ mindgyárt _harag_  _indul_ azért _hogy_ ez a _fejedelem_  _ellentart_ olyan _dolog_ a melyet ö _oly_  _erős_  _óhajt_  _mindazonáltal_ a levelben fel tett _ok_ valo nézve _megcsendesedik_ némelykor _kárhoztatni_  _kezd_ magában Agrippát azért _hogy_ miért fogná párttyát egy olyan népnek _aki_  _ellenség_ volna az ö _istenség_ némelykor _megdicsér_ az ö _bátor_ szivét _aki_  _ki_ mondatta véle szabadságal _gondolat_ azt pedíg az ö nemesi vérinek _tulajdonít_  _helyes_ 

Agrippa nem vevé válaszát a _császár_  _de_ a _sok_ volt _hogy_  _Caius_ meg nem érezteté véle _harag_ sulyát Agrippa _tehát_ a _császár_ magához _hív_ vendegségre avendégség nagy pompával és _bőség_ mene végben _Caius_ az igen _tetszik_ a jó lakás és az italközben mondá néki _hogy_ az igen _kevés_ volna amit eddig azö szolgálattyáért és _hűség_ tett véle _de_ még azokhoz nagyobakot is akarna _tenni_  _hogy_  _ő_ szerentsésé _boldog_  _tesz_ Agrippa _felel_  _hogy_ a _haszonkeresés_ nem volt része az ö néki _tesz_ szolgálattyában: Hogy _hajlandóság_  _kötelez_ magát _hozzá_ Hogy _ha_ pedig mind azok ajók amelyekel _ő_  _betölt_  _kevés_ volnának a _császári_ Méltosághoz azok ajók igen _feljebb_  _halad_ mind azt a mit valaha mért volna reménleni _Caius_ ezeket tsak udvarí szoknak _tartván_ arra sürgeté Agrippát _hogy_  _kér_ valamit tölle Agrippa _akkoron_ mondá Uram annyi _jó_  _megterhel_ engem _hogy_ már _több_ nem _kívánhat_ : _de_ egy _kegyelmesség_ meg nem vonhatod _tőle_ amelyért amenynek áldása lészen rajtad és a mely valoságos _bizonyság_ lészen _hozzá_ valo jó voltodnak a mely nem más _hanem_  _hogy_  _letesz_ azt a _gondolat_  _hogy_ a _jeruzsálemi_  _templom_  _tetet_  _kép_ 

 _Caius_  _aki_ szereté Agrippát és _aki_ azt _fogad_  _hogy_ meg adná amit _kér_ szégyenlé meg nem adni _kérés_ meg is _ad_ azt mindgyarást és még inkáb _becsül_ azért _hogy_ nem volna _hasznakereső_ és nem _hogy_ még több _jószág_  _kér_ tölle _hanem_ azal meg elegedet _hogy_ a nemzetének _csendesség_ szerezen és _haszon_ vallásának azt pediglen _élet_ és szerentséjinek veszedelmével _hogy_  _ha_ a _császár_ nem _tetszik_  _kérés_  _Caius_  _tehát_ egy levelet _írat_ petroniusnak a melyben _dicsér_ szorgalmatoságát _hogy_  _had_  _gyűjt_ parantsolattyának végben vitelére: Hogy _ha_ pedíg a _kép_ már a _jeruzsálemi_  _templom_ volna tsak ót _kell_  _hagyni_  _hogy_  _ha_ pedíg még ót nintsen ne _gondolkodik_ már arol _hanem_  _visszaküld_ a _had_ a magok _kvártély_ és vid végben a több parantsolatimot amelyet ennek elötte adtam volt néked mivel ami aképet _illet_  _aziránt_ meg változtattam szándékomot az Agrippa _tekintet_  _aki_ semit meg nem vonhatok _de_ azt ís meg _ír_ néki _hogy_  _ha_ valaki _templom_ vagy _faragott_  _kép_ akarna néki szentelni akár mely _hely_  _Jeruzsálem_  _kívül_ azt szabadoson _megcselekedhet_ik_ és _ha_  _találkozik_ olyan vak merö sidó _aki_ az ellen allana mindgyárt meg büntessék vagy nékie _elküld_  _de_ az Isten meg nem _enged_  _hogy_ senki is _akkoron_ néki _templom_ szentelyen

A _császár_  _könnyűség_ vagy más képen _csakhamar_  _megbán_ a sidokal tett _kegyelem_ és azon _önt_  _kép_  _hely_ a melyet sidonban el _kezd_ mást _csináltat_ aranyas rezböl Romában egy igen nagyot olyan szándékal _hogy_  _titkon_ el vinné magával a midön amásik _esztendő_  _Egyiptom_ menne és _akkoron_  _alattomban_ a _jeruzsálemi_  _templom_  _tetet_ minek elötte a sidok azt meg _tud_ a melyért az egész sidó nemzet fel _támad_  _ha_ az Isten meg _enged_ végben vinni szándékját _kevés_  _idő_ mulva petroniusnak meg _ír_ mint _hogy_ inkáb vigyázot a sidoktol vet ajándékokra mint sem az ö akarattyára azért azt parantsollya néki _hogy_  _megítél_ maga magát és _megbüntet_ magát mint olyan arra _érdemes_ a kinek másoknak _kelletik_ adni peldát a _fejedelem_ parantsolatihoz valo _tisztelet_ ezel mint _ha_ azt _ír_  _hogy_ magát _megöl_  _de_ az Isten ugy _ad_  _hogy_  _aki_ ezt a parantsolatot vivék _három_  _holnap_ maradának atengeren és az után egy _hónap_  _érkezik_ syriában _hogy_ petronius vette volt már a _Caius_  _halál_  _hír_ 

A sidok ellen valo üldözés amelyet Alexándriában láttuk volt _hogy_  _támad_  _Flaccus_  _idő_ ennek a _gubernátor_  _eset_ el nem végezödék a _háborúság_ még _tart_ a varosban és _hogy_ azt _lecsendesíthet_ szükséges vala _hogy_ a sidok és a pogány városiak _ki-ki_ amaga 
 részéröl _követ_  _küld_ a _császár_ a városiak _küld_  _Appionus_ más _kettő_ és a sidok philot más négy sido urakal együt _Appionus_  _egyiptomi_ volt és igen _híres_ a régi _tudomány_ ez igen _sok_  _könyv_  _ír_ atöbbi _között_  _egy_ a sidok ellen a melyben _feltesz_ mind azt a mivel _káromol_ öket ezt _Tiberius_ a világ _cimbalom_ szokta vala _hívni_ 

Philo a _követ_  _fej_ sidó volt papi _família_ és a nemzete _között_ az _fő_ renden _közül_ valo philo _sok_  _könyv_  _ír_ a melyek meg vannak még mostanában is és a melyek nagy 
  _becsület_ vannak azt _tart_  _hogy_ üsméretségben lett volna Romában szent péterel az Alexandriai sidók azért _küld_  _Caius_  _hogy_  _oltalmaz_ avárosi polgárságnak _juss_ és _hogy_  _visszakér_ a synagogájokot

philo _idős_ volt amidön _követség_  _küld_ Romában _érkezvén_ a _császár_ ót nem _talál_  _aki_  _Gallia_ volt meg várák _tehát_ a sido _követ_ amég _visszatér_ azonban pediglen egy mémorialist _küld_ a _császár_ a melyben fel volt _téve_  _hogy_ mitsoda nyomoruságokot szenvedtettek vélek az Alexándriak és _hogy_ mit _kér_ acsászártol Az alexándriai _követ_ pedíg _alattomban_ meg nyerék magoknak _Heliconius_ a _császár_  _kamerárius_ ez _egyiptomi_ vala és pénzt _ad_ néki _hogy_ segitené _dolog_  _Caius_ elött A sidok _megtudván_  _hogy_ az az _ember_ mitsoda nagy _kár_  _tesz_ nékik _hamis_ vádlásival _csúfság_ és _káromlás_ meg akarák ök is nyerni _de_ véghez nem viheték


 El végezék _tehát_ magokban _hogy_  _egyenes_ a _császár_ menyenek és _kéz_ adgyák a memorialisokot _Caius_  _akkoron_ a Martius mezején volt a _Tiberis_ vize mellet és az Annya _kert_  _kijön_ amidön a _követ_  _elébe_ menének vidám _ábrázat_  _fogad_ öket és _tisztességes_ és _kezemutogatás_  _értés_  _ad_  _hogy_  _örömest_ látná öket meg mondatá nékik _hogy_ elsö alkalmatoságal meg _hallgat_ öket _ilyen_  _kedvezés_ nem vala a töb _követ_ akik ót _jelen_ valának mindenek azt _gondol_ látván _hogy_ mitsoda _jól_  _fogad_ öket a _császár_  _hogy_ a pereket meg nyérték volna _de_ philo akit mind az _idő_ mind atudomány _okos_  _tesz_ atöbbinél és _aki_  _gyanakodik_ a _dolog_  _tart_ attol _hogy_ mi _követ_ azt a szép _fogadás_ mivel nem látá _ok_  _hogy_  _Caius_ miért _tesz_ öket _elébb_ atöbbinél _gyanakodik_  _abban_  _hogy_  _talán_ már meg nyerték volna _ő_ az Alexándriaiak és _hogy_ azért akarná maga öket meg _hallgatni_  _hogy_ jobban el veszthesék pereket

Azonban _Caius_  _ki_ mene Romábol és a _tengerpart_ lévö _ékes_ és _drága_ palotait mene látni A sidó _követ_  _tartván_ attol _hogy_  _akkor_ ne _hív_ a _császár_ amikor meg sem _gondol_  _kénytelen_ valának utánna meni a mikor puzolba volnának egy _ember_  _tudta_  _ad_  _hogy_ mitsoda veszedelemben volnának nem az Alexandriai _dolog_  _hanem_ azért _hogy_  _veszőfélben_ láthattyák nemzeteket és vallásokot mivel _Caius_ meg parantsolta _hogy_ a _templom_  _tesz_ a _kép_  _Jeruzsálem_ és amelynek _história_ ide _feljebb_ meg mondottuk Illyen _keserves_ állapotokban _éppen_ nem remélheték _hogy_ valamely _igazság_ nyerhesenek az Alexándriai sidoknak ugy anyira _hogy_ philo és atársai _elvesztvén_ minden reménségeket tsak _visszatér_  _hogy_  _ha_ ameg lehetet volna _becsület_ és azoknak _kár_ nélkül kik öket _küld_  _de_ philo _megbátorít_ öket mondván _talán_ ez a szélvész tsak arra valo _hogy_ meg probállya ami jó _erkölcs_ és ami álhatatoságinkot: Minden _ember_ segittségtöl _megfosztatik_ azért ne nyughatatlankodgyunk vessük egyedül az _isten_  _bizodalom_ ö száma nélkül _ki_ vette a mi nemzetünket a veszedelemböl a melyben ugy _tetszik_ semit nem lehetet reménleni Ha meg _kell_ halnunk _meghal_  _becsületes_ a _törvény_  _megtartás_ az illyen _halál_ valoságos _élet_ 

Végtire audentiájok volt Romához _közel_ a _császár_  _mulatóház_  _aki_  _hív_ Mecenásnak és Lámianak mert annak elötte ezek _bír_  _Caius_ nem _hogy_  _értelmes_  _ember_  _kér_  _tanács_  _hogy_ a sidok _dolog_ meg visgálhasa _hanem_ a Mecenás és lamia _két_  _udvarház_ lévö palotáknak ajtait meg nyitatá _hogy_ azokot _egy_ a masik utan meg lássa illyen _foglalatosság_  _között_  _elébe_  _hívat_ a sidokot _aki_ nagy _tisztelet_  _köszönt_ a _császár_  _de_  _aki_ olyan formában _fogad_  _hogy_ mindgyárt oda lén a remenségek adolgoknak _jól_  _ki_ meneteléröl _de_ söt _élet_ el vesztésitöl is _tart_ mivel mérges mosolygásal mondá nekik Ellenségi vagytok _ti_  _hát_ az _isten_  _ti_ nem akartok engemet _isten_ üsmérni noha minyájan a _többi_ azt _cselekedik_ és _ti_ jobban szeretitek egy olyat _imádni_ akit még meg sem nevezhetitek _akkoron_  _felemelvén_  _kéz_ az _ég_  _felé_ olyan _káromlás_ monda a melyet philo nem mérte le _írni_ 

Az Alexandriai _követ_ is _jelen_ lévén azt _gondol_ látván _hogy_  _Caius_ mint _fogad_ a sidó _követ_  _hogy_ meg nyerték pereket el sem titkolák _öröm_ és _Caius_  _ad_ minden _istenség_ neveket a mely _tetszik_ nékie és _hogy_  _hovatovább_ a sidokra _ingerel_ a _császár_ egy _Isidor_ nevü a _követ_  _közül_ mondá Uram még inkáb _irtózik_ a sidoktol _ha_  _tud_ mint _gyűlöl_ tégedet mivel tsak ök egyedül nem _tesz_ áldozatot _egészség_ amidön azt minden népek _megcselekedik_ ezekre a sido _követ_  _felkiált_  _hogy_ atiszta _káromlás_ volna: _hogy_  _három_  _nagy_ áldozatot _tesz_  _isten_ a szerentséjiért Elhiszem mondá _Caius_  _hogy_ áldoztatok _de_ más _isten_ és mitsoda _tisztelet_ lett a nékem mivel nem _énnekem_ áldoztatok Ezekért az _irtóztató_ szokért az egész _test_ reszkete mondá philon és az _ábrázat_ meg láthatták _indulat_ 

Azonban pedig _Caius_  _ház_  _ház_  _futkos_  _eljár_ a _férfi_ és az aszonyoknak valo _ház_ meg visgálta a _felső_ és az also palotákot és _ha_ valami _fogyatkozás_ látot arra parantsolatot adot a sidó _követ_ pedig _kényszeríttetik_ mindenüt utánna _járni_  _aki_ mindenek nevették és _csúfol_ az után a _császár_ a sidokhoz _fordul_ és mint _ha_ valamely nagy _okos_  _kérdés_  _tesz_ töllök azt _kérd_ Miért nem _eszik_  _disznóhús_ mind azok akik _jelen_ valának némelyek _hízelkedés_ némelyek mert a _kérdés_ nevettségre valo volt nagyon _kezd_  _nevetni_ ugy anyira _hogy_ némely _tiszt_ azt rosznak _talál_ A sidok pedig _felel_  _hogy_ minden nemzetnek volna maga szokása és _törvény_ és _hogy_ volnának mások is kik _sokféle_ meg nem _eszik_ erre egy a _jelenvaló_  _közül_ mondá _hogy_ volnának a sidok _között_ is olyanok kik a _bárányhús_ nem _eszik_ azt _jól_  _cselekedik_ mondá _Caius_ nevetve mert annak ahusnak nintsen _íz_ 

Mind ezek a _bolondság_ után azt _kérd_ töllök mi _ok_  _kíván_ ök avarosi polgárságnak _juss_ a _követ_  _elé_  _kezd_ számlálni az _ok_  _de_ látván _hogy_ azok igen _erős_ volnának félben _hagyat_  _beszéd_ és más palotában _fut_  _ahol_  _megfordulván_ parantsolá _hogy_ az _ablak_  _bizonyos_  _kő_ valot _tesz_ a mely világos és olyan mint az _üveg_  _onnét_  _ki_ menvén azt _kérd_ a sidoktol egy _kevéssé_  _csendes_  _ha_ vagyoné még véle _beszéd_ a mikor el akarák _kezdeni_  _beszéd_  _Caius_  _elfordul_ töllök és más palotában mene _ahova_  _sok_ szép _kép_  _tetet_ a sidok nem _tudván_ mit _tenni_ és látván _hogy_ az a _csodálatos_  _természetű_  _fejedelem_ meg nem _hallgat_ öket az _isten_  _folyamodik_ és _kér_  _hogy_  _megcsendesít_  _dühösség_ annak a nevettséges _istenség_ meg is halgattatának az Isten meg változtatván szivét _Caius_ végit veté az audentiának mondván ezek az emberek nem olyan _hamis_ mint nyomorultak és _esztelen_  _hogy_ ök azt _ész_ nem vehetik _hogy_ én Isten vagyok Imé _eszerint_ mene végben az audíentia

Volt még más audienciájok is amelyben _Appionus_  _igen_  _illetlen_  _kezd_ a sidok _fejesség_ ellen _beszélni_ mondván _hogy_ tsak egyedül ök nem akarják _Caius_  _isten_ üsmérni philon erre _felelni_ akarván a _császár_ nem _enged_ szollani és _gyalázatos_ el üzé maga _elől_  _fenyegetvén_  _hogy_ még roszab ís _esik_ rajta _akkoron_ philon mondá a véle lévö sidoknak meg ne ijedgyünk _barát_ mert _Caius_  _ellene_  _támadván_ az _isten_  _gondviselés_  _bizonyos_ 
 lehetünk szerentséjek valának _hogy_  _élet_ meg szabadulának a _kéz_  _közül_  _de_ philo nagy veszedelemben _forog_ azt nem _tud_  _hogy_ a _császár_ mitsoda _igazság_ tett a sidoknak se azt _hogy_ mitsoda _kimenetel_ lett adolgoknak _hanem_ azt _tud_  _hogy_ egész _Caius_  _idő_ ez a nemzet anyomoruságban volt és Alexandriában mindenkor üldöztettek


 Ezen _idő_  _tájban_ nagy _baj_  _esik_ az _Eufrátesz_  _túlvaló_ a Mesopotámiai és a _babilóniai_ sidok Az _asszíriai_ és _kaldeai_  _király_ alat arabságoktol _fogvást_ a sidok igen 
  _felesen_ valának azokban atartományokban _de_  _főképpen_ sokan valának az _Eufrátesz_ mellet 
 Nisibé és Naharda városiban ekét _erős_ város lévén a pénzt ót teszik vala le amelyet a párthusok _ország_ levö sidok _küld_  _Jeruzsálem_ mivel azt _tud_ mindenek _hogy_ minden sido _tartozik_ minden _esztendő_ egy _fél_ siclust _fizetni_ a _templom_ azt a 
 pénzt szokot _idő_ viszik vala _Jeruzsálem_ és _olyankor_  _sok_ számuan _kísér_ apénzt nehogy a párthusok vagy a szeretsenek fel prédallyák az uton _két_ Náhárda béli sidok Asineus és Anileus _testvér_ atyafiak _fegyver_  _fog_ mert egy _takács_ akinek ö legényi valának vélek roszul _bánik_ az _Eufrátesz_ vize ót egy nehány részre szakadván egy szigetben _megerősít_ magokot anyi sokan _kezd_  _hozzá_  _gyülekezni_  _hogy_ még a parthusok _király_ is _kezd_ töllök _tartani_ a _babilóniai_  _gubernátor_  _ellene_ menvén lopva meg verék A parthusok _király_ Ártabánus _csodálván_ vitézségeket akará öket látni és Asinéusnak _ad_ a _babilóniai_  _gubernátorság_ amelyet _tizenöt_  _esztendő_  _bír_ egész _hatalom_ lévén az egész Mesopotámián

Aniléus az _öcs_ egy parthus urnak meg szeretvén a _feleség_  _hadakozni_  _kezd_ azon ellen _meggyőz_  _megöl_ és a _feleség_  _elvesz_ ez az aszony _bálványozó_ lévén az _isten_ magával _elvisz_ és azokot _imád_ a sidok azon igen zugolodának és Asinéus a _báty_ azt sokáig _elhallgatván_  _de_ végtire nem _állhatván_ az _öcs_ vétkit mondá néki _hogy_ a _botránkoztatás_  _mindaddig_  _tart_ valamég el nem válna _feleség_ Aniléus arra nem veheté magát az aszszony _tartván_ attol _hogy_ a sidok _erőszakos_ viszá ne küldgyék el tekéllé magában _hogy_ Asinéust el veszese véghez ís vivé és _megétet_ Aniléus illyen formában _fej_ lön a Mesopotámiai sidoknak

Aniléus olyan _esztelen_ volt _hogy_  _összevesz_ a szomszédival és _főképpen_ Mitridatesel az Artabánus vejivel ennek _tartomány_  _kezd_  _pusztítani_ Mitridates _had_  _gyűjt_ és a sidok ellen mene _de_ meg vereték és _elfogatik_ és Anileusnak _küld_  _aki_ igen méltatlanul _bánván_ véle az után _visszabocsát_ Mitridátes igen _megbosszankodik_ azon _hogy_ Anileus olyan roszul _bánik_ véle és a _feleség_ még jobban _felindítván_  _ő_ meg más _had_  _gyűjt_ Anileus ellene mene véle _megharcol_  _de_ meg vereték és viszá _kelletik_  _térni_  _mindazonáltal_ még egy _darab_  _idő_  _oltalmaz_ magát _mindaddig_ valamég a _babilóniai_ akik _gyűlöl_ a szigetyit _éjszaka_ meg vevék magát meg ölék minden _ember_ együt

Ámbár a _babilóniai_ sidoknak nem volt is részek amiket a _két_ atyafiak _cselekedik_  _mindazonáltal_ a _babilóniai_ roszul _bánik_ vélek ugy anyira _hogy_ nem lévén anyira valo _erő_  _hogy_  _ellene_ álhasanak se _elegendő_  _békességes_  _tűrés_  _hogy_ el szenvedgyék séléuciában menének a _Tigris_ mellé ezt avárost seleucus Nicanor _épít_ a melyet _görög_ és syriaiak lakták és ez a _két_ nemzet _két_ részre volt _oszolva_ és avárosban szüntelen valo _meghasonlás_ volt a sidok a syríaiak részére állának és _erős_  _tesz_ a _görög_ azon valának _hogy_ el válaszák _egymás_  _de_ véghez nem vihetek _hat_  _esztendő_ mulva ök magok is _megegyezik_ a syriaiakal egy szers mind a sidokot meg ölék _több_  _ötvenezer_  _aki_ meg maradhatának _Ctesíphon_ szaladának _gondolván_  _hogy_ ót meg maradhatnának mivel a párthusok _király_ ót szokta vala atelet _tölteni_ 

 _de_ ót sem maradhatának nyugodalomban mivel a syriaiak az az a _föld_ népe a seleucíaí _görög_ el végezék veszedelmeket ugy anyira _hogy_ az egész Mesopotámiában és _Babilónia_ anyí sidokot _megöl_  _hogy_ anyit nem _olvas_ a _história_  _kényszeríttetik_ végtire míndnyájan _elhagyni_ az _ország_ nisibe és Nahardába menní ezek _erős_ városok valának és _ahol_  _inkább_  _oltalmazhat_ magokot mert ót leg több szamuan valának az _isten_  _harag_  _eszerint_  _kezd_ le szállani avilág meg váltojának _gyilkos_ nemzetére


 Ugyan azon _idő_ nevezetes _dolog_  _történik_  _Adiabeneország_ a mely atigris mellet 
 vagyon _Helena_ annak az _ország_  _királyné_ a _király_ Monobazusnak egy szers 
 mind mind _húg_ mind _feleség_ volt a _király_  _két_ fia volt a nagyobik Monobazus a második _Izát_ ezt a _király_  _inkább_ szerette a töb _fia_  _közül_ mivel más _feleség_ több _fia_ 
 is valának a _király_  _hozzá_ valo szeretete a _báty_  _öcs_ szivekben az _irigység_ fel _gerjeszt_  _hogy_ pedig _abból_ valamely rosz ne _következik_  _elküld_  _ő_  _Abennericus_  _király_ A _Tigris_ mellé

A midön azon a _föld_ volna ót _talál_ egy Ananiás nevü _kereskedő_ sidot _aki_  _megtanít_  _ő_ és az _Abennericus_  _feleség_  _hogy_ mint _imád_ az _isten_ a sidok szokása _szerint_  _idő_ 
 Monobazus _idős_ látván magát és _közelítvén_  _halál_ a fia _Izát_ után _küld_ és _nekiad_ a _Ceron_ nevü _tartomány_  _József_ azt mondgya _hogy_ még ót láthatták a Noé _bárka_ valo _darab_  _tehát_ az a _tartomány_ az _Ararát_  _hegy_ mellet volt _Izát_  _visszaérkezvén_ az Attya meg _hal_ 38dikban az _közönséges_  _esztendő_  _szerint_  _Helena_  _összegyűjtvén_ anagy urakot azt _javall_  _hogy_  _Izát_  _tesz_  _király_ a _meghal_  _király_ akarattya _szerint_  _Helena_ pedig a még _Izát_  _visszaérkezik_ a _Ceron_  _tartomány_ tsak _idő_ a nagyobik fiát Monobázust maga meg koronázá _hihető_ azért _hogy_ anép valamely zenebonát ne _indít_ a még avaloságos _király_  _elérkezik_ Monobázus is _meghagy_ magát koronáztatni azért _hogy_ az _öcs_  _elérkezvén_  _jól_  _bánik_ véle _de_ akár mint _esik_  _Izát_ nagy siettségel _visszaérkezvén_ Monobázus a _korona_  _visszaad_ néki

 _Izát_ az uralkodását szép _kegyelmes_  _cselekedet_  _elkezd_ meg szabaditván az _öcs_  _aki_ mindgyárt a _király_  _halál_ után _fogság_  _tesz_  _hogy_ valamely _háborúság_ ne _kezd_ az _ország_  _de_ nem adhatván nékik _teljes_  _hitel_  _elküld_ öket mint zalogokot Artabánusnak a párthusok _király_ akinek ö vazalusa volt Monobázust egyedül maga mellet meg _tart_ Az Ananiástol vet sido vallás _oly_ igen _meghat_ a szivét _hogy_ el nem felejtheté Ananiást is arra vevé _hogy_  _jön_ melléje _Adiabene_ ugy _történik_  _hogy_ az Anya Helenais a sidó vallásra álla valamely más sido _által_ : ezen _Izát_ igen _megörül_ és olyan szándékja lön _hogy_ nyilván _gyakorol_ a sidó vallást és magát _körülmetéltet_  _de_ az Anya azt nem _javall_  _tartván_ attol _hogy_ az a változás a népit fel ne _indít_ Ananiás is _jó_  _hagy_ a _királyné_  _tanács_  _elébe_ adván akirálynak _hogy_ a sidó vallás atörvénynek _megtartás_ állana és _hogy_ az Isten nem _tekint_  _benne_ a _körülmetélés_  _elhagyás_ mivel szükségböl _cselekedik_ és nagy veszedelemnek _elkerülés_ 

Egy _kevés_  _idő_ mulva pedig egy _galileai_  _Eleazár_ nevü sidó a _király_ a Mojses _könyv_ látván _olvasni_  _értés_  _ad_  _hogy_ atörvény parantsolatit meg nem _tarthat_ a _körülmetélés_ nélkül _Izát_  _megfogad_ és azonal _körülmetéltet_ magát az után az Anyának és Ananiának _tudta_  _ad_  _csodál_  _buzgóság_ és attol is _tart_  _hogy_  _abból_ mi _következhet_  _de_ az Isten ugy _ad_  _hogy_ jó vége lenne és _Izát_  _sok_  _esztendő_ uralkodék mindenek szerették és _tisztel_ monobazus az _báty_ és az _öcs_ az ö példájára a sido vallásra állának _de_ némellyek az urak _közül_ nem szenvedheték azt _hogy_ ugy _elhagy_ az _elei_ vallását segittségekre _hív_  _Abia_ az _arábiai_  _király_  _megígérvén_ néki _hogy_ a _harc_ alat akirályokot _elhagy_  _Abia_ a _had_ oda ment _Izát_ pedíg sokan el _hagy_ és _kényteleníttetik_ a _táborhely_ el _hagyni_  _de_ más nap az _arabus_ ute meg veré és _Abia_ magát _megöl_  _hogy_  _kéz_ ne akadgyon _Izát_ 

A pártos urak azal meg nem elégedének _hanem_ vologeshez a párthusok _király_  _folyamodik_ vologes _Adiabene_ mellé _érkezik_  _sok_  _had_  _Izát_ látván _hogy_ ellene nem álhatna az Isten _elébe_ a _föld_  _borul_  _hamv_  _téve_  _fej_ és _böjtöl_  _feleség_ és _gyermek_ és _buzgóság_  _kér_ a _Mindenható_ segittségit az ö _imádság_ meg halgattaték vologesnek még azon _éjszaka_  _hír_ vivék _hogy_ az ö _ország_ ütöt volna azellenség [az- _ellenség_ ] azért nagy siettségel viszá is _tér_ az Isten _sok_  _irgalmasság_ mutatá _Izát_  _sok_ féle veszedelmekben a sidó vallás _abban_ az _idő_ nem vala a valoságos vallás _de_ az Isten meg segitti azokot kik _őbenne_  _bízik_ 

 _Helena_ az _Izát_ Annya _csendes_  _boldogság_ látván a fiát _Jeruzsálem_ mene 44ben és ót igen nevezetésé let a népnek valo _sok_  _adakozás_ az also városban volt a _ház_ 

 _Izát_  _huszonnégy_  _esztendő_ uralkodék és meg _hal_  _ötvenöt_  _esztendős_  _kor_  _huszonnégy_  _fia_  _hagy_ maga után _mindazonáltal_ azt akará _hogy_ a _báty_ lenne _király_ utánna _aki_ néki _oly_  _hűség_  _megtart_ akoronát _Helena_ viszá _tér_ a fia _halál_ után _Adiabene_ és ót _meghal_  _kevés_  _idő_ mulva Monobazánus az Anya _csont_ az _Izát_  _Jeruzsálem_  _küld_ némellyek az _Izát_ attyafiai és _fia_  _közül_  _Jeruzsálem_ valának a midön _Titusz_ meg szállá a várost meg nem öleté öket _hanem_ zálogul el vivé magával _elébeszélő_ egy más után a _Helena_ és _Izát_  _história_ noha sokal _elébb_ és utánna volt a _Krisztus_ 41 _esztendő_ 


  _Caius_ az ö _kegyetlenség_ és rendeletlenségiért továb nem szenvedheték _hanem_ meg 
 ölék 41 _benn_ 24 januarÿ _feltesz_ ide _feljebb_ valamely részit _élet_  _de_  _főképpen_ ami 
 azt az _esztelenség_  _illet_  _hogy_  _isten_  _tart_ magát _hogy_ meg láthasák menyire _elhat_ 
 volt _benne_ a _bolondság_ tsak a lovához valot _kell_ meg látni akit _Incitatus_ nevezte akit vatsorára _hív_  _megaranyozott_ árpával _tart_  _aranycsésze_  _ad_ néki _bor_  _inni_  _márványkő_ valo _istálló_  _csináltat_ neki és a _jászol_  _elefántcsont_  _bársonytakaródzó_  _gyöngy_ nyakra valoja melléje szolgákot rendele _drága_  _házieszköz_  _hogy_ nagy _tisztesség_  _fogad_ azokot _aki_  _Incitatus_ vatsorára _hívat_ az ö _élet_ és szerentséjire _esküszik_ és azt _ígér_ néki _hogy_  _konzul_ tészi a melyet véghez is vitte volna _ha_ továb _él_ a mely _templom_ magát _imádtat_ azon _templombeli_  _főpap_  _köz_ volt a lovais számlálva 

A mi az ö _kegyetlenség_  _illet_ az _inkább_ uralkodásának amásodik _esztendő_  _kitetszik_ E _csoda_  _természetű_  _könnyű_ leg változob _ember_ volt atöbbi _között_ némelykor igen _tékozló_ némelykor _fösvény_ mindenkor olyan projektumi és szándéki valának a melyeket nem lehete vegben vinni _étel_  _köntös_  _bujálkodó_  _elfogyaszt_ a _birodalom_  _gazdagság_ és _kényteleníttetik_  _ezer_  _erőszakvétel_  _követni_  _hogy_  _megelégít_  _esztelen_  _költség_ négy _esztendő_ vala _hogy_ abirodalom suhajtozot annak atsudának _kegyetlenség_ alat _de_ mint _hogy_  _kegyetlenség_ vége nem volt senki nem is méré az _ember_ nemzetet meg szabaditani attol _mindazonáltal_  _Cassius_  _Chaerea_  _egy_ a _testörző_ seregnek _főtiszt_ el tekéllé magában _hogy_ meg ölye _első_ sebet ö _ejt_ rajta _Caius_ míndenkor _csúfol_  _Chereas_ mint olyat a kinek se szive se _bátorság_ nem volna és a midön _Chereas_  _este_ parolátot ment venni tölle mindenkor valamely _csúfság_ valot _ad_ neki _hogy_ meg mutassa neki _hogy_ olyan volna mint egy aszony _tesz_ ezekhez atársai _tréfa_ amelyek meg annál inkáb _felindít_ és fel _tesz_ magában _hogy_ mentöl _hamar_ véghez vinné szándékját

 _Caius_  _játék_  _komédia_  _kelletik_ adni a maga udvarában Augustus _tisztesség_ a melyeknek négy napig _kelletik_  _tartani_ az után Alexandriába akara menni ugyan ezt az _idő_ választák a párt ütök _hogy_  _megöl_  _ő_ az elsö _három_ napot _csendes_  _elhagy_ mulni _hanem_ anegyedik napon _Chereas_ atöb párt ütökel egy setét sikátorban meg várák _hogy_ ót menne el a _komédia_ után _Chereas_  _hozzá_  _közelget_ és parolát _kér_ tölle _Caius_ rend _szerint_  _csúfságos_ és _becstelen_ parolát _ad_ néki _Chereas_ viszá mondá néki és azonal nagyot vága rajta és tsak anyak _csont_  _megtartóztat_  _hogy_ a seb nem volt _halálos_  _Caius_ el akara szaladni _de_  _Cornelius_ sabinus egy a párt ütök _közül_ más vágást _tesz_ rajta a melyért atérdeire _esik_ és atöbbi _felad_ rajta _kiáltván_  _kezd_  _elől_ mivel ez a szó volt az ö _jel_ illyen vége lön _Caius_  _Caligula_ azt is _tart_  _hogy_ zakarias proféta _ő_  _tekint_ az _esztelen_ pasztornak 
 neve alat _aki_ el _hagy_ anyáját _aki_  _megeszik_  _juh_  _hús_ és _aki_  _addig_  _fáraszt_  _hogy_ meg romolnak akörmök az Isten azal _fenyeget_  _hogy_  _kard_  _ejt_ a _kar_ és _jobb_ szemére a _kar_ meg asz és setéttséget _bocsát_ szemeire

A _Caius_  _halál_  _hír_ a _teátrum_  _elterjedvén_  _ahol_ mind anép mind a _főrend_ valok voltanak a _hír_ mindgyárt nagy _ijedség_  _hoz_ öket anép _Caius_ szerette mivel _hozzá_  _adakozó_ volt és _sok_ mulattságokot adot néki a _tanácsúr_ és a _főrend_ valok utálták a _hadi_ renden valok _hív_ valának _hozzá_ a német _testörző_ nagy _harag_ lévén meg ölék mind azt akit _talál_ azután _körülvesz_ a _teátrum_  _hogy_  _megöl_ az egész népet _de_ végtire _megcsendesedik_ és _ki_  _ki_  _ház_ mene A _tanácsúr_  _összegyűlvén_ azon _tanácskozik_  _hogy_  _ha_ válaszanaké új _császár_ vagy _ha_ a szabadságot viszá állittsák _de_ az ö lasuságok és _egyenetlenség_ minden végezéseket _haszontalan_  _tesz_ 

 _Claudius_  _Caius_  _közel_ valo attyafia volt ugyan ö is lön _császár_  _hely_  _Claudius_  _Caius_ mellet volt egy _kevéssé_ annak elötte _hogy_  _megöl_ volna _de_  _megtudván_  _halál_ egy setet szegeletben el rejté magat egy superlat megi ót sokáig marada _de_ némelyek a vitezek _közül_ a palotákban _járván_  _hogy_ valamit _elkaphat_  _egy_ a _Claudius_ lábát meg sajditá ezt _Gratus_  _hív_  _onnét_  _erő_  _ki_ voná és meg üsmérvén a lábaihoz _borul_ és _császár_  _kiált_ a töb _társ_  _hasonló_  _cselekedik_ és egy székben _tévén_ atábora vivék avaroson _kívül_ anép láttára az egész _had_  _jól_  _fogad_  _de_ mint _hogy_  _félénk_ volt _természet_  _szerint_ nagy nyughatatlanságban _tölt_ az egész _éjszaka_ és nem _gondol_  _hogy_  _császár_  _tesz_ A _tanács_  _hozzá_  _küld_ Verániust és _Braccus_ kik _elébe_ adgyák _hogy_ nem _kell_ magát _erőszak_  _császár_  _tétetni_  _hanem_ a _tanács_  _kell_  _hagyni_ a Respublika _gond_ Hogy _ha_ pedig a _tanács_ szándékához szabná magát _örökös_  _dicsőség_ nyerne magának és _megérdemel_ egy szers mind mind a népnek mind atanátsnak _dicséret_ azért _hogy_ nagyobra _becsül_ a Respublikának _haszon_ a maga fel magasztaltatásánál: Hogy _ha_ mind ezek után is a _birodalom_  _kéz_ akarná venni a _tanács_ azt _feltesz_  _hogy_ annak ellene ályon minden _erő_ az után a _követ_  _térd_  _esik_ alábaihoz _kényszerítvén_ ara _hogy_ Romában ne _okoz_  _hazafi_  _között_ valo _hadakozás_ A _követ_ látván _hogy_  _körül_ volna véve a _sok_ vitézekel _aki_ minden féle segittséget _ígér_ néki arra _kér_  _hogy_  _ha_ ugyan tsak magában el végezte _hogy_ a _birodalom_ el vegye leg aláb azt _megcselekedik_  _hogy_ atanáts _kéz_ vegye el azt

 _Claudius_  _eleinte_ mindgyárt a _birodalom_  _kész_ vala meg vetni és viszá adni a _tanács_  _de_ Ágrippa _megbátorítván_  _ő_ és azt is meg sajditván _hogy_ mitsoda _baj_ volnának atanáts urak aköveteknek mértékleteségel valo _felelet_  _ad_ mondván nékik Hogy azt nem _csodál_  _hogy_  _oly_ igen _tart_ az Egyedül uralkodo _hatalmasság_ a mint azt nem régen meg probálták _de_ reménli meg mutatni nékik _hogy_ az _igazságos_ és arendel valo _gubernium_ mitsoda _hasznos_ A mi _ő_  _illet_  _ha_ a _birodalom_ el venné is tsak a _fejedelem_ nevet viselné és _megoszt_ vélek a _hatalom_ : azokba pedig adolgok olyan állapotban volnának már most _hogy_ ellene nem mondhat az _örökös_  _hatalom_ és _hogy_  _aki_ azt ö reája adták azt elnem szenvednék

Agrippa pedig _ebben_ a _dolog_ magát ugy viselé a mely _illetlen_ vala _király_  _hivatal_ és a melyben _ész_ több _jel_  _ad_ mint _igaz_ szivének Agrippa _aki_ minden szerentséjit _Caius_  _köszönhet_ a testét az ágyra _tetet_ és azt mondá _hogy_ nem _meghal_  _hanem_  _borbély_ volna szüksége _de_  _mihelyt_  _meghall_  _hogy_  _Claudius_ a vitézek ataborokra vitték volna nagy _gyorsaság_  _hozzá_ mene _megbátorít_ és azt _tanácsol_ néki _hogy_  _él_ ajó szerentsével és az alkalmatoságal amelyben _császár_ lehet azonban atanáts Agrippáért _küld_  _kéretvén_  _ő_  _hogy_ menne atanátsban azonal magát _megfésül_  _megfüstöl_ és atanátsba ment mint _ha_ asztaltol _felkel_ és ugy _tétetvén_ magát mint _ha_ semit nem _tud_ a _dolog_ azt _kérd_ atanáts uraktol _hogy_  _hol_ volna _Claudius_ 

Elé beszéllék neki egészen adolgot noha ö azt mindennél jobban _tud_ és arra _kér_  _hogy_ mondaná meg az _akkori_  _dolog_ állapottyárol mit _kell_  _cselekedni_ ö pedig _felel_  _hogy_  _kész_ volna még az _élet_ is fel áldozni atanáts _dicsőség_ és _haszon_  _hogy_  _ha_ magoknak viszá akarják venni az _örökös_  _hatalom_ az ö _tanács_ az _hogy_  _elsőbben_ visgállyák meg _ha_ vagyoné _elegendő_  _fegyver_ és pénzek és _hadi_ emberek _ha_ olyan nagy _dolog_ akarnak _fogni_ a _tanács_  _felel_ neki _hogy_ mind ezek _elegendő_ volnának és szükségben _sok_ számu rabokot _felfegyveresíthet_ Agrippa erre mondá _hogy_ igen _gyenge_ segittség volna az ujonan _felfegyveresített_ rabokot arégi _tanul_  _had_  _elébe_  _tenni_ mint _aki_  _Claudius_ mellet vannak Hanem azt _javall_  _hogy_  _küld_  _Claudius_  _kér_  _ő_  _hogy_  _letesz_ szándékját ö magais el fog menni a _követ_ ezt atanáts _helybenhagy_ Veranius és _Braccus_ atáborra _ki_ menének Agrippával _ahol_ volt _Claudius_  _de_ Agrippa modot _találván_  _abban_  _hogy_  _Claudius_  _különös_ szolhason meg mondá néki _hogy_ mitsoda _felháborodás_ volna atanáts azért azt _javall_ néki _hogy_ ugy _beszél_ a _követ_ mint olyan _fejedelem_  _aki_ már acsászári székben vagyon ide _feljebb_ meg mondok _hogy_ mit mondának akövetek és _hogy_  _Claudius_ mit _felel_ nékik


 Ágrippa és a _követ_ meg vivén aválaszt atanáts mondá _hogy_  _soha_ magát akarattyábol a szolgálat alá nem vetné és _hogy_ attol nem _tart_  _hogy_ arra _kényszerít_ ez anyi volt mint _ha_ atanáts _hadakozás_  _hirdet_ A mint _hogy_  _Claudius_  _megtudván_ végzéseket _hozzá_  _küld_ Agrippát _megüzenvén_ nékik _hogy_  _ha_  _ebben_ a szándékban meg maradnak _kénytelen_ lészen _ellene_  _hadakozni_ noha ö néki arra _teljesség_ szándékja nem volna _de_ azon _kér_ a _tanács_  _hogy_ leg aláb avároson _kívül_ mutassanak arra valo _hely_ ugy _hogy_ az _isten_  _templom_ meg ne ferteztessenek a _hazafi_ a _hazafi_ ellen _fegyver_  _fog_ vérekel végtire a nép _teljesség_  _császár_  _kívánván_ és _többi_ a _tanácsúr_  _eloszolván_  _kénytelen_ valának 
  _Claudius_  _császár_ üsmérni

 _Claudius_  _hogy_ meg hálállya Agrippának ezen alkalmatoságal tett nagy szolgálatit _az_  _ad_ a mit _akkoron_  _bír_  _Júdea_ a _déli_  _Idumea_  _együtt_ és samariát ugy anyira _hogy_  _birtok_ alá _esik_ mind a valamit a nagy _Heródes_ az ö nagy attya _bír_ még ezeken _kívül_  _nekiad_  _Abilina_ és a libanum _hegy_ ugy mint azokot ajoszágokot a melyeket lysaniás _bír_  _Claudius_ azt akará _hogy_ ezt a _donáció_  _réztábla_ irnák és a _Capitol_  _tesz_ még ezeken _kívül_ a _császár_ 
 szövettséget _köt_ véle a mellyet _hit_ petsétlék meg a Romai nagy piatzon még _ezenkívül_ meg _ad_ Agrippának a _konzuláris_  _tisztelet_  _hatalom_ atanátsban valo menetelre és _hogy_  _görög_  _megköszönhet_ ajándékit mivel rend _szerint_ a _császár_  _deák_  _beszél_ 

Az Alexandriai sidok _teljesség_ el levén nyomatva _Caius_ alat _megbátorodik_  _Claudius_ alat ugy anyira _hogy_ még _fegyver_  _fogván_  _támadás_  _kezd_ avárosba és avárosiakal roszul _bánik_ a _császár_  _aki_ magát egészen Agrippának és _Heródes_ adta volt vagy nem _tud_ vagy _elhallgat_ ezt a _támadás_ ez a _Heródes_ mind _testvér_ attyafia mind veje volt Agrippának _Caius_  _fogság_  _tetet_ lysimakust a philo attyafiát _de_  _Claudius_  _aki_ szerette meg szabaditá A _császár_ a sidok mellet valo parantsolatot _kiad_ a melyben a sidoknak az 
 Alexándriakal valo pereket a varosi polgárságok _iránt_  _megítél_ ezt a parantsolatot pedíg _elküld_ Alexándriába és syriába a melyben _tudta_ adgya mindennek _hogy_ a sidoknak mindenkor _hasonló_ privilegiumok volt valamint az Alexandriai több polgároknak és minden _idő_ volt arra _hatalom_  _hogy_ magoknak egy _gubernátor_ válaszanak és a magok _törvény_ és vallások _szerint_  _élhet_ és azt parantsolya _hogy_ öket senki ne _háborgat_ 

Ugyan azon _esztendő_ meg más parantsolatot _kiad_ az egész _impérium_ lévö sidok mellet a melyben azt mondgya _hogy_ Agrippa és _Heródes_ baráttyinak _tekintet_ az egész _impérium_ lévö sidoknak meg engedi _hogy_  _törvény_  _szerint_  _él_ valamint azt meg _enged_ az Alexandriaknak _de_ azt _hagy_ nékik _hogy_ ezel a szabadságal meg elégedgyenek és az _idegen_ vallásokrol meg vetésel ne _beszél_ azt is parantsollya _hogy_ az _olaszországi_ városok söt még a _fejedelem_ is párját vegyék annak a parantsolatnak és azt egy _holnap_  _tart_  _felfüggesztve_ a piatzokon ugy _hogy_ mindenek meg _tud_  _de_  _Claudius_ mind ezek a sidokhoz valo nagy _hajlandóság_ után is azt _ír_  _hogy_ meg 
  _engedvén_ nékik atörvények _szerint_  _élni_  _megtilt_ nékik a _gyülekezet_ és _ha_ Romában _meghagy_ öket azt tsak azért _hogy_  _sok_ számuan valának _hogy_ öket _ki_ üzhese valamint _ki_ üzettettek vala _Tiberius_ alat _mindazonáltal_  _Claudius_ is _ki_ üzé öket _idő_ amint azt meg fogjuk látni


 Agrippa _kevés_  _idő_ mulva meg _indul_ Romábol és nagy siettségel mene az új _ország_ a _császár_ leveleket _küld_ a _gubernátor_ valahol el menne _hogy_  _tisztelet_  _fogad_  _ő_ Mihent _Jeruzsálem_  _érkezik_ aháláadásnak áldozatit ajánlá az _isten_ és végben vivé 
  _fogadás_ sokaknak _elborotváltat_  _haj_ akik _fogadás_ tettenek a Nazáreuságra mivel _ha_ valaki részt akart venni a más _fogadás_  _érdem_ szükséges volt az ö meg szenteltetésiért valo _költség_ is segiteni Agrippa véghez vivén mind azt valamit a törvény parancsol A _templom_ ajándékozá az arany lántzot amelyet annak elötte _hordoz_ a _templom_  _folyosó_  _belül_ a pénzes láda felibe _függesztet_  _örök_  _emlékezet_ az _ember_ változásnak és az _isten_ akirályokon valo _örökös_  _hatalom_  _aki_ fel _emel_ és meg aláza öket amikor néki tettzik

Ez a _fejedelem_ el vevé a _főpapság_ az Ananus _fia_  _Theophilus_ és a _Boethus_  _fia_  _ad_  _Cantharas_ simonak _de_  _kevés_  _idő_ mulva _megfoszt_ attol améltoságtol _hogy_ az _Anna_  _fia_ adgya _Jonatás_  _aki_ már _bír_ azt a méltoságot _Kaifás_ után _de_  _Jonatás_ nem akará el venni mondván _hogy_ nem volna _érdemes_ masodszor is _bírni_ azt améltóságot meg elégszik azal _hogy_ olyan szerentsés volt _hogy_ egy szer _bírhat_  _hanem_ volna egy attyafia akit arra méltonak _gondol_ lenni az ö artatlan és _tiszta_  _élet_ Agrippa _dicsér_ jó _erkölcs_ és az ö attyafiának Mátyásnak _ad_ 

Agrippa _közönséges_  _sok_  _buzgóságos_ mutata vallásahoz szorgalmatoságal _elkerül_ a törvény béli _tisztátalanság_ és igen meg _tart_ a _törvény_ egy nap sem mulatá el _hogy_ áldozatokot ne tett volna ezen _ok_ igen szerette a _jeruzsálemi_ lakást _Claudius_  _örökös_ uráva _tesz_ és mindenkor ót is lakék nagy _jóság_ és _kegyelmesség_ mutat vala anéphez _tartván_ azt _hogy_ az avaloságos _bélyeg_ egy _fejedelem_ szerette a _jótétel_ és azt _hogy_ szeresék mindenhez _adakozó_ volt népinek nyomoruságán szánakodot segitette szükségekben és mindenben pompás volt szerette mulattyágot adni a népnek _de_ a _buzgó_ sidok rosznak _tart_ a _kardosok_  _harc_ mulattságát a mely egy szer _tizennégy_ száz _ember_ vesztete el Egy Simon nevü _ember_  _összegyűjtvén_ a népet nagyon _kezd_  _beszélni_ ellene mondván _hogy_ nem _kell_  _ő_ a _templom_  _bebocsátani_ avaloságos _izraelita_ mivel az Attyárol _idumeus_  _família_ volna Agrippa ezeket _megtudván_  _Caesarea_ magához _hívat_ simont _aki_ amidön _odaérkezik_ Agrippa a _teátrum_ lévén maga mellé ülteté és _kegyes_  _kérd_ tölle _hogy_  _ha_ a _komédia_ a melyen _jelen_ volnának nem volnaé valami atörvény ellen Simon nem _találván_  _abban_ semmi _gáncs_  _bocsánat_  _kér_ tölle a _király_ meg elégedvén az ö maga meg alázásán meg ajándékozván _visszaküld_  _ő_ 

Agrippának Siláshoz valo _hálaadatlanság_ rosznak _tart_ akinek ö _jó_  _tartozik_ és a kinek nagy _hasznos_ szolgálattyát vette az elsö szerentséjiben Agrippa _nekiad_ az egész _had_ valo _generálisság_  _de_ silás _visszaélvén_ a szabadságal melyet szolgálati adnak vala néki Agrippával ugy _bánik_ mint magához _hasonló_ és nem ugy mint urával szüntelen a szolgálattyát _hánytorgat_ a _király_ mindenkor az elsö szerentsétlenségit szegénységit _előhoz_ Ágrippa el unván az illyen _beszéd_ el vevé tölle a _tisztség_ és _fogság_  _tetet_  _de_  _mihelyt_ a _harag_ el mulék és magában _tér_ Agrippa viszá akará _tenni_  _tisztség_  _de_ Silás a _gyalázat_ valo nagy _harag_ mindennek mondgya vala _hogy_  _soha_ meg nem szünnék szemire _hányni_ szolgálatit és _hálaadatlanság_ a melyekel _fizet_  _ő_ a _király_ is a _fogság_  _hagy_  _Heródes_  _király_  _aki_ igen _gyűlöl_ silást a _báty_ Agrippa _halál_ után meg is öleté


 Agrippa nagy _csendesség_ látván magát az _ország_ azon _igyekezik_  _hogy_ népének _kedv_ lehesen azt _könnyű_ véghez is vivé és _hogy_  _jel_ adgya _hozzá_ valo jó 
 akarattyának el _enged_ az adot a melyel _tartozik_ néki mindenik _ház_ az után _az_  _fog_  _hogy_  _erős_  _kőfal_  _bekerít_ a _ház_ a melyeket _Jeruzsálem_ mellé _épít_  _észak_  _felé_ és ebböl mint egy új várost akara _csinálni_ azt a _hely_  _Bezetha_  _hív_ ugy mint új városnak és a _király_ nem _kímél_ se a magáét se a népe penzit _hogy_ a _császár_ szabadságot nyerhesen _hogy_ azt _megerősít_  _Claudius_ azt _könnyű_ meg is nyerék a mit _kér_ el is _kezd_ a munkát _de_ vibius Marsus _aki_ petronius után lön _gubernátor_ a _császár_  _tudta_  _ad_  _hogy_ Agrippa mitsoda _erősség_ akarna _csinálni_ és azt is _elébe_  _ad_  _hogy_  _tarthatni_ attol _hogy_ a sidok valamely _támadás_ ne _kezd_ erre valo nézve _Claudius_ meg parantsolá _hogy_  _hagy_ félben a munkát


 szent péter minek utánna a _Krisztus_  _Jézus_  _hirdet_ pontusba _Galatia_  _Bithynia_ 
 és mas _tartomány_ Romában mene Az Apostolok ugyan azt ahelyt is _hagy_ leg 
 inkáb néki részül az _osztás_ azÉvangyélium prédikálására oda pedig mint egy _huszonöt_  _esztendő_ mene _halál_ elöt a _Claudius_ uralkodásának második _esztendő_ azt 
  _tart_  _hogy_ szent Márk véle lett volna mivel arégiek azt mondgyák _hogy_  _hű_  _tanítvány_ 
 volt szent péternek ez az Apostol ót _sok_ számuakot _megtérít_ nem tsak a sidok _közül_  _hanem_ apogányok _közül_ is és ez az _anyaszentegyház_  _csakhamar_  _elhíresedik_ az egész világon _hit_ és _engedelmesség_ azt _tart_  _hogy_ szent péter Romában üsmerettséget tett 
 volna a sido philoval _de_  _főképpen_ a szent péter Romában valo menetelének az _ok_ a volt _hogy_ simon magus ellen ályon _ki_ el _hagyván_ samariát _feljár_ azokot atartományokot _ahol_ még akristust nem _hirdet_ és végtire Romában ment _Claudius_  _császár_  _idő_ 

Romában _kezd_  _inkább_  _ki_ mutatni azö _titkos_  _boszorkányság_ a nép elöt annyi szem 
 fényvesztéseket _tesz_  _hogy_ ugy _tekint_ mint _isten_ és _isteni_  _tisztelet_ adnak vala néki _ha_ a régieknek _hitel_ adunk _de_ szent péter meg mutatá az _csalárdság_ mind _beszéd_ mind valoságos _csodatétel_ és a midön Romábol _ki_  _kelletik_ menni _feles_ és virágzo _anyaszentegyház_  _otthagy_  _aki_ el szélyezthette a setéttséget a melyel simon magus akará _beborítani_ az _evangélium_  _igazság_ 

Ezen _esztendő_ némely _ciprusi_ és _cirenei_  _hív_ kik az Apostoloknak az elsö _tanítvány_  _közül_ valok valának és azok _közül_ akik a szent _István_ üldöztetésekor el szelyedtek vala Antiokiában menének és prédikalni _kezd_ a _görög_ az az a _megtért_ pogányoknak _aki_ meg nyitatot vala az _evangélium_  _kapu_ a _Kornélius_  _megtérés_ és megkeresztelkedése _által_ és _sok_ lelkeket nyerének meg az _isten_ A lehet _hogy_ ezek _között_ a 
 predikatorok _között_  _fő_ valának a _cirenei_ lukats a _fekete_ Simon és Manahem _aki_ szó lészen _ezután_ 

A _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_  _megtudván_  _hogy_ mitsoda _foganatos_ voltak azok a predikaciok és _hogy_ nevekednék Antiokiába a _hív_ számok oda _küld_ szent _Barnabás_  _aki_ látá _hogy_ mitsodá _csoda_ tett vala az _isten_  _kegyelem_ szivekben arra _kezd_  _inteni_ azokot az új _hív_  _hogy_ lennének _hív_ az ur szolgálattyában és ö magais meg nagyobitá számokot _tanítás_ és jó _erkölcs_ mert ö valoságosan jó volt _teljes_ volt _hit_ és _buzgóság_ a mások üdveségihez söt még _jövendölő_ lélek is volt _benne_ és az Isten _tudomány_ és _hathatós_  _beszéd_ meg áldotta volt látván azt _hogy_ Antiokiába az aratás _bő_ volna _de_ az _arató_  _kevés_ vannak _Tarsis_ mene _felkeresni_ szent pált akit annak elötte sokal üsmérte volt a kit _feltalálván_ Antiokiaba vivé _ahol_  _két_  _esztendő_ maradának együt ót anyi sokakot _megtérít_  _hogy_ a _hív_ számok minden nap nevekedvén _keresztény_  _kezd_ öket nevezni és ót _kezdődik_ ez a név és _onnét_ az egész _tartomány_ el _terjed_ mivel _addig_ akristus _tanítvány_ másnak nem nevezték _hanem_ atyafiaknak szenteknek vagy _hívő_ 

Az Agrippa _király_  _bő_  _kéz_ tett _cselekedet_  _József_ fel magasztalván azok _köz_ számlállya a _teátrum_ az _amfiteátrum_ a _fürdőház_ a _folyosó_ a melyeket _építtet_  _Fönícia_  _Beryt_ az uj _teátrum_  _sok_ féle musikákot és mulattságokot vitete végben _hogy_ pediglen meg mutassa a népnek a _hadakozás_  _forma_ az _amfiteátrum_  _tizennégy_ száz _halál_ itéltetet _ember_ vitete azokot _két_ részre _oszt_ és egy másal _harcoltat_ az ö _harcolás_ olyan _kemény_ volt _hogy_ anyi _sok_ számu _ember_  _közül_ egy nem marada _élet_ 

Agrippa _Beryt_  _Tibériádes_ mene és mint _hogy_ ö nagy _tekintet_ volt a szomszédságban lévö _fejedelem_ elöt _öt_  _király_ menének látogatására Ágrippa nagy _tisztelet_  _tartván_ látogatásokot _király_ modra _fogad_ és vendégelé ezeket a _király_ Amidön mind együt volnának Marsus a syriai _gubernátor_ is _hozzá_ mene Agrippa _meghalván_  _jövetel_ a Romaiakhoz valo nagy _tisztelet_ egy _kis_ mélyföldnire _elébe_ mene egy szekérbe lévén véle együt mind az _öt_  _király_ Marsusnak nem _tetszik_ a _király_  _között_ valo eza nagy _egyesség_  _tart_ attol _hogy_  _abból_ mi _következhet_  _tudta_  _ad_ mindenikének _hogy_  _ki_  _ki_ viszá térne amaga _ország_ ezen Agrippa _oly_ igen meg sértödék _hogy_ mindgyárt a _császár_  _ír_  _kérvén_ azon _hogy_  _kitesz_ Marsust a _gubernátorság_  _de_ az ö levelére a midön Marsust letevék mar ö _meghal_ 


 Kevés _idő_ mulva Agrippa _Jeruzsálem_ mene és a _főpapság_  _kitesz_ Mátyást az 
 Ananus fiát és _Elione_  _tesz_  _abban_ a _hivatal_ és mint _hogy_ mindenben _kedv_ akará 
  _keresni_ a sidoknak maga is _buzgó_ lévén vallásahoz az _anyaszentegyház_  _kezd_ üldözni 
  _megfogat_ a nagy _Jakab_ és _fej_ véteté Alexandriai szent _Kelemen_ azt mondgya mint _bizonyos_  _dolog_  _hogy_ az _örző_  _aki_ meg _fog_ szent _Jakab_ és abirák _elébe_ vivé látván _hogy_ mitsoda _bátorság_  _tesz_ vallást akristusrol azon a szive ugy meg _esik_  _hogy_ ö maga magát _kereszt_ vallá és mindgyárt _ő_ is ahalálra _ítél_ a midön együt vinnék öket a _halál_ az _örző_ uttyában _bocsánat_  _kér_ az Apostoltol _aki_ egy _kevéssé_ magában _gondolkodván_ egy szers mind _megölel_  _ő_ és mondá néki _békesség_ legyen veled és mind akettönek _fej_ vevék szent _Jakab_ nem azon _gondolkodik_  _ha_ meg botsásaé neki azt _hogy_  _megfog_  _ő_  _hanem_ azon _ha_ meg adgyaé a _békesség_  _csók_ egy ollyannak _aki_ nem volt meg 
  _keresztelve_ Azt _tart_  _hogy_ szent _Jakab_ egész _élet_  _megtart_ a szüzeséget valamint azö _öcs_ szent _János_  _soha_ ezek a _haj_ meg nem nyirették _soha_ meg nem 
 feredtenek se _hús_ se _hal_ nem _eszik_ tsak _vászondolmány_ és palástot viseltenek A spanyolok azal _kérkedik_  _hogy_ szent _Jakab_ volt az ö Apostoljok _de_ arra jó _bizonyság_ nintsen

Szent _Jakab_ egy _kevéssé_  _húsvét_ elöt _megölet_ Agrippa látván _hogy_ ennek a szent _ember_  _halál_  _tetszik_ a népnek szent Pétert is _megfogat_  _aki_  _akkoron_  _Jeruzsálem_  _találkozik_ a pogátsák napján _megfogat_ várván ahusvéti napok _eltelés_ mivel a _húsvéti_ napokban nem volt _szokás_ valakit _megöletni_ Agrippa példát akarván _tehát_ adni az Apostolok _fejedelem_  _halál_  _hogy_ az egész nép láttára _megölet_ atömlötzbe _tetet_  _két_ lántzal _megkötöztet_  _két_  _örző_ akik szüntelen mellette valának a töb _örző_ pedig atömlötz ajtaja elöt _őriz_ 

Azonban pedig az egész _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_ nagy _buzgóság_  _kér_  _isten_ a szent Péter meg szabadulását azon a nap elöt valo _este_ pedig a melyet Agrippa rendelé az ö _halál_ egy Angyal a _tömlöc_ le szálván és _megtaszítván_ a péter _oldal_  _felébreszt_ és mondá néki _hogy_  _felkel_  _felöltözik_ és menne utánna _akkoron_ alántzak a melyekel meg vala _kötözve_ a _kéz_  _lehull_ és az Angyal meg nyitván az ajtokot _keresztülvisz_ az _örző_ olyan világoságal amelyet tsak ö látta mind az utolso _kapu_ a mely vas volt és a mely magátol meg nyilék már _akkoron_ a városban valanak az Angyal a még egy uttzán végig vezetné pétert _eltűnik_ elötte

Szent péter _aki_ adig mind ezeket tsak álomnak _tart_ észre vévé _akkor_  _hogy_ az Isten _csodálatos_ meg szabaditotta volna _ő_ a _Heródes_  _kéz_ és a sidok _dühösség_ akik várák látni más nap _halál_ meg üsmervén _tehát_ a _hely_  _ahol_ volna a Mária _ház_  _kapu_  _kezd_ zörgetni _aki_ is a _János_ Márk anya volt és _ahol_ sokan a _hív_ bé léven zárkozva _imádkozik_ egy roda nevü szolgálo a _kapu_  _futván_  _kérd_  _hogy_  _ki_ volna és meg üsmervén a péter szavát _csodálkozás_ és _öröm_ nem _hogy_ a _kapu_ meg nyitotta volna _hanem_  _visszafut_ meg mondani _hogy_ péter volna akapun senki nem akará _hinni_  _hanem_ azt mondák _hogy_ az ö Angyala volna azonban pedig a _kapu_ zörgetvén meg nyitták néki és meg láták _hogy_ ö maga volna el lehet _ítélni_  _hogy_ mint _csodál_ és _örül_ meg szabadulasán és _hogy_ mitsoda siettségel akarák meg tudni _hogy_ let volna meg szabadulása péter pedig _int_ nékik _hogy_  _hallgat_ és azután _elébeszél_ nékik _hogy_ az Isten mi formában szabaditotta volna meg _ő_ és azután mondá nékik _hogy_  _adat_  _tudta_ a _kis_  _Jakab_ a _jeruzsálemi_ püspöknek és a más töb _hív_ 

Más nap pedig nagy zenebona let az _örző_  _között_ nem _tudhat_  _hova_ lett volna az ö rabjok Ágrippa _kerestetvén_  _ő_ meg nem _talál_ az _örző_  _megkínoztat_  _de_ semit nem _tudhatván_ 
 meg töllök meg öleté öket Azután _csakhamar_ Agrippa _Caesarea_ mene _ahol_  _sok_ féle _játék_  _ad_ anépnek a _császár_  _tisztesség_ és _ahova_ minden _főrend_ lévök _gyülekezik_ A _Tírusz_ és sidon városi béliek akik _megbánt_ Agrippát oda el menének _sok_ szamuan _hogy_  _bocsánat_  _kér_ tölle _aki_ napot rendele _hogy_ szembe lenne vélek a rendelt napon jó _idő_ a _teátrum_ mene és a _király_ székiben üle rajta pedig _ezüst_ szöt palást vala a mely _csodálat_ méltó munka vala ugy anyira _hogy_ anap _feljötte_ az ö _köntös_ sütvén _oly_  _fényesség_  _csillámlik_  _hogy_ ugyan _félelem_  _kelletik_  _az_ nézni és _tisztelet_ A _király_  _elkezd_  _beszéd_ a _tíruszi_ és a Sidoniaknak és amidön _beszél_ a nép és a _hízelkedő_  _felkiált_  _hogy_ nem _ember_  _hanem_ Isten _beszél_ és más több illyen _dicséret_  _ad_ néki

Agrippának igen _tetszvén_ a népnek _hozzá_ valo szeretete meg nem veté az illyen _istentelen_ és _hízelkedő_  _kiáltás_ anépnek ugyan azon _óra_ mondgya _József_ a _fej_ felet valo sinorán a sátornak egy _bagoly_ láta _ész_ is _jut_ mindgyarást neki a _jövendölés_ a melyet _tesz_ néki Romában _fogság_  _hogy_ a midön _először_ illyen madarat láta _fej_ felet a meg szabadulását _jelent_  _de_  _ha_ masodszor is _ily_ látna _fej_ felet _akkor_ nem _él_ továb _öt_ 
 napnál Ágrippa meg látván abaglyot meg rettene és egy szers mind az ur Angyala meg veré _ő_ Mondgya szent lukáts mert nem _ad_  _dicsőség_ az _isten_ és magát _isten_  _hagy_ mondani igen nagy _szívfájás_  _érez_ és rettentö _fájdalom_ abéliben _akkoron_ mondá azoknak akik annak elötte egy _kevéssé_  _isten_ mondák lenni Imé _ihon_ vagyon akit _isten_ nevezétek _halál_ vagyon láttyátok _hogy_ nem _igaz_ mondottatok _de_ az Isten akarattyát _kell_ akarni igen _boldog_ voltam és nem vala ollyan _fejedelem_ akinek _irigyelhet_  _boldogság_ ezeket mondván a _fájdalom_ nagyobodának és azudvarában _kelletik_ bé vinni _ő_ 

Tsak _kevés_  _idő_ mulva _oly_ igen roszul lén _hogy_  _halál_ valo letinek a _hír_ el _terjed_ azonnal a nép sákban _öltözik_ meg alázá magát és _imádkozik_  _ezért_ a _fejedelem_ tsak a _sok_  _kiáltás_ és sirás _hallatik_ Agrippa pediglen a leg magosab _ház_ feküvén és a _föld_  _borulva_ látván anépet _könnyhullatás_ nélkül nem nézheté _de_ az _ítélet_  _ki_ mondatot volt reája meg is _hal_  _öt_ nap mulva rakva _féreg_ Mihent _meghall_  _halál_ a _caesareabeli_ és a Samaritánusok _öröm_ egy mást vendéglék _illetlen_  _dolog_ mivelének az ö _emlékezet_ és a leányi _becsület_ ellen a melyekben a maga vitezinek is részek volt El lehet _ítélni_  _hogy_ mitsoda _kevés_ remélhetni az olyan néptöl _aki_ a _fejedelem_  _élet_ mód nélkül valo _tisztelet_ szokot adni A leányinak _kép_ a _bordélyház_ vitték _sok_ féle _becstelenség_  _követvén_ azokal amelyeket nem szabad _ki_ mondani az uttzákon vendégeskettenek _virágkoszorú_ lévén _fej_  _káro_ áldozatokot tettenek mint egy _meghálálván_ néki _fejedelem_  _halál_ és a pokolban valo vitelit (ezek mind pogányok valának)


 Az Ágrippa _halál_  _Júdea_  _ismét_ a Romaiak alá _esik_ és a _császár_  _tartomány_  _tesz_ és _Cuspius_  _Fadus_  _küld_  _gubernátor_  _megtiltván_ a syriai _gubernátor_  _hogy_ magát semmiben ne _elegyít_ azért _hogy_ Agrippával _összevesz_ a _császár_  _meghagy_  _Fadus_  _hogy_  _kemény_  _megint_ a _caesareabeli_ és a Samaritánusokot az ö _illetlen_  _cselekedet_ a melyeket _követ_ az Agrippa _emlékezet_ és a leányi méltosági ellen meg parantsolá azt is néki _hogy_ ennek a _két_ városnak alovas regimenteit és _gyalogregiment_ 
 kik a lakosibol állottanak pontusba _küld_ és _helyette_ syriábol _hozat_ más _had_  _de_ ez a parantsolat nem mene végbe mivel ez a _két_ város _követ_  _küld_  _Claudius_  _aki_  _megengesztel_ és meg _enged_  _hogy_  _Júdea_ maradgyanak ez is lön akezdete a nyomorusagnak a melyben _esik_ és a _hadakozás_ szikrája a mely _kezdődik_  _Florus_  _gubernátorság_ alat


 Azonban pedig akeresztyéni vallás igen nevekedék szent pál és szent _Barnabás_ Ántiokiában igen szaporitták a _hív_ számát _akkoron_ nagy _éhség_ lön A melyet _megjövendöl_ 
 vala _Agabus_ proféta _aki_ annak elötte nem sokal _Jeruzsálem_ Antiokiában ment volt a _jeruzsálemi_  _hív_ kik el _hagy_ vala _jószág_ igen nagy szükségben valának: erre valo nézve az Antiokíai _hív_ el végezék magok _között_  _hogy_ meg segittsék öket _ki_  _ki_ amaga _tehetség_  _szerint_ szent pál és szent _Barnabás_ magokra válalák _hogy_  _Jeruzsálem_ vigyék azt az alamisnát a melyet az _anyaszentegyház_  _öregi_  _kéz_  _ad_  _hogy_  _elosztogat_ kinek kinek szükségihez _képest_ Az után szent pál és szent _Barnabás_  _visszatér_ 
 Antiokiában el vivén magokal Márk _János_  _hogy_ szolgálna nékik az Apostoli szolgálatba

Valának pedig _akkoron_ az Antiokiai _anyaszentegyház_ némely proféták és némely 
  _doktor_ ugy mint _Barnabás_ simeon vagy a _fekete_ simon a _cirenei_ lukáts Manahem Saul vagy Pál Ezek a szentek _ki_  _ki_ a maga szolgálattyának _különös_  _hivatal_  _foglal_ magokot az _imádság_ és a _böjtölés_ a midön ezekben _foglal_ magokot A szent Lélek meg _jelent_ nékik valamely proféta _által_  _hogy_ választanák el néki pált és _Barnabás_ a munkára amelyre rendelte öket ugy mint az Apostoli szolgálatra és az _evangélium_ prédikálására A koron az egész _anyaszentegyház_  _böjtöl_ és _imádkozik_ lukáts és Manahem a _kéz_ reájok _tesz_ és _elküld_ öket prédikallani _ahova_ a szent Lélek vezetné öket ezek _inkább_ a Nemzettségeknek valo predikálásra rendeltetének és az Isten _gondviselés_ alá _hagy_ öket


 Hihetö _hogy_  _ebben_ az _esztendő_ valának szent pálnak azok anagy látási a melyekröl szól a _korinthoszbeli_  _hogy_ a _harmadik_  _ég_ ragadtaték paraditsomban _ahol_ olyan _titok_  _hall_ amelyeket egy _ember_ nem szabad _ki_ mondani és a melyeket ez _élet_ lévö emberek meg nem foghattyák azt maga mondgya nékünk _hogy_ azt nem _tudhat_  _ha_  _test_ vagy tsak lélekben ragadtatotté el _de_  _abban_ nem lehet _kételkedni_  _hogy_ bé ne lett volna töltve 
 azal atellyes világoságal _tudomány_  _hűség_ és _buzgóság_ a mellyek _kitetszik_ leveleiben némely régi _eretnek_ és némely _értelem_ nélkül valo áitatosok azal _kérkedik_ régenten _hogy_ nékik ollyan _könyv_ volna a melyben fel volnának _tesz_ mind azok a _csodálatos_  _dolog_ és _titok_ a melyeket szent pál nem akará meg mondani a _hív_ még azal _erősít_  _hogy_ azt a _könyv_  _Tarsis_ a szent pál _ház_  _talál_  _de_ ez a _könyv_ mostanában a _feledékenység_  _eltemettetik_ és abizonyos _hogy_ az _anyaszentegyház_ semit nem vesztet rajta mert az a setettségnek és nem avilágoságnak munkája volt inkáb rontot mint _épít_ 

A midön _Cuspius_  _Fadus_  _Júdea_  _érkezik_ a _Jordán_  _túlvaló_ sidokot _fegyver_  _talál_ a _Filadelfia_ város ellen _három_ aleg fövebbiket _közüle_  _Fadus_  _megfogat_ aleg _első_  _Annibas_ nevüt meg öleté a más _kettő_  _kiküld_ az _ország_  _megtisztít_ az után _Júdea_ a 
  _tolvaj_  _aki_  _fosztogat_ és aleg fövebbiket _közüle_ meg öleté

Az _éhség_ amely az _elmúlt_  _esztendő_  _kezdődik_ még _tart_  _Júdea_  _József_ azt mondgya 
  _hogy_ egy nehány _esztendő_ nyomorgatá _Helena_ az _adiabenei_  _királyné_  _aki_ ide _feljebb_ 
 szollottunk _Jeruzsálem_  _érkezvén_ igen segitté anépet _ebben_ a nyomoruságban Alexándriábol igen _sok_  _búza_ vitete és _Ciprus_ igen _sok_ száraz _füge_ és azokot _kiosztogat_ és nagy _hír_ nevet szerze magának _adakozás_ A fia _Izát_  _király_  _megtudván_ mitsoda szükségben volna _Jeruzsálem_ nagy summa pénzt _küld_ a polgár mestereknek _hogy_ meg segitenék a szegényeket

 _Claudius_  _császár_  _hogy_ meg mutassa mint _becsül_ Agrippának a sidok _király_  _emlékezet_  _letesz_ Mársust a syriai _gubernátorság_ valamint arra _kér_  _halál_ elöt és _Cassius_ Longinust _tesz_  _hely_  _aki_ is _Jeruzsálem_  _érkezvén_ Magához _hívat_ az áldozó papokot és a város _elei_ azt _hagy_ nekik a _császár_ parantsolattyábol _hogy_ a _főpapi_ ruhákot _visszatesz_ az _Antonia_tornya_  _hogy_ ót lenne a Romaiak _őrizet_ alat mint annak elötte A papok és a _bír_ nem merék _ellenezni_ ezt a parantsolatot nem is lett volna _tanácsos_ mivel a _gubernátor_  _sok_  _had_ vit volt avárosban

Mind azon _által_ a papok és a _bír_  _kér_ arra Longinust és _Fadus_  _hogy_  _megenged_ nékik _had_  _küld_  _követ_ a _császár_  _aki_ meg nyerhesék _hogy_ ö magok _őriz_ a _főpapi_  _köntös_ ezt a _császár_ nékik meg _enged_ és az _ifjú_ Agrippának _kérés_  _ebben_ az 
  _dolog_ igen _használ_  _-e_ fia vala Agrippa _király_ Romában nevelték a _császár_ mellet _de_ azt ollyan _ok_ alat nyerék meg _hogy_ a _fia_ zálogul adnák a melyet _örömest_  _megcselekedik_  _Claudius_ ugyan azon _idő_ 45 28 junÿ azt _ír_  _Fadus_ és a sidoknak is _hogy_ az _ifjú_ Agrippának _tekintet_ meg engedi _hogy_ ö magok _őriz_ a _főpapi_  _köntös_ és a _korona_ valamint azt vitellius a syriai _gubernátor_ nékik _megenged_ ennek elötte _tíz_  _esztendő_ a _korona_ azt az arany pléhet _kell_  _érteni_ a melyen az Isten neve volt _írva_ és a melyet a _főpap_ a _homlok_  _hordoz_ 

 _Heródes_ a _calcidai_  _király_ Agrippának _öcs_ meg nyeré acsászártol _hogy_  _had_ lenne _hatalom_ a _templom_ az _isten_ szenteltetet pénzen és _hogy_  _had_ adhassa a _főpapság_ a kinek néki tettzik ez a _hatalom_ a _Heródes_  _halál_ után az _báty_  _fia_ szálla az _ifjú_ Agrippára


 A _Fadus_  _gubernátorság_ alat egy _csalárd_ vagy egy varasló _Teudás_ nevü _aki_ profetának _tart_ magát _sok_ számu sidokot _megcsal_ azt _javall_ nékik _hogy_ vennék magokhoz minden _java_ és _általmegy_ véle együt a _Jordán_ vizén azt _ígérvén_ nékik _hogy_ tsak szovával meg álittya avizet és száraz lábal _általmehet_ az illyen _ígéret_ sokakot _csal_ maga mellé _de_  _Fadus_ lovas seregeket _küld_ utánnok akik sokakot meg ölének és _megfog_ és a többi _között_  _Teudás_ a kinek _fej_ vevék és _Jeruzsálem_ vivék _ennél_ nevezeteseb _dolog_ mondgya _József_ nem _történik_ a _Fadus_  _gubernátorság_ alat

szent pál és szent _Barnabás_ arra rendeltetének _hogy_ a Nemzeteknek menyenek predikállani az _evangélium_  _elindul_ Antiokiábol el vivén magokal Márk _János_  _aki_  _elkísér_ öket _Jeruzsálem_  _előbbször_ Séleuciaban menének _ahol_  _hajó_ ülvén _ciprus_ szigetében _ki_ szállának és a _főváros_ Salaminába menének _ahol_ már az _evangélium_ 
 predikaltatot volt szent _István_  _halál_ után szent pál és szent _Barnabás_  _mindazonáltal_ a _hív_  _oktat_ és _megerősít_ ahitben Salaminábol páfosba menének a más részire a 
 szigetnek a melyet _végigjár_  _ciprus_ szigetében vala _akkoron_ egy Romai _tiszttartó_ sergius paulus nevü ez _okos_ és _értelmes_  _ember_ vala akinek elméjiben volt valamely sengéje avaloságos vallásnak ez _óhajt_  _hallani_ az üdveségnek _ige_ magához _hívat_  _tehát_ Sault és _Barnabás_  _de_ mellette egy _ördöngös_  _hamis_ proféta vala _Barjézus_ nevü _aki_ ellene volt az ö predikálásoknak és azon volt _hogy_ a _tiszttartó_ a _hit_ ne ályon

 _akkoron_ Saul vagy is pál mivel szent lukáts tsak etályban adgya reá apál nevet mint _ha_ Saul a Sergius paulus _megtérés_ után vette volna magának a pál nevet vagy is _akkor_ vett volna magának egy _deák_ nevet a midön a nemzettségeknek _kezd_ prédikallani _elég_ a _hogy_ pál mondá _Barjézus_  _ó_  _ember_  _aki_  _tele_ vagy _csalárdság_  _és_  _hamisság_ az _ördög_ fia vagy és _ellenség_ az _igazság_ nem szünölé meg valaha az urnak _egyenes_ uttyait el _fordítani_ az ö szandéki ellen fel _kell_  _kelni_ és meg nem gátolni azokot kik az _igazság_ uttyára akarnának menni _de_ mostanában az urnak _kéz_ rajtad lészen és meg vakulsz _bizonyos_  _idő_ a napot meg nem látod azonal meg setétedének az ö szemei és mindenüvé _fordul_  _hogy_ valaki nyujtaná neki _kéz_ a _tiszttartó_ látván ezt a _csoda_ a _hit_ álla és _csodál_ az urnak _tudomány_ 

A _tiszttartó_  _megtérés_ után pál és _Barnabás_  _elindul_  _Ciprus_ és _hajó_ ülvén a pamfiliai pergébe _érkezik_ perge nintsen a _tengerpart_  _de_  _föld_ menének oda _akkoron_ Márk _János_ a _sok_ utozásban _elfáradván_ és a veszedelmes _hajókázás_ el _hagy_ palt és _Barnabás_ viszá _tér_  _tenger_  _Jeruzsálem_ ez az álhatatlanság _éppen_ nem _tetszik_ pálnak meg is láttyuk ez után _hogy_ más uttyában nem akará _ő_ maga mellé venni _mindazonáltal_  _idő_ maga mellé vevé és _hasznos_  _evangélium_ szolgálattyát vevé néki


 Nem mulatának pergebe _hanem_ a pisidiai Antiokiában menének _-e_  _főváros_ annak a _tartomány_ ugyan ót is _elkezd_  _főképpen_ szolgálattyokot mivel _Ciprus_ mint egy _általmenő_  _tanít_ bé menvén _tehát_ egy szombaton a synagogában atöbbivel együt le ülének és az _olvasás_ után a synagogának _fej_  _becsület_ akarván vélek _bánni_ mint _idegen_  _hozzá_  _küld_ a _szokás_  _szerint_  _hogy_  _beszélhet_ a népnek szent pál _felkelvén_ és _intvén_ akezével _hogy_  _csendesség_ legyen Magasztalni _kezd_ az _Izrael_ valo _mindenkori_  _jóság_ az _isten_ a mely _jóság_  _kitetszik_ a midön _Egyiptom_ meg szabaditá népit a midön _eloszt_ néki akanaán _föld_ a midön _bíró_  _ad_ nékik azután sault és _Dávid_ ez az _isten_ szive _szerint_ valo _ember_ vala akinek magvábol _kelletik_ születni a Messiásnak ugyan tölle is származot a _Jézus_ akit a _mindenható_  _feltámaszt_  _hogy_ üdvezitöje lenne _Izrael_  _keresztelő_ szent _János_ a _Jézus_  _tesz_ ezt a _bizonyság_ mondván nem én vagyok az akit vártok más fóg utánnam _jönni_ akinek nem vagyok méltó _hogy_  _megold_ a saruit _titeket_  _illik_  _atyámfia_ az üdveségnek ez az _ige_ mivel a _Jeruzsálem_ lakosi és az ö _fejedelem_ nem üsmervén _Jézus_  _halál_  _ítél_ és _betölt_ nem _tudva_ mind azt a mit mondottak volt _felőle_ ö _harmadnap_ fel _támad_ és a _tanítvány_  _sok_ napokig látták _aki_ a mái napig _bizonyság_  _tesz_ erröl az _igazság_ a melyet az _írás_ is _bizonyít_ a melyek meg mutattyák _hogy_ a _Krisztus_ meg _kelletik_  _halni_  _de_ rothadást nem szenvedni tsak egyedül ö általa nyerhetitek _bűn_  _bocsánat_ ez ollyan _különös_  _kegyelem_ a mellyet Mojses _törvény_  _által_ meg nem nyerhettétek volna

Az egész _gyülekezet_  _oly_ igen _megtetszik_ a szent pál _beszéd_  _hogy_ arra _kér_  _ő_  _hogy_ a _következendő_ szombaton is _beszél_ nékik azon _dolog_ És még azon a napon sokan a sidok _közül_ szent pál és szent _Barnabás_ mellé _ad_ magokot és a _hit_  _tér_ azonban pediglen szent pál és szent _Barnabás_  _oktat_ mind azokot _aki_ öket _hallgat_  _időközben_ pedig a _kézi_ munkát _gyakorol_  _hogy_ magokot _táplálhat_ mivel se szent pál se szent _Barnabás_ nem _él_ azal a szabadságal mint a több Apostolok _hogy_ olyan szent 
 Aszonyokot vigyenek el magokal _aki_  _gond_ legyen az _eledel_  _holott_ 
 eközönséges _szokás_ volt a sidoknál ök pedíg tsak magok _jár_ és rend _szerint_ olyan 
  _hely_ predikálottanak _ahol_ még az _evangélium_ nem volt _hirdetve_ El lehet _ítélni_ mind ezekböl _hogy_ mitsoda _kemény_  _élet_  _él_ mitsoda _fáradság_  _jár_ szolgálattyok 
  _eleinte_ mindgyárt a sidokon _elkezd_ az _oktatás_ és _ha_ ezek meg vetik vala az _igazság_  _akkor_ a pogányoknak prédikálottak

A _következendő_ szombaton pedig tsak nem az egész város a synagogában _gyülekezik_  _hogy_  _hall_ az Isten szavát Ez a _rendkívül_ valo _gyülekezik_ a sidokot _irigység_ és _harag_  _ingerel_ és _káromló_ szokal álnak vala ellene a szent pál _beszéd_ szent pál és szent _Barnabás_ látván ezeket _bátorság_ mondák nékik Ti valátok _első_  _aki_  _kelletik_  _hirdetni_ az Isten _ige_  _de_ mint _hogy_ azt meg vetitek és magatokot méltatlanoknak _tart_ az _örök_  _élet_ Már mostanában a pogányokhoz megyünk mivel a _megvan_  _írva_ a pogányok vilagoságavá _tesz_ tegedet _hogy_ üdveségre légy a _föld_ végiig a pogányok ezeket _hallván_  _örül_  _tisztelet_ és _öröm_  _hallgat_ az Isten _ige_ és mind azok _aki_  _közüle_ az _örök_  _élet_ rendeltetek vala a _hit_ állának ugy anyira _hogy_ az _evangélium_ jó _hír_ el _terjed_ az egész _tartomány_ 

A _hitetlen_ sidok pedíg azon _megharagudván_  _hogy_ anyin _tér_ ahitre aitatos és _tiszteletes_ Aszonyokot lázasztának fel pál és _Barnabás_ ellen és _felindít_ az egész várost _ellene_ akik üldözni _kezd_ öket _akkoron_ pál és _Barnabás_ reájok rázván alábokrol valo port Antiokiát el _hagy_  _Ikónium_ menének ez az üldöztetés nem _hogy_  _megtántorít_ ahivekben lévö _hit_  _de_ bé _tölt_ öket _öröm_ és _buzgóság_ 


  _Ikónium_ lévén szokások _szerint_ a synagogában menének és az Isten ugy meg áldá _tanítás_  _hogy_ nagy számu sidokot _megtérít_ ugy pogányokot is: _ebben_ avárosban _sok_  _csoda_  _tesz_ és sokáig is maradának noha a sidók igen _ellenez_ és végtire fel lázaszták _ellene_ a pogányokot is ugy anyira _hogy_ tsak nem _megkövez_ öket és _kénytelen_ valának el _hagyni_  _Ikónium_ 

Azt _tart_  _hogy_  _Ikónium_  _megtérít_ szent pál szent _Tekla_ és _javall_ néki _hogy_  _hagy_ 
 el azt _aki_  _ő_ el akarja venni és maradna meg a szüzeségben szent _Chrysostomus_ azt 
 mondgya _hogy_ ez a szüz minden aranyát fel áldozta tsak _hogy_ láthasa szent pált _aki_  _akkoron_  _fogva_ volt azt _ír_  _felőle_  _hogy_ a _fülbevaló_ az Annya _kapunálló_  _ad_ tsak _ki_ 
  _bocsát_ és az _ezüstös_  _tükör_ a _tömlöctartó_  _hogy_  _bebocsát_ szent pálhoz Az Atyák igen nagy _dicséret_ adtanak ennek a szent szüznek El lehet _ítélni_  _hogy_ mely nevezetes 
 volt még az _anyaszentegyház_ a _kezdet_ mivel még az Apostolok _idő_ egy _ázsiai_ pap egy _könyv_  _ír_ a melyet szent pál és szent _Tekla_ utozásinak nevezé _de_ söt még szent pál munkájának _tulajdonít_ ezt a _könyv_  _de_  _idő_  _megtud_  _hamisság_ és a papságbol _kitesz_ 

Imé rövideden a szent _Tekla_  _élet_ a melynek régiségit senki nem _ellenez_ és a melyet az Atyák mind _helybenhagy_ szent pál _Ikónium_  _érkezvén_  _Oneziforusz_ szálla és ót _kezd_ predikállani az _evangélium_  _Tekla_ az uttzának más részin lakván és _általellenben_ a szent pál szállásával ejel napal _hallgat_ az ö _tanítás_ ugy _hogy_ semmi arrol el nem _fordíthat_  _Theoclia_ az Annya ezt _tudta_  _ad_  _Thamirys_  _aki_  _Tekla_ el akará venni Ez 
 az _ifjú_ a kinek már _odaígér_  _Tekla_ avaros _elei_  _közül_ valo volt szép _termetű_  _gazdag_  _bőkezű_ mindent el _követ_  _hogy_ meg változtassa _Tekla_ a szüzeség _megtartás_ 
 valo szándékját a _Tekla_ annya a _cseléd_ azon volt _hogy_  _elhagyat_ szándékját vagy _ölelgetés_ vagy _intés_ vagy _fenyegetés_  _de_ tsak _haszontalan_ volt látván _hogy_ semmit nem _tehet_ a _bíró_  _bead_  _aki_ atüzre _ítél_  _Tekla_  _kereszt_ vetvén magára a 
  _tűz_ mene _de_ a láng semit néki nem árta a _föld_ alat nagy zugás _hallatik_ a _föld_ meg nyilék és egy nagy _eső_ a _tűz_ el _olt_ 

 _Tekla_  _Ikónium_ el _hagy_ és szent pal után mene akíis el szaladot vala evárosbol az Apostol Antiokiaba vivé _ahol_ Alexander a városnak _gubernátor_ nagy szerelemben _esik_ 
 véle _de_  _Tekla_  _kemény_ viselvén magát _hozzá_ arra itélteté _hogy_ avad állatok _közibe_ vettessék egy nehány nap mulva _Tekla_ a _teátrum_ vivék ezel az _írás_ Sacrilégium mint _ha_  _szentségtörés_  _találtatik_ az elsö napon a mely _oroszlán_  _bocsát_ reája _hogy_ el szagasa nem _hogy_ azt _cselekedik_  _hanem_ még mint egy _tisztelet_ a labaihoz 
  _fekszik_ és nyalogatni _kezd_ az után viszá vivék egy _Trisina_ nevü aszszonyhoz a kinek annak elötte _kevés_  _meghal_  _Falconilla_ nevü leánya _akkoron_  _Falconilla_  _megjelenvén_ az Annyának arra _kér_  _hogy_  _kér_  _Tekla_ arra _hogy_ nyerné meg az _isten_  _had_ mehesen 
 nyugodalmas _hely_  _Tekla_  _imádkozik_ és mondá Menynek _föld_ ura _isten_  _Krisztus_  _Jézus_  _megad_  _Falconilla_ az _örök_  _élet_ 

Más nap _Tekla_ simét a _teátrum_ vivék a nép _elébe_  _oroszlán_ és _medve_  _bocsát_ reája _de_ egy _oroszlán_ a lábaihoz mene és _megoltalmaz_ atöb állatoktol _Tekla_ egy _darab_  _idő_ ót álván és látván _hogy_ ót _közel_ egy _tó_ volna _tele_ vizel _beleugrik_ mondván már _idő_  _hogy_ meg mosatassam _abban_ a _tó_  _tengeri_  _borjú_ valának _aki_ nem _hogy_ el szaggatták volna _de_ mind _megdöglik_ és egy _fekete_  _felleg_  _körülvesz_  _hogy_ ne láthasák mezitelen _akkoron_ a _bíró_ vad _bika_  _kötöztet_  _hogy_ négyé szakaszák _de_ a _kötél_  _csodálatos_ el szakadozának a _főbíró_ magához _hívat_  _kérd_ tölle _hogy_  _ki_ volna _köntös_  _adat_ reája és szabadoson el _bocsát_ 

Egy nehány napig még Antiokiában marada és _megtudván_  _hogy_ szent pál Alyrében volna férfiu _köntös_  _öltözik_ és utánna mene _sok_ más _férfi_ és aszonyokal szent pál _csodálkozik_ rajta _hogy_ meg látá _de_  _Tekla_ mondá néki én _megkereszteltetik_ és _aki_ tégedet segitet az _evangélium_ predikálásában engemet is segitet _hogy_  _megkereszteltetik_ azután mindeneket _előbeszél_ nékí valamik _történik_ és _onnét_ a maga _haza_ mene _Ikónium_  _aki_  _ő_ el akará venni a _meghal_ az után azon _igyekezik_  _hogy_ az Annyát _megtérít_  _de_ azt véghez nem vihetvén a _tenger_ viszá ment és Seleucíában _érkezvén_ ót 
  _sok_ személyeket _megkeresztel_ ugyan ót is _meghal_  _békesség_ 

A szent pál _csodatétel_  _között_ amelyeket tett _ebben_ az elsö uttyaban szent lukáts tsak _egy_ 
  _feltesz_ a midön listriába _meggyógyít_ egy _Enéás_ nevü _ember_ a kinek _ész_ lévén az _ín_ sugorodva születésétöl _fogvást_ sántált ez az _ember_  _jelen_ lévén a szent pál prédikacioján az Apostol sokáig nézé és látván _hogy_ nagy _bizodalom_ volna annak az _ember_ a _meggyógyulás_ mondá néki fel szoval _felkel_ és ály _egyenes_ lábaidon azonal _ugrálva_  _felkel_ és _járni_  _kezd_ a lystriai nép látván ezt a _csoda_ nagy fel szoval _kezd_ mondani _ihon_ vannak az _isten_  _aki_  _ember_  _kép_  _mihozzánk_ le szálottanak _Barnabás_  _Jupiter_ nevezék _hihető_ azért _hogy_ nagy szál _ember_ volt és pált Mercuriusnak _talán_ az ö _ékes_ valo szollásáért és _hogy_ rend _szerint_ ö _elkezd_ a _beszéd_ azonban a _templom_ áldozo papja _bika_ és _koszorú_ vive az Apostolok szállása _elébe_  _hogy_ áldozatot _tesz_ nékik a népel együt _de_  _Barnabás_ és pál _megtudván_ szándékjokot _futva_ menének a _kapu_ meg szaggaták ruhájokot és a sokaság _köz_ menvén _kiált_ atyámfiai mit akartok _cselekedni_ mi tsak emberek vagyunk valamint magatok és olyan _gyenge_ azért _jön_  _hogy_ néktek azt _hirdet_  _hogy_ azok az _isten_  _aki_  _imád_ tsak semik _hanem_  _tér_ ebböl a _babonaság_ az _élő_  _isten_  _aki_ amenyet és a _föld_  _teremt_ a _tenger_ és mindeneket _aki_ az el mult _idő_ el _hagy_ a magok uttyokban a nemzeteket _mindazonáltal_ meg nem szünék öket bé _tölteni_  _java_ és meg _bizonyítani_ valoságos létit

 _de_ akár menyit _beszél_ nehezen vevék le anépet arrol _hogy_ nékik ne áldozna _kevés_  _idő_ mulva pedig _holmi_ sidok _érkezik_ a pisidiai Antiokiábol és _Ikónium_ fel lázaszták a népet az Apostol ellen ugy anyira _hogy_  _kő_  _hajigál_ reája _aki_ is a _föld_  _esvén_ ugy _hagy_ mint _holt_ azután az városbol _ki_ vontzolák _hogy_ valamely verembe vessék _de_ a _tanítvány_  _körülvévén_  _felkel_ és viszá mene a városba és más nap _elindul_  _Barnabás_  _hogy_  _Derbe_ menyenek _ahol_ el _kezd_ a _tanítás_ az Isten meg áldá _tanítás_ és _sok_  _tanítvány_ 
 szerzének az urnak azután _visszatér_ lystriában _Ikónium_ és Antiokiában _megerősítvén_ mindenüt a _hív_ a _hit_ és _int_ az álhatatoságra az után papokot rendelének minden városban és azokot az Isten _gondviselés_ alá _hagy_ magok pedig _visszatér_ pámphiliában Pergében prédikálának az után Attaliában menének amely város atenger parton vagyon ót _hajó_ ülvén Seleuciában _ki_ szállának és Antiokiában _ér_ mint _egy-két_  _esztendő_  _tart_ az ö utozások

A syriai Antiokiában _érkezvén_ a _tanítvány_  _összegyűjt_ és _elébeszél_ nekik _hogy_ az Isten mitsoda nagy _dolog_ mivelt ö általok _hogy_ miképen nyitotta meg a _hit_  _kapu_ a nemzeteknek azután sokáig maradának azon _hely_ a _tanítvány_ Azonba pedig szent péter a maga résziröl _sok_  _tartomány_ prédikálá az _evangélium_ azt el lehet _hívni_  _hogy_ a _közönséges_  _esztendő_ 45 dikében _ír_ az elsö levelét a pontusí _bithyniai_  _ázsiai_  _galatiai_  _kappadókiai_  _megtért_ sidoknak a levelét _Babilónia_  _datál_ mivel Romát ezen a neven 
 nevezi vala alevélben _keresztény_ nevet _ad_ a _hív_ a melyben az Apostoli _fejedelemség_ méltán valo _felség_  _beszél_  _abban_ ahiveket a _békességes_  _tűrés_  _int_ az _igazság_ és az ártatlanság _követés_ letzkét _ad_ a _házas_ személyeknek az _öreg_ és az _ifjú_ egy szoval nintsen olyan rend és _hivatal_ amely _ebben_ a levélben ne _talál_ magának _oktatás_ és elö menetelére valot Azt _tart_  _hogy_ szent Márk _aki_ mind 
  _tanítvány_ mind _tolmács_ volt segitté ezen level _írás_ Ezt a levelet sylvánus _által_  _elküld_ 


 Ezen _idő_  _tájban_  _ír_ szent Márk _evangélium_ a Romai _hív_  _kérés_ akik arra 
  _kényszerít_  _hogy_  _hagy_  _írás_ amit szent pétertöl _hall_ némellyek arégiek _közül_ azt _tart_  _hogy_ szent péter _diktál_ szent Marknak vagy _hogy_ maga _ír_  _Tertullianus_ ugy tettzik mint _ha_ szent péternek _tulajdonít_  _de_ azt inkáb lehet _gondolni_ 
  _hogy_ tsak aprobálá és a Romai _hív_  _ad_  _olvasni_ és _hogy_ szent Márk tsak _ír_ a mit szent pétertöl _hall_ vannak olyan régi _írás_ a melyek azt mondgyák _hogy_  _deák_  _ír_  _evangélium_  _de_  _közönséges_ azt _tart_  _hogy_  _görög_  _ír_ 

A _júdeai_  _gubernátor_  _Cuspius_  _Fadus_ meg változtaték és _Tiberius_ Alexánder a sidó philon 
 Attya fia _tetet_  _hely_ ennek az _ember_ az _elei_ sidok voltak _de_ a vallását el _hagy_ volt E _Júdea_  _csendes_  _igazgat_ valamint _Fadus_ és az _ország_  _békesség_ marada egy nehány _esztendő_  _Tiberius_ Alexander _kereszt_ vonatá _Jakab_ és simont a _galileai_  _Júdás_ a 
 fiát a _herodianus_  _fej_  _aki_ annak elötte negyven _esztendő_  _feltámaszt_ 
 anépet _hihető_  _hogy_  _ebben_ az _idő_ prédikálla szent pál _Júdea_ és _Júdea_  _Illíria_ 
 vivé az _evangélium_ Ez igy lévén _elterjeszt_ az _evangélium_ világoságát _Kappadókia_ pontusba és _Trákia_ És lehet _hogy_ ezekben az utozásiban a melyekröl szent lukáts semi _különös_  _dolog_ nem mond _hogy_ az Apostol a sidoktol _öt_  _íz_  _harminc_ 
  _kilenc_  _csapás_ vett akik _-e_  _szerint_ szokták vala _megostorozni_ a synagogában azt akit _gondol_  _hogy_ atörvény ellen _cselekedet_ a Romaiaktol is _két_  _megostoroztatik_  _három_ volt _hajótörés_ egy nap és egy _éjszaka_ atenger _fenék_ mind ezeket annak elötte szenvedé _hogy_ a _korinthoszbeli_  _ír_ a második levelét


  _Heródes_ a _calcidai_  _király_ Agrippa _király_ az _öcs_ minek utánna el vette volna afö papságot _József_  _hogy_ azt Ananiásnak a Nebedeus _fia_ adná meg _hal_  _Claudius_ 
 nyoltzadik _esztendő_ A _császár_ az _ország_ az _ifjú_ Agrippának _ad_ a nagy Ágrippa _fia_ ezen _idő_  _tájban_ ventidius _Cumanus_  _Júdea_  _gubernátor_  _tetet_ Alexandriai _Tiberius_  _hely_ ennek _idő_  _kezdődik_ a _sok_  _háborúság_  _ebben_ az _ország_ a mely _háborúság_ tsak a _Jeruzsálem_ el romlásával végezödék el


 Mint _hogy_ a sidok anagy _ünnep_ mindenünén _összegyülekezik_  _Jeruzsálem_ 
 agubernátoroknak szokások volt egy nehány _kompánia_ vitezeket _fegyver_ a _templom_ mellet _tartani_  _hogy_ valamely rendeletlenség ne _történik_ ennek az _esztendő_  _húsvét_  _ünnep_ a negyedik napon egy romai vitéz mezítelen _kezd_ mutagatni _mindenekelőtt_ a mit az _emberség_ és a szemérem _inkább_  _eltakar_ A nép azon _felindul_ és _kiáltani_  _kezd_  _hogy_ az a _gyalázatos_  _dolog_ nem tsak öket _tekint_  _hanem_ az _isten_ magát A kik _inkább_ azon _felindul_ azok _Cumanus_ ellen _kezd_  _beszélni_ mondván _hogy_ ö parantsolta volna a vitéznek azt _cselekedni_ a _gubernátor_ igen meg sértödék az illyen _beszéd_  _mindazonáltal_ a _békesség_ atsendeségre _int_ öket _de_ nem _hogy_  _engedelmeskedik_ néki _hanem_ még _becstelen_ szokal _illet_ azért atemplom mellé viteté minden _had_ az sidok azon ugy meg rémülének _hogy_ egy másra _tódul_  _hogy_ el szaladhasanak _gondolván_  _hogy_ üznék 
 öket és a szoros utakon a melyek atemplomban mennek _oly_ nagy szorulás volt _hogy_ több volt _tízezer_ vagy _harmincezer_ a kit vagy _eltapod_ vagy a szoroságban _meghal_ ez igy lévén az _ünnep_  _öröm_ szomoruságra változék

Némelyek ezek _közül_  _aki_ el szaladának _elől_  _találván_  _Jeruzsálem_  _öt_ vagy _hat_  _mélyföldnyi_ a _császár_  _István_ nevü rabját _megfoszt_ és minden portékáját el vevék _Cumanus_ azt _megtudván_  _hadi_  _ember_  _küld_ utánnok meg parantsolván _hogy_  _feldúl_ a _falu_ és az _elei_ a _falusi_ vinnék _hozzá_ mint vétkeseket _hogy_ meg nem _fog_ azokot atolvajokot a midön a _falu_ fel prédálák egy _hadi_  _ember_ a Mojses _könyv_  _talál_ el szagatá és _megéget_  _káromlás_ A sidok azon mindenüt _felindul_ és _Caesarea_ menének _Cumanus_  _kérvén_ arra _hogy_  _megbüntet_ azt az _ember_  _aki_ a szent _könyv_ el szaggata volna _Cumanus_ meg _hallgatván_  _kérés_ meg öleté szemek láttára

Szent péter minek utánna Romában maradot volna egy _darab_  _idő_  _Júdea_ mene a _közönséges_  _esztendő_ 50 dikében azt el lehet _hinni_  _hogy_  _Olaszország_ és más _hely_ 
  _elküld_  _tanítvány_ mivel azt _bizonyos_  _tart_ a _következendő_ saeculumokban _hogy_  _Olaszország_  _Gallia_  _Spanyolország_  _Afrika_ és siciliában és más szigetekben _hogy_ szent péter az ö _tanítvány_ vagy utánna valoi _fundál_ azokot az Anyaszent [Anya-szent] egy _ház_ és noha ez atraditio a melyet meg _tart_ még mostanában is arégi _anyaszentegyház_ ne légyen is _teljesség_  _bizonyos_  _de_ azt nem lehet _tagadni_  _hogy_ azok az _anyaszentegyház_ ne vették volna _eredet_ szent pétertöl vagy azoktol _aki_ ö vagy az utánna valoi oda _küld_ predikállani mivel azokot ugy _tart_ mint szent pétertöl _küldött_ noha szent péter már _meghal_ annak elötte _sok_  _idő_ 


 szent Márkot szent péter _küld_  _Egyiptom_  _hogy_ a _Krisztus_  _hirdet_ és az Alexandriai _anyaszentegyház_ ugy _tekint_ mindenkor _ő_ mint _fő_ Apostolát a mely _evangélium_  _ír_ azt oda vitte és azt _tart_  _hogy_  _őelőtte_ senki még _abban_ az _ország_ 
 nem predikalotta volt ahitet a mely _ország_ el vala merülve ababonaságban _előbbször_ mindgyárt _Cirene_ városában szalla _ki_  _ahol_ sokakot _megtérít_ és _sok_  _csoda_ tett _onnét_ más _egyéb_ részeibe mene lybiának és végtire _Egyiptom_ és _Thebaid_ mível azt _tart_ 
  _hogy_ mind ezek atartományok tölle vették az üdveségnek üsmerettségit

Leg utolyára mene Alexándriába és minek utánna arra az Isten parantsolattyát vette volna _hajó_ ülvén _két_ nap mulva Alexándriában _ér_ azt _ír_  _hogy_ amidön avárosban _ér_ a saruja el szakada és egy vargának _odaad_  _hogy_  _megfoldoz_ avarga a kit _Annianus_  _hív_ a mint _foldoz_ a _kéz_ ütötte az árrat és a _fájdalom_  _felkiált_  _ó_ én _isten_ szent Mark ezt jó _jel_  _tart_  _hogy_ az uttya _hasznos_ lészen Ezek a szók pedig alkalmatoságot _ad_ nékí _hogy_ arrol az _isten_  _beszél_  _Anniás_ a kit segittségül _hív_ noha nem üsmérné És a _Krisztus_ az ö _fia_ a kinek _érdem_ és _hatalom_  _által_ remélheti sebének _meggyógyulás_ 

 _Annianus_ ezeket _csendes_  _hallgat_ és szent Mark egy _kevés_ sárt _csinálván_ anyálával _megken_ a sebet az urat segittségül _hív_ és azonnal az _Anniás_  _kéz_  _meggyógyul_ ennek az _ember_ a _csoda_  _meghatván_ a szivét arra _kér_ szent Márkot _hogy_ menne _hozzá_ szálni az után _étel_  _ad_ néki és _sok_ féle _kérdés_ tett néki a _tudomány_ melyet _tanít_  _elegendő_  _megtanulván_  _tehát_ mind azt ami szükséges volt _megkeresztelkedik_ az egész _ház_ együt _sok_ féle személyeket szent Márknak az _élet_  _csodatétel_ és _tanítás_ ahitre _térít_ Ezeknek az Alexandriai elsö _keresztény_ abuzgoságok olyan volt _hogy_ sokan 
  _közüle_ mindennek ellene mondának _hogy_  _követhet_ a _tökéletes_ rendit 
 akeresztyéni vallásnak sokan arégiek _közül_ azt _tart_  _hogy_ a _térapötus_  _aki_ le 
  _ír_ philo az _elmélkedés_ valo _könyv_ nem mások _hanem_ a szent Márk _tanítvány_ 
 philo _tisztelet_ akara adni nemzetinek és vallásának ezekel atekélletes _tanítvány_ 
 akristus _Jézus_ mert tsak nem minyájan születet sidok valának és tsak nem minyájan _követ_ a törvény _ceremónia_ 

Azt _tart_  _hogy_ a _térapötus_  _első_  _kezdő_ valának a szerzetesi _élet_ A _bizonyos_  _hogy_ azok a _barát_ akik régenten _oly_  _híres_ valának _sok_  _követ_ a _térapötus_ és az _esseniánus_ : _de_ azt nem mondhatni el _teljesség_  _hogy_ a _térapötus_ és az _esseniánus_ szerzették volna a szerzetes _élet_  _hanem_ tsak elsö példái valának valoságal mondván _Egyiptom_ tsak aharmadik saeculumban _kezd_  _barát_ látni már _beszél_ az _esseniánus_ szükséges _itt_ egy szót mondani a _térapötus_ is _ebben_ akönyvben _természet_  _szerint_ valo _hely_ vagyon akár ugy mint sidoknak akár mint _keresztény_ mivel arra _kötelez_  _itt_ magunkot _hogy_ a sidoknak és az _anyaszentegyház_  _kezdet_  _história_ le _ír_ A mi szandékunk nem a _hogy_  _előhoz_ mind azokot avetekedéseket a mellyek voltak és vannak ezen _dolog_  _iránt_ és melyen még mostanában sem _megegyezik_ a _tudós_ 

A _térapötus_ név _görög_ egy _doktor_ tészen vagy egy szolgát vagy egy _imád_ az _isten_ egy szolgáját Azok _aki_  _Egyiptom_ ezt a nevet viselték _főképpen_ az _elmélkedő_  _élet_  _foglal_ magokot valamint az _esseniánus_ a munkálodo _élet_ igen _sok_ számuan valának a _térapötus_ mind a _férfi_ mind az Aszszonyok résziröl _abban_ az _ország_  _de_  _főképpen_ Alexandria vidékin az ö _társaság_ más _egyéb_ reszeire is _elhat_ avilágnak 
 Azok _aki_ erre az _élet_ adgyák magokot mondgya philo nem szokásbol se nem valaki 
  _kérés_ vagy unszolására _cselekedik_  _hanem_ tsak a _buzgóság_  _természet_ felet valo sugarlásbol és _abból_ az _égő_  _kívánság_ a melyel _óhajt_ az _örök_ és _boldog_  _élet_ ugy _tekintvén_ már magokot mint _meghalt_ avilágnak a _gyermek_ attya _fia_ vagy _ha_ attyafiok nintsen ajó akarojoknak _hagy_ még _élte_ valamit aföldön _bír_  _hogy_ a _boldog_ szegénységben _élhet_ Ellene mondanak nemzettségeknek szokásoknak attyafioknak _haza_ és magokot el rejtik avárosokon _kívül_ akertekben vagy _távol_ valo _hely_  _hogy_ ót _él_ minden _ember_  _társaság_ nélkül


 A _tökéletes_ a _térapötus_  _közül_ egy _domb_ választának magoknak a Méris _tó_ mellet _ahol_  _sok_ számuan laknak együt (:ezeket philo _beszél_  _felőle_ :) _főképpen_ azért választották magoknak ezt a _hely_ mert az Áer _tiszta_ a _hely_ maganos és azért is _hogy_ ót nem _tarthat_ atolvajoktol mivel egy felöl a Meris _tó_ öket _oltalmaz_ más felöl pedig a _sok_  _falu_ és majorok valának az ö _ház_  _távol_ vagyon _egy_ amásikátol _építve_  _hogy_ inkáb _különös_ lehesenek _de_  _igen_  _távol_ sintsenek egy mástol azért _hogy_ szükségben egy mást _oltalmazhat_ atolvajoktol és egy _társaság_  _élhet_ azok a _ház_ parasztosok és szegények tsak _éppen_ ami szükségre valo _hogy_ magokot _megoltalmazhat_ ahidégtöl és amelegtöl a _ház_ maradnak _egész_  _hét_ se _ki_ nem mennek se tsak _ki_ sem néznek 
 anyira _foglalatos_ mindenik _térapötus_ imádkozo helyevagyon a melyet ök nevezik semnejonak vagy Monasterionak a melyben ök a lelki _élet_  _foglalatosság_  _tölt_ az _idő_ oda ök nem visznek semi _ételnemű_ se semi testi szükségre valo _dolog_  _abban_ ök a _törvény_ a profétakrol _elmélkedik_ és szent _ének_  _énekel_ az ö elméjek mindenkor az _isten_  _foglalatoskodik_  _de_ söt még álmokban sem _elfelejt_ ugy anyira _hogy_ vannak olyanok _aki_ az Isten álmokban nagy _igazság_ nyilatkoztat _ki_ 

Napjában _két_  _imádkozik_ regel és _este_ regel nap _feljötte_ arra _kér_ az _isten_  _hogy_  _betölt_ öket világoságával és szerentsés napot adgyon nékik _este_ pedig arra _kér_  _hogy_ azö elméjek meg menekedvén a nem szükséges _gond_ és az _érzékenység_  _figyelmetlenség_  _csendes_  _foglalhat_ magokot az _igazság_  _tanulás_ a regeltöl _este_ valo _idő_ az _olvasás_ és az _elmélkedés_  _foglaltatik_ 

Ök _ének_  _csinál_  _sok_ féle _kotta_  _de_ azok mind áitatos _ének_ szombat napon _együvé_  _gyülekezik_ a _közönséges_  _oratórium_ amely egy _kőfal_  _két_ részre vagyon _osztva_ ugy _hogy_ az aszszonyok el legyenek rekesztve a _férfi_  _de_ az _oktatás_  _hallhat_ noha öket ne láthassák ót rendbe ülnek az _öreg_  _elől_ azután az _ifjú_ mind _közönséges_ ruhákban 
 akezeket _eltakar_ a _jobb_  _kéz_ a melyekre teszik a szakállok alá és abalt az _oldal_ aleg régieb és a _tanult_  _közötte_ közébbe megyen és nékik _beszél_ az ö _beszéd_  _fontos_  _de_ nem _cifrázott_ mindenek nagy _csendesség_  _hallgat_ 

A mértékleteséget nálok ajó _erkölcs_  _fundamentum_  _tart_ senki semi _eledel_ nem _él_ nap le menetele elöt adván a napot alélek _gond_ és atanulásra és az _éjszaka_ atesti _gond_  _de_ még annak is tsak egy _kevés_ részit adgyák atestnek vannak olyanok _aki_  _harmadnap_ tsak egy szer _eszik_ mások akik _hat_ napban egy szer A szombat nap nálok nagy _tisztelet_ vagyon minden testi munkát azon félben _hagy_  _de_ azon anapon _eszik_ ugy _bánván_ atestekel valamint egy _oktalan_ álatal akinek _enni_ adnak a munka után Az ö _eledel_ tsak _közönséges_ és _kevés_ áll tsak száraz _kenyér_  _eszik_ sóval és vizet _iszik_ A _kényes_  _izsóp_  _tesz_ a _kenyér_ Egy szoval tsak anyit _iszik_  _hogy_ szomjuhal meg ne _hall_ és anyit _eszik_  _hogy_ a _gyengeség_ és az _éhség_ le ne nyomja öket az ö _köntös_ igen _közönséges_ tsak _éppen_  _hogy_ magokot _betakar_ ahidég vagy a nagy melegek ellen _tél_ vastag posztobol valo palástot viselnek nyárban len vásznat _hordoz_ mindenben a szemérmeteséget _követ_ mint az _igazság_ leányát és _kerül_ a _hiábavalóság_ és a szükségen felyül valot mint a _hazugság_ leányit


 A _hét_ szám _közötte_ nagy _tisztelet_ vagyon nem tsak meg nyugosznak minden _hetedik_ napon ugy mint minden szombaton _de_ az ö _fő_  _ünnep_  _hét_  _hét_ mulva _esik_  _tudniillik_ a Pünkösd azon a napon mind _összegyűlik_  _fehér_  _köntös_  _hogy_  _imádkozik_ és _eszik_  _öröm_ Az _ebédlőház_ léven mind _fennállva_ sorjában _felemel_  _kéz_ és szemeket az _ég_  _felé_ és azon _kér_ az _isten_  _hogy_ áldgya meg az _eledel_ meg _enged_  _hogy_ az Aszonyok ót _jelen_ legyenek _de_ azok mind szüzek és _idős_  _többi_  _aki_ szabad akaratbol adták magokot a szüzeségre az _imádság_ után az asztalhoz ülnek _aki_ a szerzetben leg régiebbek 
 azok _elől_ ülnek azutan az ujjabbak mivel _őközöttük_ nem vigyáznak az _öregség_  _hanem_ a szerzetben valo régiségre az asztalnál a _férfi_  _jobb_  _kéz_ felöl ülnek az Aszonyok _bal_  _kéz_ felöl ök az asztalnál nem ülnek _hanem_  _fekszik_ a régi _szokás_  _szerint_  _gyékény_ Az asztalnál _oly_ nagy _csendesség_ vagyon _hogy_ még a lélegzetet is lassan _kell_ venni Azokot _aki_ asztalnál szolgálnak aleg iffiabbak és _jobb_  _erkölcsű_  _közül_ választtyák mivel _közötte_ nintsen szólga azok _öröm_ szolgálnak söt még azon _igyekezik_  _hogy_  _megelőz_ kinek kínek szükségit _hogy_ semit ne _kelletik_  _kérni_ Azok _aki_ szolgálnak ugy _tekint_ az asztalnál valokot mint Attyokot és _fiúi_ szeretettel és _tisztelet_ vannak _hozzá_ ót _bor_ vagy más részegittö _ital_ nem _iszik_ se _hús_ se semmi _gyenge_  _eledel_ ót nintsen _hanem_ az _öreg_ és a _gyenge_ meleg vizet adnak és _hideg_ a _többi_ A _kenyér_ mellé semit mást _egyéb_ nem _tesz_ a sónál _hanem_ a _kényes_  _tehet_  _izsóp_ a _kenyér_ mellé Imé illyenek az ö _nagy_ vendégségek


 Az _ebéd_ alat valamelyik a _Szentírás_ valamely _kérdés_  _tesz_ amelyet vagy maga vagy másnak _meghagy_ fejteni azt pedig rövid és _értelmes_  _beszéd_ A _jelenvaló_ azt nagy _csendesség_  _hallgat_ és valamely _jel_  _által_  _értés_ adgyák _hogy_  _megértet_ amit mondot abeszédnek vége léven minden _dicséret_  _ad_ néki _öröm_ és _aki_  _beszél_ fel _kel_ és az Isten _dicséret_ valo _ének_  _énekel_ a többi is mind _felkel_ és _figyelmetesség_  _hallgat_ és avége _felé_ mind reája _felel_ az Aszszonyok valamint a _férfi_ 

Az után az _ifjú_ akik szolgáltanak az asztalt a melyröl szó volt _elévisz_ a melyen vagyon A szent _eledel_ ameg _költ_  _kenyér_ a só és az _izsóp_  _emlékezet_ annak a szent asztalnak a mely a szent _hely_ vagyon Azok akik azt _tart_  _hogy_ a _térapötus_  _kereszt_ lettek volna azt akarják _hogy_ az az asztal és az a szenttséges _eledel_ az _Eucharisztia_ lett volna A 
 melyröl philo _oly_  _homályos_ szollot mivel az elsö _hív_ nehezen _beszél_ az _idegen_ elött arrol atitokrol philo azután azt mondgya _hogy_ az _étel_ után az _éjszaka_ szent _foglalatosság_  _tölt_ ezt is az elsö _keresztény_  _gyülekezet_ lehet szabni _aki_  _gyakorta_ virasztottanak egész _éjszaka_ 

A _férfi_ és az Aszonyok _felkelvén_  _tehát_ a _közép_ a _vacsorálóház_  _két_ részre _oszlik_ egy részre a _férfi_ másra az aszszonyok és mindenik résznek az elötte valoja olyan személy a melyik _tiszteletes_ és _aki_  _jobb_  _énekes_ ezek _különbféle_  _ének_  _énekel_ az Isten _tisztelet_ némelykor mind egy szers mind _énekel_ némelykor _külön-külön_ azután minek utánna sokaig _táncol_ akét rész _külön-külön_ mind a _két_ rész _összeelegyedik_ mint valamely szent el ragadtatásbol ugy anyira _hogy_ az _férfi_ és az Aszonyokbol álló _két_  _kórus_ egy _kórus_ lészen annak atántznak _követés_ a mely volt averes _tenger_ valo _általmenetel_ után _ahol_ Mojses _táncol_ a _férfi_ és Mária ahuga az Aszonyokal A _férfi_ vastag szovok _összeelegyedvén_ az Aszonyoknak vékony szavokal 
  _gyönyörködtető_ zengést _okoz_ E _szerint_  _eltölt_ a pünkösd _éjszaka_ ugy anyira _hogy_ más nap reggel még _friss_ mint mikor _összegyülekezik_ 

Mihent a nap _kezd_  _feltetszeni_ minyájan _napkelet_  _fordul_ és _felemelvén_  _kéz_ az _ég_  _felé_  _kér_ az _isten_  _hogy_ szerentsés napot adgyon nékik _hogy_ üsmértesse meg vélek az _igazság_ és _értelmes_ lelket adgyon nékik Ezek az _imádság_ után _ki-ki_ a maga _lakóhely_ megyen és a rend _szerint_ valo _foglalatosság_  _követ_ Illyen vala a _térapötus_  _élet_  _aki_  _Egyiptom_  _él_ philo _idő_  _aki_ is Alexándriában _él_  _abban_ az _idő_ a melyben szent Márk ót _fundál_ a _keresztényi_  _anyaszentegyház_ 

A _sok_ számu _hív_  _aki_ szent Márk a _hit_  _térít_ Alexándriában fel serkeszték a _bálványozó_ papokot és a _buzgó_ pogányokot fel lázaszták az egész várost szent Márk ellen és _feltesz_ magok _között_  _hogy_  _megöl_ Szent Márk pedig _hogy_  _oly_  _ok_ nélkül a _halál_ 
 magát ne _tesz_ azt _gondol_  _hogy_ magát valahová el vonnya _de_ nem akarván az _anyaszentegyház_ pásztor nélkül _hagyni_  _Anianus_ választá arra a kit _először_  _megtérít_ és 
 Alexandriai püspöknek szentelé Ez _igazgat_  _előbbször_ ezt az _anyaszentegyház_ Szent Márk után Azt mondgyák _hogy_ szent Márk _három_ papot és _hét_  _diakónus_  _ad_ melléje és ezeken _kívül_  _tizenegy_ személyeket _aki_ segittsék maga pediglen viszá _tér_ pentapolisba _ahol_  _két_  _esztendő_ marada _onnét_ viszá _jön_ Alexandriába és _öröm_ látá _hogy_ a _hív_ meg szaporodtak mind a számba mind a lelki _kegyelem_ ujontába el _hagy_ Alexándriát és _talán_ Romában mene mivel az _Orientalisi_Chronica_ azt _tart_  _hogy_  _jelen_ volt amidön ót szent Péter és szent Pál _megöletik_ a _közönséges_  _ész_ 66 dikában


 Azonban pedig szent pál és szent _Barnabás_ Antiokiában valának a midön némellyek 
  _Júdea_  _érkezvén_ azt akarák el hitetni _hogy_ a _körülmetélés_ nélkül nem lehet üdvezülni azoknak pedig nem vala semi parantsolatok az Apostoloktol _hogy_ ezeket _tanít_ 
 némellyek az Atyák _közül_ azt _tart_  _hogy_ az _eretnek_  _Kerinthosz_ és az ö _követő_ akarák 
  _tanítani_  _hogy_ a _törvény_  _ceremónia_ szükségesek az üdveségre Pál és _Barnabás_  _felkelvén_ az _evangélium_ szabadság mellet azt el végezék _hogy_ ök meg más Atyafiakal _Jeruzsálem_ mennének az Apostolokhoz és az régiekhez _hogy_ vélek _közöl_ ezt a _dolog_ 
 az Isten magais meg _jelent_ nékik _hogy_ oda el mennének Pál és _Barnabás_  _elindul_  _tehát_ Antiokiábol _Titusz_ el mene vélek és _talán_ még mások is _általmenvén_ Phenicián és samarián _megbeszél_ mentekben a _hív_  _hogy_ az ur mitsoda _kegyelmesség_ mutattya apogányokhoz is a _hit_  _híván_ öket _Jeruzsálem_  _érkezvén_ pedig szerentsésen igen _jól_  _fogad_ öket _de_ ez az _anyaszentegyház_ is tsak nem olyan _baj_ volt valamint az Ántiokiai a _törvénybeli_  _ceremónia_  _iránt_ mivel némely _kereszt_ akik _farizeus_ valának azt akarák _hogy_ a _megtért_ pogányokot a _körülmetélés_ és atörvény _megtartás_  _kell_  _kényszeríteni_ 


 Az Apostolok és az _öreg_  _gyűlés_  _tart_ szent péter szent _János_ és a _kis_  _Jakab_ valának _első_ a _gyűlés_ lehet _hogy_ mások is voltak az Apostolok _közül_ nem számlálván szent pált és szent _Barnabás_ egy szoval a _gyűlés_ valának mind azok akik a _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_  _elsőbb_ valának Minek utánna mindent _jól_ meg visgáltanak volna 
 szent péter _felkel_ és monda _atyámfia_ azt _tud_  _hogy_ az Isten már régen választot engemet arra _hogy_ anemzetek az én számbol _hallgat_ az ö _ige_ ( _itt_ a _Kornélius_  _megtérés_  _ért_ :) és a _hit_ vezese öket Az Isten _aki_ a sziveket üsméri _bizonyság_ tett rollok és _megelőz_  _ítélet_ szent lelkét adván a nemzeteknek valamint minékünk semi _különbség_ nem _tesz_  _közötte_ és _közötte_  _megtisztítván_ sziveket ahit _által_ Miért akarják _tehát_ mostanában az _isten_  _kísérteni_ olyan _járom_ adván atanitványokra a melyet se mi se a mi Atyáink nem viselhettük _és_ mi azt _hisz_  _hogy_ az Isten _kegyelem_  _által_ szintén ugy üdvezülnek valamint mi

Az egész _gyülekezik_ erre semit nem mondá _hanem_ azt _hallgat_  _hogy_ pál és _Barnabás_  _elébeszél_  _hogy_ az Isten mitsoda _csoda_ tett volna általok a nemzetek _között_ azt _hogy_ el végezék Szent _Jakab_ a _jeruzsálemi_ püspök _erősít_ mind azt a mit szent péter monda ezekel a szokal _hogy_ az Isten _előre_ meg mondatván a nemzeteknek _megtérés_ és _hívatás_ ahitre 
 bé is _tölt_ munkáját és véghez viszi szándékját annak okáért mondá én azt _ítél_  _hogy_ nem _kell_  _háborgatni_ azokot akik a nemzetek _közül_ meg _tér_  _hanem_ tsak arra _kell_ öket _kötelezni_  _óv_ magakot abálványozástol a paráznaságtol a _fojtott_  _hús_ és avértöl: Mert Mojsesnek régi _idő_  _fogva_ vannak minden városokban kik _ő_  _hirdet_ a synagogakban _ahol_ minden szombaton _olvastatik_ 

A koron az Apostolok az _öreg_ az egész _anyaszentegyház_ el végezék _hogy_ valakit Antiokiában _küld_ pálal és _Barnabás_  _aki_ oda el vinné a _gyűlés_ végezésit

választák _tehát_  _Júdás_ a kit _Barabás_ is nevezték és silást ezek _fő_ valának az Atyafiak _közül_  _aki_ egy levelet _ad_  _kéz_ a melybe evala _írva_ „Az Apostolok az _öreg_ és a _jeruzsálemi_ Atyafiak azoknak a pogányságbol valo _megtért_ atyafiaknak kik Antiokiában syriába és _Kilikia_ vannak _köszönet_ Hallottuk _hogy_ némellyek _közüle_  _megháborít_  _titeket_  _felháborít_ lelkeiteket _ki_ nem volt arra parantsolatok Tettzet nékünk _egybegyűlt_  _hogy_  _férfi_ válaszunk és _hoz_  _küld_ a mi szerelmesinkel _Barnabás_ és pálal _oly_  _ember_ kik az ö lelkeket a mi Urunk _Jézus_  _Krisztus_ nevéért adták _küld_ azért _Júdás_ és silást kik magok is azokot _megbeszél_ 
 néktek szoval Mert _tetszik_ a szent Léleknek és nékünk _hogy_ semi töb _teher_ reátok ne _tesz_  _hanem_ ez szükségeseket _hogy_  _megtartóztat_ magatokot abálványoknak áldoztattaktol avértöl a _fojtott_  _hús_ és aparáznaságtol melyektöl _megőrizvén_ magatokot _jól_  _cselekedik_ legyetek _egészség_ ”

Szent pál _ebben_ az uttyában a _hív_ és az Apostolok _elébe_  _terjeszt_  _közönséges_ 
 atudományt a melyet a nemzeteknek prédikálá és arrol _különös_  _tanács_  _tart_ a _fő_ rendüekel _Barnabás_ és _Titusz_  _jelenlét_ nem azért _hogy_ szükségé lett volna arra _hogy_ 
 magát _bizonyos_  _tesz_ a _tudomány_  _igaz_ voltárol a melyet prédikál vala vagy _hogy_ szüksége lett volna annak atudománynak arra _hogy_ mások _jóváhagy_  _megerősít_ mivel ö azt a _Krisztus_ magátol vette volt _de_ szükséges volt _bizonyos_  _tenni_ másokot predikálásának _igazságos_ voltárol meg mutatván azt _hogy_ semit olyat nem _tanít_ a mit minyájan az Apostolok _jó_ ne _hagy_ szent péter szent _Jakab_ és szent _János_  _aki_  _aziránt_ végeze semi _fogyatkozás_ nem _talál_ se _az_ nem tettenek ezek _öröm_ láták akegyelmet a melyet az Isten tett volt véle és _általlát_  _hogy_ az Isten _ő_ a Nemzetek Apostolává rendelte volna valamint szent péter a sidóké volt Erre valo nézve _megegyesül_ véle és _Barnabás_  _kéz_ is nyujták nékik az _egyesség_ és a szövettsegnek _jel_  _hanem_ a szegényekre valo _gondviselés_  _hagy_ nekik ugy mint _hogy_ a pogányságbol _megtért_  _hív_ arra _int_  _hogy_ segittségel legyenek ajerusálemi attyokfiaihoz mivel ezek _eleinte_ mindgyárt minden _jószág_  _eladván_ és azt _közretévén_ igen nagy szegénységre _jut_ az után _hogy_ az sidok üldözni _kezd_ öket és _ki_ fosztani öket még _abból_ akevésböl a mi még maradot volt nékik szent pál _örömest_ véghez vivé ezt a _dolog_ és meg 
 fogják látni _ebben_ ahistoriában _hogy_ mit _cselekedik_ a _jeruzsálemi_ szegényekért

 _Titusz_ a kit szent pál _Jeruzsálem_ vitte vala el magával pogány szüléi valának és a _hit_ 
  _térvén_ szent pál nem _ítél_ szükségesnek _hogy_ a _körülmetélés_  _kényszerít_ Azok akik azt _tart_  _hogy_ szükséges volna az _anyaszentegyház_ meg _tartani_ a _törvény_  _ceremónia_ igen _kezd_ arra _erőltetni_ szent pált _hogy_  _Titusz_  _körülmetéltet_ azért _hogy_ el mondhasák _hogy_ magais szükségesnek _ítél_ a _körülmetélés_  _de_ pál nem akara _soha_ is arra állani a több Apostolok sem _kényszerít_ arra nem azért _hogy_ az Apostol _kárhoztat_ a _körülmetélés_  _holott_  _kevés_  _idő_ azután még maga _körülmetél_ szent _Timóteus_  _hanem_ nem akará semmiben is meg sérteni az _evangélium_ szabadságot nem _tud_  _Titusz_ se _haza_ se kik voltak az ö szüléi se _hogy_ mi formában volt az ö meg 
 térése _hanem_ azt _tud_  _hogy_ szent pálhoz mindenkor _hűség_ volt a régiek azt mondgyák _hogy_ az ö _tolmács_ és secretariusa volt ö rolla _gyakorta_ lészen szó _ebben_ ahistoriában


  _Júdás_ és Silás _aki_ a _jeruzsálemi_  _gyűlés_ Antiokiába _küld_ mind a _kettő_ proféták valának és _első_ a _jeruzsálemi_ atyafiak _között_ és lehet _hogy_ a _hetven_  _tanítvány_  _közül_ voltak A _história_ nem mond nékünk semit is a _Júdás_  _élet_  _aki_  _Barsabás_ is nevezték _hanem_ silás _eleinte_ mindgyárt szent péterhez _ad_ magát ugyan ö ís vivé el alevelet amelyet ez az Apostol _ír_ az _ázsiai_  _hív_ a pontusi _galatiai_ és a _bithüniai_ a _jeruzsálemi_  _gyűlés_ is levelét _egy_ ö vivé Antiokiaban _ahol_ mulata és azután egészen szent pál mellé _ad_ magát és akit elsem _hagy_  _többé_ se utozásiban se predikálásiba azö neve _gyakorta_  _emlékezet_ vagyon ennek az Apostolnak leveleibe

A _jeruzsálemi_  _gyűlés_  _követ_ Antiokiaba _érkezvén_ a _tanítvány_  _összegyűjt_ és alevelet 
 meg _ad_ nékik a melyet atemplomba el _olvasván_ igen nagy _öröm_ és vigasztalást _ad_ ahiveknek _Júdás_ és silás _teljes_ lévén _őmaga_ a szent lelekel és a _jövendölés_ és a _beszéd_ ajándékja lévén _benne_ meg vigasztalák és _megerősít_ az atyafiakot _beszéd_ és minek utanna egy _darab_  _idő_ maradtanak volna Antiokiában a _hív_  _visszaküld_ öket _Jeruzsálem_  _de_ silás jobban szereté ót maradni _hanem_  _Júdás_ viszá _tér_  _Jeruzsálem_ az Apostolokhoz pál és _Barnabás_ még ót maradának egy _idő_ szent péter maga is oda mene a _kereszt_ látogatásokra és _hogy_ maga meg lassa mitsoda rendbe volna az az _anyaszentegyház_ a kinek ö volt a _fő_  _fundátor_ 


 Ez az Apostol _eleinte_ mindgyárt apogányságbol _megtért_  _hív_  _köz_  _elegyít_ magát és _eszik_ vélek valamint a sidokal nem ís vigyáza atörvénytöl _megtiltatott_  _hús_  _ebben_  _az_ akará magát szabni a mit maga végezet vala el a _jeruzsálemi_  _gyűlés_  _de_  _holmi_  _keresztény_ sidok Ántiokiaban _érkezvén_  _Jeruzsálem_ az Apostol _elkezd_ magát vonni a pogányságbol _megtért_  _hív_ nem akarván vélek _enni_ mint egy _tettetés_ és _ember_  _tekintet_ a _Jeruzsálem_  _jön_ sidokra valo nézve a mely _cselekedet_ azt _gondolhat_  _hogy_ a _törvénybeli_  _ceremónia_  _megtartás_ szükségesnek _tart_ leg aláb a sidoknak és _hogy_ azok alá akarná vetni még anemzeteket is Ez igy lévén meg sértené a _gyűlés_  _hatalom_ a melyet maga _tart_ és meg mozditaná az _anyaszentegyház_  _rendtartás_ 

A szent péter példája arra vivé az Antiokiaí _keresztény_ sidokot _hogy_ ök is _tettetés_ és _ember_  _tekintet_ el vonák magokat a _megtért_ pogányoktol _aki_ adig a _hit_ szabadságába _él_ nem _kötelezvén_ magokot a _törvénybeli_  _tartás_  _de_ söt még _Barnabás_ is a példát _kezd_  _követni_ szent pál pedig látván _hogy_ nem _egyenes_  _jár_ és nem az _evangélium_  _igazság_  _szerint_  _megfedd_ szent pétert és szemben álla véle mindenek _hallata_ mondván néki _hogy_ nem _jól_  _cselekedik_ a maga példájával arra _kötelez_ a nemzeteket _hogy_ a sidok _törvény_  _szerint_  _él_ A mint is _hogy_  _ha_ a szent péter példáját _követ_ szükséges let volna a nemzeteknek a törvény _ceremónia_ meg _tartani_ és a _hív_ sidoknak nem _kelletik_  _oly_ igen _összeelegyíteni_ magokot ameg _tér_ pogányokal valamint azt el _kezd_ a miolta a nemzeteknek egy szer meg nyitaték a _hit_  _kapu_ szent péter alázatoságal és _csendesség_ vevé a pál _feddés_ és a semmiben meg nem kisebbité az _egymás_ valo _becsület_ és szeretetet mivel ök _egyéb_ nem _keres_  _hanem_ az _igazság_ és az _anyaszentegyház_  _épület_ 


 Idövel az után pál mondá _Barnabás_  _hogy_ szükséges volna meg látogatni az _anyaszentegyház_ a melyek _fundál_ Asiában és másut _had_ látnák meg mitsoda állapotban volnának _Barnabás_ arra reá álla _de_ akará magával vinni Mark _János_  _aki_ is amint ide _feljebb_ meg láttuk volt _elhagy_ öket az elsö utozásokban tsak _könnyű_ pál _kér_ arra _hogy_  _meggondol_ azt _hogy_ nem volna _helyes_ viszá venni magok mellé azt _aki_ öket _elhagy_ pámfiliában és _aki_ öket nem akará _követni_ a szolgálatban szent _Barnabás_ nem _állhatván_ a szent pál mondásira _akkor_ meg válának egy mástol _mindazonáltal_ a _tökéletes_ szeretetnek _kötél_ meg marada _közötte_  _Barnabás_ maga mellé vevé Márk _János_ és _ciprus_ szigetiben mene _ahol_  _megerősít_ a _hív_ ahitbe


 szent pál pedig maga mellé vévén silást _elindul_  _hogy_ meg latogassa a syriai és a _kilikiai_  _anyaszentegyház_ mindenüt _ahol_ el mene azt _hagy_ a _hív_  _hogy_  _megtart_ mind azt valamit a _jeruzsálemi_  _gyűlés_ parantsolna és _erősít_ az Anyaszent egyházakot 
 ahitben _intés_ ugy anyira _hogy_ a _hív_ számok minden nap nevekedik vala illyen formában _Derbe_  _érkezik_ azután Lystriában _ahol_ egy _Timóteus_ nevü _tanítvány_  _talál_ ennek az Annya sidó aszony lévén akeresztyenségre _tér_ az Attya pediglen meg maradot volt abálványozásba _Timóteus_ még _gyermekkor_  _megtanul_ ahit agazatit azö Anyátol _Eunica_ és meg más attya _fia_ Loidátol akik mind aketten _idő_ a _hit_ állottak vala szent pal _Timóteus_  _sok_  _tudomány_  _buzgóságos_ és ártatlanságot látván maga mellé vevé és _körülmetéltet_ nem azért _hogy_ azt szukségesnek _tart_ lenni _hanem_ azért _hogy_ asidok azon meg ne ütközenek akik nem _társalkodhat_ az olyanal _aki_ nem volt _körülmetélve_ szent pál pedig mindenkor a sidokon _elkezd_ a prédikalást a midön valamely városba megyen vala a _tartomány_ lévö sidok pedig minyájan _tud_  _hogy_ a _Timóteus_ attya _bálványozó_ lévén nem volt _körülmetélve_ a nyoltzadik napon mint a sidok azt is _elgondolhatni_  _hogy_  _akkoron_ már az ö Attya _meghal_ mivel szent pál _körülmetéltet_ minden akadály nélkül _Timóteus_ sem _ellenez_  _tudván_  _hogy_ szent pál azt 
 jó _ok_  _cselekedik_ 

A midön pál silás és _Timóteus_  _keresztülmegy_  _Frígia_  _Galatia_ A szent lélek nékik _megtilt_  _hirdetni_ az Isten _ige_ Ásiában és Mysiában menvén _által_ akarának menni _Bithynia_  _de_ a _Jézus_ lelke azt nékik meg nem _enged_ ez igy lévén _Troász_ menének szent pálnak _ebben_ avárosba látása volt a melyben egy olyan _ember_ láta a kit mind nyelvéröl mind _köntös_ Mácédoniainak _tart_ lenni az az _ember_ arra _kér_  _ő_  _hogy_  _általmegy_ Macedoniában _hogy_ azt meg segitené Azt _tart_  _hogy_ az az Macedoniai _ember_ a _gondviselő_ Angyala volt Macedoniának _kérvén_ arra szent pált _hogy_ vinné oda a _hit_ világoságát


 Más nap pediglen _elkészül_  _hogy_ Mácédoniában _általmegy_ Mondgya szent lukáts _aki_ az Apostolok _cselekedet_  _ír_ nem _kételkedvén_  _abban_  _hogy_ az Isten minket oda ne _hív_ az _evangélium_ predikálására Azt _elhihet_  _hogy_ szent lukáts még _akkor_  _ad_ magát szent 
 pál mellé akit azután el sem _hagy_ szent lukáts syriaban lévö Antíochiai volt és minek elötte a _hit_ nem _tér_ pogány valláson volt az ö mestersége _doktor_ mesterség volt azt _tart_  _hogy_ nem volt _házas_ semi _különös_  _dolog_ nem _tud_ az ö _megtérés_ szent _Hieronimus_  _ő_ szent pál lelki _fia_ nevezi ezel mint _ha_ azt adná _értés_  _hogy_ az 
 Apostol _megtérít_ szent lukáts az Apostolokot igen _gyakorol_ és szorgalmatoságal _összegyűjt_ mind azt amit _hall_  _tőle_ a _Krisztus_  _csodatétel_ és _tudomány_ az is _ki_ tettzik _írás_  _hogy_ üsméretes let volna a szent szüzel _aki_  _sok_  _különös_  _dolog_  _ad_  _elöben_  _evangélium_ azt _tart_  _hogy_ az Apostolok _cselekedet_ szent pálal Romában valo létiben _ír_ ezekröl _beszél_ ez után

szent pál silás _Timóteus_ és lukáts _hajó_ ülének _hogy_  _Troász_ Macédoniában menyenek _először_ Sámothraca szigetét _ér_ más nap neapolisban _ér_ a mely atenger parton valo városa Mácedoniának és _onnét_  _Filippi_ efö városa Mácedoniának a Romaiak _bír_ ót maradának egy nehány napokig szombat napon pedig _ki_ menének a városbol a _folyóvíz_ mellé _ahol_ vala aproseuquium vagy is az _oratórium_  _ahol_ rend _szerint_  _imádkozik_ a sidok mivel a _filippi_ sidoknak _hihető_  _hogy_ nem vala synagogájok se avárosba se avároson _kívül_  _hanem_ proseuquiumok vala _eszerint_ nevezik vala az _oratórium_  _ahova_ 
  _gyülekezik_  _imádkozni_ Ezek a proseuquiumok nagy _kerített_  _hely_ valának a mezöben _teátrumforma_  _de_  _fedetlen_ 

Addig amég a sidok azon _hely_  _gyülekezik_ pál atársaival le üle és _beszélni_  _kezd_ az aszszonyoknak akik ót _jelen_ valának akristus _Jézus_ vala atöbbi _között_ egy lydia nevü aszony _Thyatiratia_ valo _bársony_ árult _-e_ nem volt sido nemzet _hanem_ a sido vallásra állot volt és az _isten_ szolgálta _aki_  _hallgatván_ a szent pál _beszéd_ az Isten meg nyitá szivit és a _hit_ álla és _megkereszteltetik_ az egész _cseléd_ azután arra _kényszerít_ az Apostolokot _hogy_  _hozzá_ mennének szállásra _aki_ meg nem vetheték _kérés_ 

Ugy _történik_ egy más szombaton _hogy_ pál atársaival a _imádkozóhely_ menvén egy rab leányt _talál_  _elől_ ez _ördöngös_ volt _aki_ jó szerentsét vagy _jövendő_ mondatot véle és azért agazdájának nagy _haszon_  _keres_ ez a leány _kiáltani_  _kezd_ szent pál és a _társ_ után mondván ezek az Emberek a magoság béli _isten_ a szolgai _aki_ néktek az üdveségnek uttyát _hirdet_ egy nehány napokig meg nem szünék ezeket _kiáltani_ Az _ördög_  _ezáltal_ azt _keres_  _hogy_ szent pál ellen vagy üldözést _indít_  _ha_  _ő_  _ki_ üzi a leánybol vagy magának még nagyob _hitel_  _csinál_  _hogy_  _ha_ szent pál a leányba szenvedi _ő_  _de_ szent pál nem szenvedhetvén azokot a _dicséret_ a leányhoz _fordulva_ és mondá az _ördög_ A _Krisztus_  _Jézus_ nevében parantsolom néked meny _ki_ ebböl a leányból és az _ördög_ azonal el _hagy_ 

A _gazda_ pedig ennek aleánynak látván _hogy_  _megfosztatik_ anyereségtöl meg _fog_ pált és silást és a _bír_  _elébe_ vivék vádolván azal öket _hogy_ a várost _felháborít_ új vallást és szokást akarván fel álitani a melyek _ellenkezik_ a Romai _törvény_ és _hogy_ azö városokot _sok_ Romaiak lakják Anép arra fel lázadván _kiáltani_  _kezd_  _ellene_ A _bír_ pediglen meg nem visgálván adolgot se _idő_ nem adván nekik a magok menttségére a _köntös_ el szaggattaták és mindenek láttára _megostoroztat_ az ö _hát_ és vállokot az illyen állapotban akit _megostoroz_ a _köntös_ lenem vették rolla _hanem_ el szagatták a verés után szent pált és silást a _tömlöc_  _küld_ meg parantsolván atömlötz _tartó_  _hogy_ vigyázásal lenne reájok _aki_ is atömlötzben _tévén_ öket a labokot _kaloda_  _tesz_  _aki_ a sebes _hát_  _kelletik_  _feküdni_ 

Pál és silas _éjféltájban_  _imádkozni_  _kezd_ és az Isten _dicséret_ valo _ének_  _énekel_  _akkoron_ egy szers mind nagy _földindulás_ lön ugy anyira _hogy_ aháznak _fundamentum_ meg mozgának a _tömlöc_ minden ajtoi meg nyilának és a _fogoly_ valo lántzok el szakadozának A _tömlöctartó_ fel serkenvén és látván atömlötznek minden ajtait nyitva _kihúz_ akardgyát _hogy_ magát meg ölye _gondolván_  _hogy_ arabok mind el szaladtanak volna anéki _élet_  _járó_  _dolog_ volt _de_ pál nagyon _kiált_ néki meg ne ölyed magadot mivel minyájan _itt_ vagyunk A koron a _tömlöctartó_  _gyertya_  _hozatván_ bé mene atömlötzbe és a lábaihoz _borulván_ pálnak és silásnak _ki_ vivé atömlötzböl és a maga _ház_ vivé öket és mondá nékik uraim mit _cselekedik_  _hogy_ üdvezülhesek _felel_ néki _hisz_ az ur _Jézus_ és üdvezülsz mint _te_ mind az _ház_ népe azután az ur _ige_  _hirdet_ néki a _tömlöctartó_  _hív_ az egész _ház_ népével meg is kereszteltetének ugyan azon _éjszaka_ a _tömlöctartó_ meg mosá azö sebjeket _enni_  _ad_ és nagy _öröm_ vala az egész _ház_ népével akegyelemért _hogy_ azurban _hisz_ 

Más nap regel abirák _megüzen_ atömlötz _tartó_  _hogy_  _elbocsát_ pált és silást atömlötz _tartó_ mindgyárást mene a város szolgaival pálhoz és siláshoz akik viszá mentenek vala atömlötzbe _hogy_ meg mondaná nékik a parantsolatot _de_ pál mondá aváros szolgainak Minek utánna minket mindenek láttára _megostoroz_ volna minden törvény nélkül mí akik Romai polgárok vagyunk és minek utanna a _tömlöc_  _tesz_ már mostanában _titkon_ akarnak el _bocsátani_ az ugy nem lészen Hanem _jön_ ö magok meg szabaditani minket Azt _közönséges_  _tart_  _hogy_ pál Romai polgár let volna _de_  _hogy_ silás alet volna a nem _bizonyos_ törvény nélkül pedig egy Romai polgárt se meg nem verhették se atömlötzben nem _tehet_ 

A város szolgai _visszatérvén_  _tehát_ a _bíró_ meg mondák apál válaszát akik meg ijedvén _hozzá_ menének _bocsánat_  _kérni_ és minek utánna a _tömlöc_  _ki_ vették volna öket arra _kér_  _hogy_ a városbol mennének _ki_ ne _hogy_ a sidok vagy a _filippibeli_ pogányok ujab _erőszak_ ne _tesz_ rajtok _ki_ menvén _tehát_ atömlötzböl a _gazdasszony_ lydiahoz menének és ót _találván_ az atyafiakot meg vigasztalák öket és azután _elindul_ Az oltátol _fogvást_ a _filippibeli_  _hív_ mindenkor nagy szeretettel valának szent pálhoz és minden alkalmatoságokban meg mutatták valojaban _hozzá_ valo _hálaadóság_  _küldvén_ néki 
 pénzböl álló segittséget és más _egyéb_ pénzt _küld_ néki _Korinthosz_  _két_  _Thesszalonika_ és Romában


 Szent pál atársaival el _hagyván_  _Filippi_  _Amphipolis_ menének ez a város _közel_ vagyon 
 atengerhez és _onnét_  _Thesszalonika_  _érkezik_ Macedoniának _főváros_ a sidoknak ót egy synagogájok volt pál szokása _szerint_ oda mene egy szombaton és a _Szentírás_  _beszél_ nékik azon anapon és a _következendő_  _két_ szombaton meg mutatván nékik _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ volt az a Messiás akit aproféták _megjövendöl_ a kinek mind szenvedni mind _feltámadni_  _kelletik_ némellyek a sidok _közül_  _hisz_ pál és silás mellé _ad_ magokot a nemzetek _közül_ pedíg _sok_ számuan _istenfélő_ nagy renden lévö aszonyokal a _hit_ állának az Isten _sok_  _csodatétel_  _megerősít_ a pál prédikatioit és a szent Léleknek egy nehány féle 
  _hatalom_ Ezen város béli _hív_  _idő_ sokat szenvedenek amagok _felekezet_ ugy 
 anyira _hogy_ szent pál öket a több _hív_ például adgya ajó _erkölcs_ és abékeséges _tűrés_ 


 Szent _Jázon_ nevü _keresztény_ volt szálláson _ahol_ az Apostoli munkák nem _tartóztat_  _hogy_  _kézi_ munkat is ne _dolgozik_ azért _hogy_ senkinek _teher_ ne lenne és azért is _hogy_ példát adna a munkás _élet_ akristus _tanítvány_ Egy napon a _thessáloniai_ sidok nem _igazán_ valo _buzgóság_ magok mellé vévén _holmi_  _hamis_ alá valo _ember_ avárost fel lazaszták nagy seregel menének a _Jázon_  _ház_  _hogy_  _onnét_  _ki_ vonnák pált és silást és a piatzra vinnék anép _elébe_  _de_ öket nem _találván_  _Jázon_ és más _keresztény_ a _bír_  _elébe_ vivék _kiáltván_  _ihon_ ezek _felháborít_ avárost _Jázon_ szállást adot nékik ezek tsak _háborúságindító_  _aki_ fel akarják _támasztani_ a _föld_ népit _bizonyítván_ azt _hogy_ az a _Jézus_ a kit predikállanak az a valoságos _király_ akinek _kell_  _engedelmeskedni_ az illyen _kiáltás_  _felindít_ a népet és a _bíró_ akik _hallgat_ öket _de_  _Jázon_ és a többi _kezes_  _állítván_ és _fogadván_  _hogy_ pált és silást _eléállít_  _ha_ a szükség _hoz_  _elbocsát_ öket és azon _éjszaka_ lopva _ki_ vivék pált és silást avárosbol _hogy_  _Berea_ varosában mene a _thesszalonikabeli_ pedig nem látván _többé_ öket _Jázon_ sem _kényszerít_ semire az után

 _Berea_ nem mesze vagyon _Thesszalonika_ és a _bereai_ sídok sokal _emberséges_ és _csendes_ valának a _thessáloniai_ sidoknál szent pál a synagogában menvén a sidok _kedves_ és _buzgóság_  _hallgat_  _ő_ meg visgálvan az _írás_  _hogy_  _ha_ a mit pál mond igazaké és _hogy_  _ha_ meg egyezneké a profétákal mind azok a mit _Jézus_ mondanak sokan a sidok _közül_  _meggyőzettetvén_ az _igazság_ a _hit_ állának söt _feles_ számu pogány _férfi_ és _előkelő_ aszonyok a _keresztség_ fel vevék _de_ a midön a _thessáloniai_ sidok _megtud_  _hogy_ pál _Berea_ predikálana oda menének és a népet _felindít_ ellene az atyafiak nagy siettségel _ki_ vivék pált a városbol silás és _Timóteus_ ót maradának _hogy_  _megerősít_ az új _hív_ 


 szent pál _hajó_ ülvén _Berea_ Áthénesbe _érkezik_ azokal _aki_ melléje adták volt _hogy_ oda _kísér_  _Athén_  _abban_ az _idő_  _híres_ város vala mind atudományokra mind a _filozófia_ mind az _ékes_ szollásra valo nézve az egész _impérium_ oda mennek vala _tanulni_ minden féle szép _dolog_  _de_ a _babonaság_  _oly_ nagy volt ót _hogy_ minden féle _isten_  _imád_ nem is választhata szent pál szeb _teátrum_ akristus _Jézus_ predikálására az Isten oda vezetvén _ő_  _Berea_  _visszaküld_ azokot akik _elkísér_  _ő_  _megüzenvén_ silásnak és _Timóteus_  _hogy_ mentöl _hamar_  _Athén_  _jön_ A még pedig oda _érkezik_ szent pálnak _felindul_ a lelke _benne_ látván _hogy_ egy olyan város _aki_  _oly_  _tudós_ még is _oly_ el merült a _bálványozás_ minden nap _beszélget_ a piatzon a _filozófus_ a sinagogában is el megyen vala _beszélni_ a sidoknak és azoknak kik az _isten_  _fél_ némely _epikureus_ és stoikus _filozófus_ vetekedvén véle szó szaporitonak _szófia_  _beszédű_  _tart_ lenni vagy olyanak _aki_ uj _istenség_ akarna fel álitani mivel ök azt _gondol_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_  _aki_ szent pál _beszél_ nékik olyan Isten volna valamint az ö _hamis_  _isten_ vagy egy olyan új Isten _aki_  _Júdea_ mutatta meg magát vagy tsak _talán_ pál _találmány_ 

Meg _fog_  _ő_ és az _Areopagusz_ vivék mondván néki meg tudhatnoké mi azt _tetőlled_  _hogy_ mitsoda új _tudomány_ az a melyet _te_  _hirdet_ nem vala szabad egy _különös_  _ember_ magátol új _isten_ bé venni az a _hatalom_ az _Areopagusz_ lévö _bíró_  _illet_ szent pált pedig arrol vádollyák vala az _athénbeli_ pedig és az _idegen_ kik _közötte_ laktanak az _idő_ tsak _abban_  _tölt_  _hogy_  _hír_ mondgyanak és _hall_ evala az ö _nagy_  _foglalatosság_ Ez okáért azt nem lehet _csodálni_  _hogy_ szent pál _aki_  _oly_  _rendkívül_ valo _dolog_  _hirdet_ nékik _ha_ a _felindít_ elméjeket és _ha_ a _bír_  _elébe_ vitték az olyan _dolog_ a mely a vallások _fundamentum_  _illet_ pál a _bír_ elöt lévén _tehát_ mondá nékik _athénbeli_ urák ugy tettzik _hogy_  _felette_ szorgalmatosok vagytok az _isten_ szolgálattyába [szolgálattyá ba] mivel meg visgálván _faragott_  _kép_  _isten_ egy olyan _oltár_ láttam a melyen avagyon _írva_ Az üsméretlen _isten_ ugyan azt az _isten_  _hirdet_  _tehát_ én ma néktek akit _ti_  _imád_ és nem üsmeritek Azután a menynek _föld_  _isten_  _beszél_ nékik _aki_ nem lakozik az _ember_  _kéz_  _által_  _csinál_  _templom_ önintsen mesze _egyik_ is mivel _őbenne_  _él_ és ö általa _él_ és mozgunk: Az Isten _örök_  _fogva_ és _tiszta_ lélek lévén nem lehet néki semmi testi formát adni: ö mindnyájunkot a penitentziara _hív_ és egy nap _megítél_ az _eleven_ és a _holt_ a _Krisztus_  _Jézus_  _által_ akit minden _ember_  _bíró_  _tesz_ és a kit _feltámaszt_ aholtak _közül_ 

Ezekre a szokra félben _hagyat_  _beszéd_ némellyek meg neveték a _hall_  _feltámadás_ némelyek mondák mászor _meghallgat_ erröl adologrol szent pál ezek után az _Areopagusz_  _ki_ mene _mindazonáltal_ az ö _beszéd_ nem vala _haszontalan_ mivel némelyek a 
  _hallgat_  _közül_ melléje _ad_ magokot atöbbi _között_ egy _Dénes_ nevü _tanácsúr_  _és_ egy _Damarisz_ nevü Aszszony és más _több_ némellyek arégiek _közül_ azt _tart_  _hogy_ ez az 
 aszony a _Dénes_  _feleség_ let volna _Dénes_ volt _első_  _athéni_ püspök martyrságot szenvedet és semi _különös_  _dolog_ nem _tud_  _élet_ 


 Szent _Timóteus_ szent pál mellé _érkezik_  _Athén_  _de_ silás oda nem mene noha az Apostol várta _talán_ a Macédoniai _anyaszentegyház_ szorgos _dolog_ nem _enged_ vagy _egészség_ meg változása _Timóteus_ egészen _elébe_  _ad_  _hogy_ a _bereai_ és a _thessáloniai_  _anyaszentegyház_ mitsoda rendben volnának _tudta_  _ad_ azt is _hogy_ a _thessáloniai_  _hív_ üldöztetnének a magok _felekezet_ szent pál _örömest_ el ment volna látni öket _hogy_  _megerősít_ és vigasztallya öket _de_ tsak _Timóteus_  _visszaküld_  _hozzá_  _megfosztván_ magát _társaság_ és segittségitöl _hogy_ meg segithese jó akaroit és _kedves_  _tanítvány_ azokban az elsö és _kemény_ probákban


 Idövel az után szent pál el _hagy_  _Athén_ és _Korinthosz_  _érkezik_ ákájának _főváros_ a leg szebb és _gazdag_ városában _Görögország_  _de_ azt is el mondhatni _hogy_ a leg meg romlottab és _feslett_ város atöbbi _között_ atudományok _becsület_ valának noha nem anyira mint Áthénásban mert _Korinthosz_ a lakosok inkab _foglalatoskodik_ akereskedésben szent pál ót egy _Aquila_ nevü sidonal vala szálva a _feleség_ priscillának _hív_ ezek nem régen _érkezik_ vala Romábol mivel _Claudius_ meg parantsolá a sidoknak _hogy_ mennének _ki_ Romábol _Aquila_ pedig _sátorcsináló_ volt a _hadi_  _ember_  _bőrsátor_  _csinál_ szent pálnak is azon mestersége volt és együt _dolgozik_ véle _hogy_ senkinék _teher_ ne lenne _de_ a mellet meg nem szünek az Isten _ige_  _hirdetni_ és nagy _buzgóság_ munkálodni akorintus béliek üdveségin _hirdetvén_ nékik akristust és _igyekezvén_ azon _hogy_  _elhitethet_ mind a sidokal mind apogányokal _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ egyedül valo üdvezitöje és meg váltoja az _ember_ nemzetnek _tizennyolc_  _hónap_ marada _Korinthosz_ 


 A mi a sidok Romábol valo _ki_ üzetéseket _illet_  _Claudius_  _császár_ és amelyröl szent 
 lukáts _tesz_  _emlékezet_ azt el _hihetni_  _hogy_  _ebben_ az _esztendő_  _történik_ vagy az 
  _előbbeni_  _esztendő_ mivel _Aquila_ és priscilla tsak _kevés_  _idő_ annak elötte _érkezik_  _Korinthosz_ se _József_ se _Tacitus_ erröl nem szolnak _talán_ azért _hogy_ ez _aki_ üzetés nem _tart_ sokáig a mint ís _hogy_ a sidok _hamar_ meg nyerék a _visszatérés_ Suetonius azt mondgya 
 nékunk _hogy_ a sidok _ki_ üzetéseknek _ok_ avolt _hogy_ szüntelen valo zenebonát _indít_ egy _bizonyos_ Chrestnek _ingerlés_ ez a pogány auctor _eszerint_  _feltesz_  _aki_ azt _gondol_  _hogy_ a _Chrest_ vagy a _Krisztus_ olyan _fő_ volt a sidok _között_  _aki_ öket a _háborúság_ és a _feltámadás_  _ingerel_  _de_ azt inkáb el lehet _hinni_  _hogy_ avalosagos _ok_ annak a zenebonának nem más volt _hanem_  _hogy_ a _hitetlen_ sidok üldözék az olyan sidokot kik a _Krisztus_  _hisz_ A _császár_  _tartván_ attol _hogy_ vallásbéli vetekedés valamely _támadás_ ne változék a sidok _között_ akik igen _felesen_ valának avárosban a _császár_ azért _helyes_  _talál_  _megelőzni_ a roszat _kihajtván_ Romábol a sidokot még a _keresztény_ is _aki_ ugy _tekint_  _akkoron_ mint a sido vallástol el szakadtakot

A midön ezek adolgok Romában mennek vala vegben _Júdea_ a sidok is _háborgattatik_ a szomszéditöl Nemely _galileai_ samarián menvén _keresztül_  _hogy_  _Jeruzsálem_ mennyenek a samaritánusok _beléje_ veszének és meg is ölének _egy_  _közüle_ azon meg 
  _bosszankodván_ a több _hazabeli_  _társ_ meg verekedének a samaritánusokal mind a _két_ részröl _felesen_  _elesik_ A _gubernátor_  _Cumanus_ a samaritánusok _megcsinálván_ apénzel tsak _elhallgat_ a sidok panaszit amelyeket néki tettenek ez annál inkáb _felbosszant_ a _galileabeli_  _aki_  _azonkívül_ is _hajlandó_ valának a _feltámadás_ ugy anyira _hogy_  _fegyver_  _fogván_ és segittséget véven _Jeruzsálem_ a samaritánusok _tartomány_ ütének _sok_  _falu_ fel prédálanak _sok_  _ember_ is _megöl_ más _kapitány_ nem vala _hanem_ egy _Eleazár_ nevü a _tolvaj_  _fej_ és egy _bizonyos_ Alexander nevü mivel az _eleje_ a nemzetnek igen _ellenez_ ezt a _fegyverkezés_ 

 _Cumanus_ a _tartomány_  _gubernátor_  _ellene_ mene a samaritánus _had_  _megöl_ egy részit ezeknek a pusztitoknak és atöbit el szélyeszté A sidok _hovatovább_ jobban meg _bosszankodván_  _feltesz_  _hogy_ ujontában samariara üsenek _de_ a népnek az _elei_  _hamu_ és sákal _betakarván_ magokot arra _kényszerít_ öket _hogy_ magokot _megtartóztat_ és ne _hoz_  _hadakozás_  _haza_ mivel az el romlására lenne _Jeruzsálem_ és a _templom_ végtire el _hagy_ szándékjokot _de_ ameg nem menté az _ország_  _hogy_ a nyughatatlan elmék és _aki_ a _tolvajság_ szoktanak _hogy_ el ne szélyedgyenek atartományokban és ót ne _követ_ véghetetlen lopásokot és _húzás-vonás_ a sidok és a samaritánusok mindenkor _egymás_  _ellenség_ lévén mindenkor volt valamely _kis_  _csata_  _egymás_ egy másnak lest _hány_ és némelykor _kis_  _harc_ is vala _egymás_  _eleinte_ mindgyárt tsak kevésbe _tart_ ezt a _kis_  _hadakozás_  _de_ söt még segitették _kéz_ alat A _Cumanus_ és _Felix_  _gubernátor_  _aki_ a 
 koron atartományban valának és _aki_ részek volt a prédában _de_  _Cumanus_  _tartván_ attol _hogy_ a _dolog_ ne lenne rosz _ki_ menetele regularis _had_  _küld_  _ellene_  _de_ annak egy reszit _megöl_ a partolkodok és _abból_  _közönséges_ valo _hadakozás_ let volna A syriai 
  _gubernátor_ Numidius quadratus nelkül akinek segittségét _kér_ a samaritánusok _Tírusz_ 

A sidok pedig a magok részekröl _odaküld_  _Jonatás_ a _főpap_ Annásnak fiát és más több _elei_  _Jeruzsálem_ ezek minden roszat a samaritánusoknak _tulajdonít_ és _Cumanus_ Quadratus akinek a _császár_  _hatalom_ adot volt _hogy_  _megbüntethet_ még a _gubernátor_ 
 is _ha_ vétkesek lesznek nem akara semmit is végezni _akkoron_  _hanem_  _kevés_  _idő_ mulva samariában menvén _hogy_  _megijeszt_ azokot akik _Cumanus_ és _Felix_  _gubernátor_ akarnák vádolni _Felix_ az _ítélőbíró_  _köz_  _tesz_  _kedvezvén_ néki mert ennek az attyafia igen _hatalmas_ volt _Claudius_  _császár_ mellet el végezék _tehát_  _hogy_ a samaritánusok voltak _kezdő_ azenebonának _de_ azt is meg mutaták _hogy_ sokan a sidok _közül_ apártolkodásra _hajlandó_ volnának Quadratus _felfeszíttet_ mind azokot a sidokot _aki_  _Cumanus_ rabbá _tesz_ és akik _fegyver_  _fog_ a Romaiak ellen és liddába menvén ót meg visgálá _Cumanus_  _dolog_ és meg _hallgat_ az ellene tett panaszokot azután arra _ítél_  _ő_ és egy _Celer_ nevü _tribunus_  _hogy_ Romába menének számot adni _cselekedet_ a _császár_ és az _erőszaktétel_ melyeket _követ_ ugyan azon városba _fej_ véteté _öt_ sidonak kik a népet atámadásra _ingerel_ 

Quadratus a sidoknak és a samaritánusoknak _elei_ Romába _küld_ lántzolva _hogy_ ót itéltessenek meg az sidok _közül_ valának _Jonatás_ az Annás fia Ananiás a _főpap_ és a fia Ananus a _templomőrző_ léviták _fej_ A samaritánusok és _Cumanus_ Romában _érkezvén_  _megegyezik_ egy másal mert az ö perek _közönséges_ volt és _sok_  _pártfogó_  _talál_ az udvarnál _főképpen_ a szabadosok pártyokot _fog_ Azt jó meg tudni _hogy_ kik legyenek azok a szabadosok a Romaiaknál _közönséges_ volt valamint a _török_ rabokal szolgáltatni magokot _de_ azok olyan rabok _aki_ a _hadakozás_  _elfog_ azok _közül_  _aki_  _érdemes_ voltak vagy _aki_  _tud_ a _császár_ vagy az uraknak _kedv_  _keresni_ az olyanokot fel szabaditották és szabadosoknak _hív_ A sidokot pedig igen segitté Aggrippa a _calcidai_  _király_ ugy anyira _hogy_ a _császár_ meg _hallgatván_ mind a _két_ részt a samaritánusokot _halál_  _ítél_ mivel ök _elkezd_ a veszekedést a sidokot pedig _visszaereszt_  _békesség_  _Cumanus_ szám _ki_ vetésbe _küld_ és parantsolá _hogy_ a _tribunus_  _Celer_ viszá vitetnék _Jeruzsálem_ a sidok _kéz_  _adatik_ a városon _meghurcoltatik_ és az után _megölet_ 


 Quadratus _Júdea_ lévén _Jeruzsálem_ mene ahusvét _ünnep_ ót mindent _csendesség_ 
  _találván_ viszá _tér_ Antiokiaba illyen formában a _békesség_  _visszahelyheztetik_  _Júdea_ egy _darab_  _idő_  _Felix_  _aki_ attyafia vala pallásnak a _császár_ szabadosának _Júdea_ volt _Cumanus_ pedig _hogy_  _letesz_ a sidok _ő_  _kér_  _gubernátor_  _aki_  _király_  _hatalom_  _igazgat_ azt a _tartomány_ mondá _Tacitus_  _de_ rabhoz _illendő_  _eszik_ nintsen olyan _kegyetlenség_ 
 se _húzás-vonás_ a melyet el nem _követ_ a sidokon _gondolván_  _hogy_ minden szabad a pallás atyafiának _tesz_ ezekhez anyomoruságokhoz aprédálásokot _gyilkosság_ és _tolvajság_ a melyeket _sok_ számu _tolvaj_  _követ_ kik az _ország_ pusztiták _Felix_  _kergetni_  _kezd_ öket és fel akasztata _benne_ véghetetlen számuakot _Eleazár_ a _Dineus_ fia _aki_  _Husz_  _esztendő_  _fogva_ pusztitotta a _tartomány_ egy sereg _tolvaj_  _Felix_ meg _ad_ magát parolára _hogy_ semi _bántás_ nem lészen lántzra _tetet_ és Romában _küld_ más _sok_ 

Ezeknek atolvajoknak kik az utozokot _megfoszt_  _következik_ agyilkosok ezek meg más 
 féle _tolvaj_ valának ezek rövid _kétélű_  _kés_  _hordoz_ aruhájok alat a töb emberek _köz_  _elegyedik_ és _fényes_ napal meg szurták azt akit akartanak ugy _hogy_ senki nem láthata _hogy_  _ki_  _cselekedik_ söt még ök _kiált_  _előbbször_  _hogy_ fogják meg agyilkost _-e_  _szerint_  _bánik_ a magok _ellenség_ és azoknak _ellenség_ kik öket _megfizet_  _hogy_ azokot _megöl_  _főképpen_ anagy _ünnep_ vásáros napokon vagy a nagy szoroságba _cselekedik_ agyilkoságokat ezek maradéki valának a _galileai_  _Júdás_  _aki_ annak elötte negyven _esztendő_ a _követő_ a párt ütést és a senkitöl nem _függés_  _javall_ ezek a _gyilkos_  _idő_ azelator nevet vevék magokra méltán _tulajdonít_ nékik _hogy_ ök voltanak _fő_  _ok_ a _haza_ el pusztulásának


 Meg más nyomoruság is uralkodik vala _Júdea_ a melyet _megjövendöl_ az ur _sok_  _idő_ annak elötte azok valának ahitetök és a _hamis_ proféták _aki_  _megcsal_ anépet _rendkívül_ valo _dolog_ mondván néki és ugy _tétetvén_ mint _ha_ az Isten sugarlaná nékik a pusztában viszik vala anépet _hogy_ meg mutassák néki az _isten_  _csodálatos_ lathato _gondviselés_ rajtok _biztatván_  _hiábavaló_ szabadságal _készítvén_ illyen formában az ö elméjeket a szabadosagra és a párt ütésre _Felix_ ezekböl sokakot el veszte lovas és _gyalog_  _had_  _küldvén_  _ellene_ mind ezek _jelent_ az elméknek _közönséges_ valo _hajlandóság_ a _feltámadás_ a mely _orvosság_ akarák ezeket a nyomoruságokot _megorvosolni_ azok egy _idő_  _megtartóztat_  _de_ a _gyökér_ tsak meg marada


  _Jonatás_  _aki_  _főpap_ vala 36 ban _több_ munkálodék _abban_  _hogy_  _Felix_  _gubernátor_ lenne _Júdea_  _inkább_ az ö _kérés_  _ad_ azt meg _császár_ ez igy lévén azt _gondol_  _hogy_  _ha_ tsak valamiben is ö adna számot a _Felix_ maga viselésiröl az okáért _tanács_  _kezd_ néki adni _hogy_ miképen _igazgat_ atartományt a _gubernátor_ végtire azt _helytelenség_  _tart_ lenni fel is _tesz_ magában _hogy_ annak végit vetne egy _Dorás_ nevü _ember_ pénzel _elcsinál_ és arra vevé _hogy_  _Jonatás_ meg ölye _Jonatás_ pedig egész _hitel_ volt _abban_ az _ember_ Ez a _gyilkosság_  _büntetetlen_ marada mivel annak volt része _benne_ akinek _bosszú_  _kelletik_ állani ez a _büntetetlenség_  _megbátorít_ a _gyilkos_ és bé _tölt_ a _tartomány_  _gyilkosság_ és _gyilkos_ 

 _Claudius_  _császár_ az _ifjú_ Aggripának adta volt a _Calcidus_  _ország_  _de_ négy _esztendő_ mulva 
 viszá vevé és _hely_ a _tetrarchia_  _ad_ a mely _Fülöp_ volt a _Heródes_  _fia_ Néro _idő_ ezt meg szaporitá valamivel ez az _ország_ nagyob is volt a _Calcidus_  _ország_ Agrippának 
  _három_  _húg_ valának ugy mint _Berenice_ Máriamna és _Druzilla_ 

 _Berenice_  _férj_ mene _Heródes_ az attya _testvér_ attyafiához ez a _fejedelem_  _meghalván_ sokáig marada _özvegy_ végtire a pontusi _király_ polemonhoz mene _férj_  _hogy_  _lecsendesít_ a rosz _beszéd_ mely volt _felőle_ és a mely a _báty_  _esik_  _de_  _csakhamar_ el válék a _férj_ ezel _megerősít_ a rosz _gondolat_ a melyel valának maga viselése felöl _hogy_ inkáb szeretné a _báty_ a _férj_ polemon is el _hagy_ a sidó vallást a melyre tsak a _feleség_  _kedv_ állot volt

Mariámna meg mátkásodot volt még _idő_ Archélausal _de_ attol el válék és _Demetriosz_ mene _férj_ ez Alexandriában _első_ és _gazdag_ volt a sidok _között_ 

 _Druzilla_ meg mátkásitták _Epiphanes_  _király_  _aki_  _megígér_  _hogy_ a sido vallásra fog 
 állani _de_ nem akarván magát _körülmetéltetni_ Agrippa sem akará néki adni a _húg_ 53ban az _emesiai_  _király_  _Aziz_ _ad_  _férj_  _aki_ mind a _körülmetélés_ mind a sidó vallásra rea álla _de_ ez a _fejedelemasszony_  _kevés_  _esztendő_ mulva el válék tölle és _Felix_  _Júdea_  _gubernátor_ mene egy pogányhoz


 Azonba pedig szent pál _Korinthosz_ vala _ahol_  _csodálatos_  _buzgóság_  _békességes_  _tűrés_ és _hűség_ predikálá mind a sidoknak mind a pogányoknak az Isten _ország_  _titok_  _megtérít_ ót Stephánt vagy _István_ az egész _cseléd_ meg is keresztelé öket azt mondgya _hogy_ 
 azok ákájának elsö sengéji az után meg keresztelé _Kriszpusz_ a synagogának _fej_ és _Caius_ 
 atöbbit _aki_ meg _tér_ nem ö _megkeresztel_ mert nem azért _küldetik_  _hogy_  _keresztel_  _hanem_  _hogy_ prédikályon _Timóteus_ és silas _Korinthosz_  _jön_  _hozzá_ és _tudta_  _ad_  _hogy_ mitsoda állapotban _hagy_ a Mácedoniai _anyaszentegyház_ és _főképpen_ 
 a _thessáloniai_ szent pál _akkoron_  _sok_ szükségeket és _fáradság_ szenvede igen _kíván_ maga meg látogatni és meg vigasztalni az _anyaszentegyház_  _de_ más el mulathatatlan _foglalatosság_ nem _enged_ azt meg néki _onnét_  _ír_ aleg elsö levelét a _thessáloniai_ és a mely elsö a töb levelei _között_ 


 A levélnek a _kezdet_ fel _tesz_ a silás és a _Timóteus_ neveit a magáéval együt _dicsér_ a _thessáloniai_  _buzgóság_ álhatatoságokot az üldöztetésekben az ö _adakozás_ a Mácédoniai _hív_ Arra _int_ öket _hogy_ szentül _él_ aházaságal _elkerül_ atunyaságot _kézi_ munkat mivelyenek és ne adgyák magokot a mód nélkül valo _keserűség_ az attyokfia _halál_  _aki_ a _hit_  _meghal_ és a _feltámadás_ reménségiben a világ végiröl _beszél_ nékik és _tanács_  _ad_ nékik _hogy_ az _Antikrisztus_ meg ne lepje öket ez a levél _Korinthosz_ a _Krisztus_  _esztendő_ 53 dikában _írat_ 


 Egy nehány _hónap_ mulva szent pál _megtudván_  _hogy_ az elsö levelét roszul magyarázták volt _holmi_ részeiben némely rosz szándékba lévök _aki_ azt akarák el hitetni a _thessáloniai_  _hogy_ az Apostol azt mondotta volna _hogy_ az urnak napja _közel_ volna és akik 
 még _hamis_ levelet is _csinál_ az Apostol neve alat _hogy_ a sziveket _megijeszt_ és pénzt vonyanak rajtok Az Apostol _hogy_  _megcsendesít_ öket ezt a levelét _ír_ a melynek _kezdet_ nevezi silást és _Timóteus_ és a melyben arra _int_ öket _hogy_  _erős_ meg maradgyanak a _tradíció_ mellet melyeket tölle vettenek és álhatatoságal szenvedgyék az üldözéseket _megfedd_  _kemény_ azokot _aki_  _élet_ a _heverés_  _tölt_ Azt akarja _hogy_ az olyan személyek _jegyes_ legyenek magokra _hagy_ ugy _hogy_ leg aláb a szégyen _követtet_ vélek _kötelesség_ Azt mondgya _hogy_ a _hamisság_  _titok_ már is munkálodik _de_ nem nyilatkoztattya _ki_ még olyan _hamar_ magát végtire a veszedelemnek fia magát meg mutattya _aki_ mindenél _feljebb_ magasztalya magát az Isten _templom_ is fog ülni _de_ végtire el rontatik az _ige_  _fuvallás_  _által_ és _felfordíttatik_ az ur _jelenvaló_ létinek _fényesség_  _által_ végtire arra _kér_ a _thessáloniai_  _hogy_ vigyázanak _jól_ az ö _kéz_  _írás_ nehogy valaki _hamis_ levelet _ír_ azö neve alat azt el lehet _hinni_  _hogy_ rend _szerint_ másal _írat_ aleveleit _hanem_ maga tsak anevét _felír_ 

szent pál _sok_  _idő_ prédikalván akorintus béli sidoknak és látvánnem _hogy_  _haszon_  _fordít_  _oktatás_  _hanem_ még ellene volnának _káromló_  _beszéd_ reájok ráza a _köntös_ mondván Ati _fej_  _esik_ a _ti_ véretek én azért ártatlan vagyok én _ezután_ a 
 Nemzetek _köz_ megyek ezen _ok_ az _Aquila_  _ház_ el _hagy_  _aki_ sidó volt és _Justus_ mene szállani _aki_ a pogányságbol _keresztény_ let volt ugy tettzik a Romaiakhoz _ír_ 
 leveléböl _hogy_  _Caius_ is volt szálva a kit _megkeresztel_ és _aki_ az egész _anyaszentegyház_  _gazda_ volt ugy mint az olyan _hív_ kik masunan _jön_ és _aki_ jó szivel _fogad_ ez a _Caius_ pogany volt minek elötte meg _tér_ 

Minek utánna szent pál meg vált volna illyen formában a sidoktol sokan apogányok _közül_  _aki_ már _oktatás_ vettek volt ahitre állának és meg kereszteltetének silás és _Timóteus_ segittik vala _ő_ mind anyi _sok_  _hamisság_ és _ellenzés_ után is a sidoknak mind anyi 
 nyomorusági és szegénységi utan is amelyekben volt félbe nem _hagy_ munkájit A _Krisztus_  _Jézus_  _megjelenvén_ néki _éjszaka_  _hogy_ meg vigasztallya mondá nékie ne _fél_  _hanem_  _beszél_ szüntelen mert veled vagyok senki _ellene_ nem álhat mert _sok_ népem vagyon _ebben_ avárosba Ezek a szok ujjab _bátorság_  _megtölt_ szent pált és a néki nagy _kedv_ lön látván _haszon_ prédikálásanak mivel _sok_ számuan _megtér_ mind _Korinthosz_ mind a _körül_ lévö _tartomány_ mivel _abban_ nem lehet _kételkedni_  _hogy_  _tizennyolc_  _holnap_ maradván _Korinthosz_  _hogy_ a _körül_ valo _hely_ is ne predikallot volna


 Akájának vala _abban_ az _idő_ Novatus nevü _tiszttartó_  _Seneca_ attyafia _aki_  _fogad_  _fiúság_ a _Gallio_  _família_ vétetvén a _Gallio_ nevet vette magára Ez _okos_  _kegyes_ és _kellemetes_  _ember_ volt és _éppen_ nem _kegyetlen_ A _korinthoszbeli_ sidok _egyenlő_ akaratbol _felkel_ egy nap pál ellen és a _Gallio_ széke _elébe_ vivék mondván Ez azt akarja el hitetni az _ember_  _hogy_ az _isten_ a mi _törvény_  _ellenkező_ képen _kell_  _imádni_ Ez se nem sidó se nem pogány és ez se a Romaiak se a Mojses _törvény_ nem _követ_ pál _kész_ lévén _hogy_ magát menttse A _tiszttartó_ mondá a sidoknak Hogy _ha_  _itt_ olyan _dolog_ volna _kérdés_ amely _ellenkezik_ a mi _törvény_ vagy az _igazság_  _köteles_  _tart_ magamot _titeket_ meg _hallgatni_  _csendesség_  _de_ mint _hogy_ a vetekedés tsak a szoról és a _törvény_ vagyon _elosztozik_ magatok _között_ amint _ért_ mert annak adolognak _bíró_ nem akarok lenni az után _elküld_ maga _elől_ a sidokot _aki_ meg _fog_ sosténest a synagoga _fejedelem_  _gyalázatos_  _bánik_ véle söt még _Gallio_ láttára azt _hisz_  _hogy_ sosténes jó akaroja volt szent pálnak


 Az Apostol még jó _darab_  _idő_  _tölt_  _Korinthosz_  _de_ végtire _tizennyolc_  _holnap_ ót valo 
 maradása után _Korinthosz_ el _hagy_ és _Czenkris_  _hajó_ üle _hogy_ syriába és _Jeruzsálem_ menne _hogy_ ót _tölthet_ a pünkösd _ünnep_  _de_ minek elötte meg _indul_  _Czenkris_ a _haj_ el nyireté mivel Názaraeus _fogadás_ tett volt a mely _fogadás_  _abból_ állot _hogy_ se _bor_ se semi részegitö _ital_ nem _kelletik_  _inni_ és a _haj_ meg nem nyirni mind adig még a _fogadás_  _tart_ azt el _hihetni_  _hogy_ a _fogadás_ vége volt a midön _hajó_ üle mivel _Czenkris_ nyireté el ahaját _de_  _Jeruzsálem_  _kelletik_ lenni _hogy_ a _templom_  _betölthet_ a _fogadás_ áldozatokot _tévén_ a törvény _szerint_ 

 _Czenkris_  _megindulván_  _Aquila_ és priscillával _Efezus_  _érkezik_  _ahol_ el _hagy_ öket A synagogában menvén _beszélget_ a sidokal _aki_ arra _kér_  _hogy_ maradna töb _idő_  _Efezus_  _de_ mint _hogy_ siete _Jeruzsálem_ menni _elbúcsúzik_ töllök mondván _hogy_ még _visszatér_ látogatásokra _hogy_  _ha_ a volna az Isten akarattya _hajó_ ülvén szerentsésen _Caesarea_  _érkezik_ és _onnét_  _Jeruzsálem_ ót veghez vivé _fogadás_  _köszönt_ a _hív_ azután Antiokiaban mene _ahol_ egy _darab_ mulatván _hihető_  _hogy_  _föld_ mene _Galatia_ és _Frígia_  _oktatván_ mindenüt atanitványokot:

Szent pálnak ezen uttyában és egy _kevés_  _idő_  _Efezus_ valo el menetele után _odaérkezik_ egy Apollo nevü sidó ez Alexándriai volt _ékes_ szollo férfiu és _hatalmas_ az _írás_ ez üsmérte a _Krisztus_ és _buzgóság_ prédikálya vala _hogy_ ö volna a Messias _de_ ö még tsak _katekumenus_ volt mivel tsak a szent _János_  _keresztelés_ vette volt a _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ az üdvezitö _halál_ után _Husz_  _esztendő_ valának még olyanok _Egyiptom_ akik nem üsmerék akristus _keresztség_ és _hogy_ Apollo egy olyan meg világositatot _buzgó_  _tanítvány_ az urnak és _aki_  _tud_  _tudomány_  _de_ söt még másoknak is prédikálotta _hogy_ nem _tud_ mitsoda szükséges az üdveségre a _Krisztus_  _keresztség_  _mindazonáltal_ a nintsen más képen 
 és meg fogják _ezután_ latni _hogy_ szent pál olyan _tanítvány_  _talál_  _Efezus_  _aki_ tsak a szent _János_  _keresztség_ vették volt és _aki_ anevét sem _tud_ a szent Léleknek


 Apollo _bátorság_ és szabadoson _kezd_  _beszélni_ a synagogában _erősítvén_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ volna a Messiás _Aquila_ és priscilla a _feleség_ ezek _megtért_ sidok valának _Apollo_ a magok _ház_ vivék és _bő_  _oktatás_  _ad_ néki az ur uttyárol Apollo az után Ákájában és _Korinthosz_ akara menni a _tanítvány_ arra _felbiztat_ és azt igen _tanácsol_ és amidön látnák _hogy_ állandó volna szándékjában _Aquila_ és priscilla akik nem régen _jön_  _abból_ atartománybol levelet _ír_ az ót lévö _tanítvány_ a melyben nagy _dicséret_  _ír_ Apollo felöl _aki_ is _Korinthosz_  _érkezvén_ igen nagy _haszon_ let a _hív_ a sidokot mindenek _hallata_  _meggyőz_ és meg mutatta nékik az _írás_ és más _erős_  _ok_  _hogy_  _Jézus_ volna valoságal a Messiás


 Szent pál _feljárván_ a _Kis-Ázsia_  _tartomány_  _Efezus_  _érkezik_  _ahol_  _három_  _esztendő_ marada Azonba pedig _Claudius_  _császár_ meg _hal_  _hatvan_  _négyesztendős_  _kor_ ezt a _feleség_ Agrippina _megétet_ a _fia_ Néróért _aki_ is a mostoha apja után _császár_  _tetet_ 
 Néró _sok_ szép _tartomány_ nagyobita meg az _ifjú_ Agrippának _ország_  _Felix_ is meg 
 marada a _gubernátorság_ 


 Néró alat _támad_  _Júdea_ egy _hamis_ proféta ez _egyiptomi_  _fi_ volt _de_ sido vallásu epálestinában menvén _harmincezer_  _ember_  _gyűjt_ maga mellé a pusztában _aki_ meg tsalá varáslásival _babonaság_ ennek az _egyiptius_ atanitványi _között_  _négyezer_  _gyilkos_ 
 valának _aki_ mindenkor _kész_ valának meg _halni_  _emellett_ a _csalárd_  _hitető_ mellet a kinek szándéka a volt _hogy_ minden _követő_ az _Olajfák_hegye_ vigye _hogy_  _onnét_ meg lássák a _jeruzsálemi_  _fal_  _ledőlés_ mivel azoknak le _kelletik_ omlani tsak az ö egy szavára azután _erőszakos_ akara avarosban menni a Romai _had_  _onnét_  _ki_ üzni és fel álitani a maga uralkodását _de_  _Felix_  _aki_  _akkoron_  _Jeruzsálem_ vala _megelőz_  _ő_ ellene mene a Romai _had_ és a _jeruzsálemi_ sidokal _megharcol_ véle négy száz _ember_ le vágatá _kétszáz_  _elfogat_ és a _többi_ el szélyeszté az _egyiptius_ el szalada és _többé_  _hír_ nem _hall_  _mindazonáltal_ a Romaiak azt igen _bán_ mivel egy nehány _esztendő_ mulva midön szent pált meg _fog_  _Jeruzsálem_ a Romai _tiszt_ azt _kérd_ tölle _hanem_ ö volnaé azaz _egyiptius_ 


  _de_ valamint a szokot lenni _hogy_ anyavalyás _test_  _aki_  _tele_ vagyon rosz nedveségekel _hogy_ egy nyavalya más nyavalyát _okoz_ és _hogy_ az _orvosság_  _ki_ nem gyükerezhetik a nyavalyáknak _eredet_ ugy _Júdea_ is alig szabadult meg egy nyomoruságtol _hogy_ a másikában _esik_ A _sok_  _népcsaló_ a _hamis_ proféták a _támadás_  _egy_ a másikat _követ_ ugy _tetszik_ mint _ha_  _egy_ amásikábol vette volna _eredet_ ót seregestöl látták atolvajokot és a _boszorkány_ akik nyilván _kezd_ anépet a Romaiak ellen valo _támadás_  _erőltetni_  _fenyegetvén_  _halál_ és pusztitásal azokot _aki_ nékik _engedelmeskedni_ akarnak és a szabadság keresése alat a _gazdag_ meg ölék ajószágokot el prédálák a _falu_ fel _éget_ és _betölt_ a _haza_  _kegyetlenség_  _jel_ ezek _között_ az _ellenség_  _között_ leg veszedelmesebbek valának a _gyilkos_  _aki_ a szabadság szeretetinek és a _közönséges_  _jó_ szép szine alat minden féle _gyilkosság_ és rendeletlenségeket _elkövet_ 


 Apollo a mint meg mondok ákájában menvén és _Korinthosz_  _érkezvén_ ót _megöntöz_ a mit szent pál el vetet volt predikálván a synagogákban _közönséges_ és _különös_ aházakban meg mutatván az _írás_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ az az üdvezitö akit a proféták _megígér_ Az Apollo _beszéd_ valo nézve a _korinthoszi_  _anyaszentegyház_  _oszlás_ 
  _kezdődik_ némelyek pál pártyára állának nemelyek az Apolloéra némellyek _Cephas_ vagy a szent péterére akinek _hihető_ valának valamely _tanítvány_  _Korinthosz_ ezeknek az Apostoloknak mindenikének valának _tanítvány_ szent _Hieronimus_ azt mondgya _hogy_ Apollo _oly_ igen meg szomorodék azon _hogy_ láta _iránta_ valo _felháborodás_  _Korinthosz_  _hogy_  _Kréta_ szigetében mene egy Zenus nevü _törvénytudó_  _doktor_ a _háborúság_ pedig _megcsendesedvén_ a szent pál levelére a melyet _ír_ akorintus bélieknek ezen _dolog_  _iránt_ Apollo viszá _tér_  _Korinthosz_  _de_  _ebben_ vagyon valamely nehézség szent pál _korinthoszbeli_  _ír_ elsö 
 levelében melyet _Efezus_  _ír_ a _Krisztus_  _esztendő_ 59 dikében és a _közönséges_  _esztendő_ 56 dikában azt mondgya nékünk _hogy_ Apollo minden _bizonnyal_  _Efezus_ volt és _hogy_ az Apostol arra _kér_  _Apollo_  _hogy_ menne _Korinthosz_ az atyafiakal _aki_  _által_ a levelét _küld_  _de_ arra nem veheté _mindazonáltal_ meg ígéré _hogy_ oda el menne _mihelyt_  _idő_ leszen


 Az alat a még szent pál _Efezus_ vala a _jeruzsálemi_ uttyátol _fogvást_ ö véle valának 
  _Gájusz_ és _Arisztarchusz_ ezek Mácédonaiak valának _Timóteus_  _Erasztosz_  _Titusz_ szent lukáts és Apollo ezek _különb-különbféle_  _idő_ mentenek oda ahárom _esztendő_ alat amelyeket _Efezus_  _tölt_ az Apostol Illyen formában Ásiának ennek a _főváros_ annyi munkás _találkozik_ amenyi _kívántatik_  _hogy_ viaskodgyanak ababonaság és abálványozás ellen és _hogy_ ót _fundamentum_ vessenek akeresztyéni vallásnak szent pál amidön _Efezus_  _érkezik_ ót 
 egy nehány _tanítvány_  _talál_ és _kérd_  _tőle_ : vettéteké a szent Lelket a miolta a _hit_ állottatok azt _felel_ nékik Mi tsak azt sem _hall_  _ha_ vagyoné szent Lélek az után _kérd_ töllök mitsoda _keresztség_ vettetek fel _tehát_ azok _felel_ A _János_ A koron pál _elébe_  _ad_  _hogy_ mitsoda _különbség_ volna a _két_  _keresztség_  _között_ a szent _János_ és a _Krisztus_  _keresztség_  _között_ azután meg keresztelé öket az ur _Jézus_ nevében és a _kéz_ reájok _tévén_ a szent Lélek le szálla reájok _különbféle_ nyelveken szollának és _jövendöl_ ezek a _hív_  _tizenkettő_ valának

Az után pál a sidok synagogájat _gyakorol_  _három_  _holnap_ nagy _bátorság_  _beszélvén_ és vetekedvén vélek az _írás_ meg magyaráza valanékik a melyek meg _bizonyít_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ volna a Messiás _de_ látván _hogy_ némely sidok _oktatás_ nem _hogy_  _haszon_  _fordít_  _de_ még inkáb _megkeményedik_ és _gyaláz_ a _Krisztus_ vallását el távozék töllök és a _tanítvány_ ís el választá töllök Azután _tanítani_  _kezd_ minden nap egy _csendes_ és alkalmatos _hely_ a melyet egy _Tirannosz_ vagy _Tirannosz_ nevü _ember_  _ad_ néki ugyan ót is _tart_ mint egy _iskolaforma_  _ahova_ mentenek mind azok akik akarának tölle _tanulni_ az illyen _tanítás_  _két_  _esztendő_  _gyakorol_ ugy anyira _hogy_ mind azok akik Asiában laknak vala vagy sidok vagy pogányok az ur _ige_  _hall_  _hogy_ pediglen az ö predikálasi _foganatos_ legyenek Az Isten _rendkívül_ valo _csoda_  _tesz_ a pál _kéz_  _által_ ugy anyira _hogy_ a _keszkenő_ és a ruhák melyek az ö _test_  _ér_ a beteget _meggyógyít_ és a _gonosz_ lelkek _ki_ mennek vala az _ember_  _aki_  _ért_ ruhájit


  _abban_ az _idő_ valának olyan sidó _exorcista_ kik városrol városra mennek vala _exorcizálni_ Ezek _Efezus_ menvén _hogy_ ót is _ördög_ üznének azt merék probálni _hogy_ az ur _Jézus_ Nevét _hív_ segittségül az _ördöngös_ mondván néki mi tégedet _kényszerít_ arra a _Jézus_ akit pál _hirdet_ akik ezeket _cselekedik_  _hét_ valának mind sidok A papok _fejedelem_ Scívának _fia_  _de_ a _gonosz_ lélek _felel_ nékik én üsmerem a _Jézus_ és _tud_  _ki_ légyen pál _de_  _ti_ kik vagytok azonnal az _ördöngös_  _ember_ az _exorcista_ rohana akik _kettő_ valának és _oly_ rutul _bánik_ vélek _hogy_  _ki_  _kelletik_ szaladniok aházbol _ahol_ valának sebesen és mezitelen ezt a _dolog_  _megtudván_ az _Efezus_ lako sidok és pogányok meg rémülének és _dicsőség_  _ad_ az üdvezitö nevének

Sokan azok _közül_ akik _hisz_ és _keresztelve_ valának meg látván _abból_  _hogy_ mitsoda vetkes ababonaság és amás _titkos_ mesterség _oly_  _közönséges_  _Efezus_ meg vallyák vala tett vétkeket és mind azt valamit _megtérés_ elöt _cselekedik_ sokan pedig azok _közül_  _aki_ a _titkos_ mesterségeket _követ_ a _könyv_ mindenek láttára _megéget_ azoknak a _babonás_ és _ördöngös_  _könyv_ pedíg számok _oly_ nagy vala _hogy_  _ötvenezer_  _ezüstpénz_ 
  _becsül_ azokot akönyveket Az Isten _ige_ illyen formában igen _terjed_  _abban_ a _tartomány_ 

Szolhatunk itt tsak rövideden a sidó _exorcista_ azt láttyuk az _evangélium_  _hogy_ a sidok _között_ valának olyan emberek kik azt a _hivatal_ üzték _hogy_  _ördög_ üzenek Ha én az _ördög_ a _Belzebub_ nevében üzöm _ki_ mondá akristus _hát_ ati _fia_  _ki_ nevében üzik _ki_ 
 Némellyek azt _tart_  _hogy_ a _Jehova_ nevében üzik valaki _József_ azt mondgya _hogy_  _Júdea_  _bizonyos_  _fű_  _terem_ a melyet _Bárás_ nevezik és a melynek _erő_ vagyon az 
  _ördög_  _ki_ üzni másut meg azt mondgya _hogy_ egy _bizonyos_  _Eleazár_ nevü sidó az _ördöngös_ egy _gyűrű_  _meggyógyít_ a _gyűrű_ olyan _gyökér_ volt _foglalva_ a melyet Salamon nyilatkoztatta volna _ki_ a _gyűrű_ az _ördöngös_ az _orr_ alá _tesz_ és a szagjátol a _föld_  _esik_  _akkoron_ az _exorcista_ arra _kényszerít_ az _ördög_  _hogy_  _többé_ viszá ne _tér_ annak az _ember_  _test_  _elegyítvén_ a _kényszerítés_ a Salamon nevét

A mi az _efezusi_  _titkos_ mesterségeket _illet_ az _efezus_  _bizonyos_  _babonás_  _betű_ valának és olyan _bizonyos_  _barbarus_ szók amelyek felöl azt _tart_  _hogy_  _természet_ felet valo _erő_ vannak azokot pedig el mondattyák vala az _ördöngös_  _hogy_  _meggyógyul_ Imé azok a szók Askion kataskion Dix Tetras és Damnameneus Az _efezus_ azt _tart_  _hogy_ ezek a szok a veszedelemtöl meg mentették öket és a _győzedelem_  _bizonyos_  _tesz_ 

Az alat amég szent pál _Efezus_ valoságos _csoda_  _tesz_ ót a _hit_ világoságát _elterjeszt_ és ót _ki_ akará irtani ababonaságot és a _boszorkányság_ a _Thiáni_ Apollo _odaérkezik_ 54 _benn_ mint _ha_ az _ördög_  _megirigyelvén_ az _evangélium_  _elterjedés_ és a szokásoknak _megjobbítás_ akart volna a _Krisztus_  _Jézus_ és az Apostolinak olyan _ellenkező_  _támasztani_ a Tyani Apollo személyiben _aki_  _kétséges_  _tesz_  _csodatétel_ valoságát ugy _hogy_ akik 
  _ő_  _csodálatos_  _ember_  _tart_ meg maradgyanak abálványozásba Apollo _Efezus_  _érkezvén_  _tehát_  _India_ valo _visszajövetel_ után _Görögország_ a _híres_  _jövendölő_ az ö _dicséret_ valo _ének_  _énekel_ és ugy _tekint_ mint egy _félisten_ mindenek _követ_  _ő_ a városok _követ_  _küld_  _hozzá_  _kérvén_  _barátság_ és _tanács_ aleg nagyob _dolog_  _Efezus_ városa _abban_ az _idő_ el merült vala a mulattságokban _játék_  _tánc_ musikákban A _hiábavalóság_  _tunyaság_  _bujálkodás_ ót uralkodának Azt _tart_  _hogy_ ez a _filozófus_  _elhagyat_ vélek ezeket a _külső_ rosz szokásokot és rendeseb _élet_ vivé öket

Ugy _történik_ egy szer _hogy_ a midön avárosbélieket _int_  _hogy_ egy mást segittsék _közretévén_  _jószág_ vagy is leg aláb _közönséges_ segittsék a szegényeket _közel_ a _hely_  _ahol_  _tanít_  _bokor_ valának és a _bokor_  _kis_ madaratskák egy más madár közikben repüle és _éneklés_ mint _ha_ valami _jó_  _hír_  _hirdet_ nékik azonal a többi is _éneklés_  _felelvén_ néki minyájan el repülének _Apollonius_  _félbehagyván_  _beszéd_ mondá egy _ember_  _búza_ vivén a _hát_ illyen uttzában _leesik_ és a _búza_ egy részit _elont_ ez a _kismadár_ azt látván _idejön_  _hogy_  _hír_ adgyon atöbinek _hogy_ ök is részesüllyenek a jó szerentsében az után _követvén_  _beszéd_ és a madarak példáját _ad_  _elébe_  _hogy_ a _hallgató_  _javall_  _hogy_  _egymás_  _közöl_  _jószág_ nagy siettségel _fut_ az uttzára a melyet nevezet vala és a _dolog_ mondása _szerint_  _talál_ 

A _ki_ az _Apollonius_  _élet_  _ír_ azt _tart_  _hogy_ Mésopotámiában _megtanul_ a madarak 
 szavát meg _érteni_  _abban_ nintsen _kétség_  _hogy_ az állatoknak ne légyen _bizonyos_  _kiáltás_  _bizonyos_ szavok amelyek _által_  _megértet_  _bizonyos_  _dolog_ a magokhoz _hasonló_ és _aki_ azt _jól_  _megtanul_  _talán_ sokára meg _tudhat_  _hogy_ mit _jelent_ azok a szok és _kiáltás_  _de_  _esztelenség_ volna azt _tartani_  _hogy_ az állatoknak magok _között_ olyan nyelvek volna a mely _által_ egy másal _megértethet_  _gondolat_ az _ördög_  _tudta_ ádhatta Apolloniusnak mind a _búzás_  _ember_ adolgát mind a madarak _elrepülés_ 


  _Efezus_ ez a _csalárd_ Smirnában ment onnet _Athén_  _ahol_ anépet látván _hogy_ igen szorgalmatos az áldozatokra azért arravalo rendet ís _ad_ neki a _tánc_  _elhagyat_ véle és a _kardosok_ mulattságát végit szakasztá _Athén_ lévén a midön magyarázná az áldozatok _ceremónia_  _titkos_  _ok_ egy _ifjú_ ót lévén _nevetni_  _kezd_  _hogy_ mitsoda _ok_ adna _de_  _Apollonius_ mondá _hogy_  _ördöngös_ volna a mint is _jel_  _ad_  _Apollonius_ parantsolá az _ördög_  _hogy_ menne _ki_ az _ifjú_ és _bizonyság_ egy _kőkép_  _felfordít_ az _ördög_  _engedelmeskedik_ és az _ifjú_  _Apollonius_  _ad_ magát A _teljesség_ nem _hihetetlen_  _dolog_  _hogy_ egy olyan nagy _babonás_  _ember_ mint _Apollonius_ a kinek szövettsége volt az _ördög_ a mint ezt a pogányok is _hirdet_ ne _egyetért_ az _ördög_  _hogy_ az emberekbemenyen és _ki_ menyen mikor parantsolni fogja _de_ mi nem _felel_  _mindaz_ a mit Apolloniusrol mondanak atudni valo _dolog_ philostrates _aki_ az _élet_  _ír_  _tele_ vagyon _fabula_ és _hazugság_ 


  _Apollonius_  _jelen_ volt az _olimpiai_  _játék_ az után Romában mene _de_  _onnét_  _ki_  _kelletik_ menni mivel Néró _császár_  _ki_ üzé _onnét_ a _filozófus_  _onnét_  _Spanyolország_ mene 
  _Cádiz_  _hogy_ ujjab _boszorkányság_  _tanulhat_  _kevés_  _idő_ mulva az _efezus_  _visszahívat_  _hogy_ a pestistöl szabaditaná meg öket _odaérkezvén_  _összegyűjt_ a várost és mondá ne _fél_ ma meg szabaditalak _titeket_ attol abetegségtöl azután a _teátrum_ vivé öket ót egy szegény rongyos _öregember_ látván _aki_ alamisnát _kér_ Mondá a népnek ezt üssétek ezt az _isten_  _ellenség_  _megkövez_ avárosiak nem akarák _megkövezni_ szánakodván rajta az _öregember_ is _esedezik_ nékik _hogy_ ne _bánt_  _de_  _Apollonius_ adig sürgeté öket _hogy_  _megkövez_ és nagy rakás _kő_ alá _temet_ egy _kis_  _idő_ mulva _Apollonius_ mondá nékik _elhány_ rolla a _kő_ és meg láttyátok mitsoda állatot _megöl_ a _kő_  _hogy_  _elhány_ az _öregember_  _hely_ egy nagy _komondor_  _talál_  _akkor_ senki nem _kételkedik_  _abban_  _hogy_ az _öregember_  _kísért_ és _gonosz_ lélek ne let volna


 Térjünk viszá szent pálhoz _aki_  _akkor_  _Efezus_ volt vagy a _körül_ valo _hely_ azt adgya _elöben_  _hogy_  _abban_ avárosban avad állatok _köz_ vettetet volt az emberek _szerint_ 
 valamint ezt sokan a veszedelmekre _ért_ a melyekre _tetet_ az _ember_ a sidoktol és a pogányoktol _de_ meg mások _betű_  _szerint_  _ért_ és azt _tart_  _hogy_ ugyan valoságal a 
 vad állatok _köz_ vettetet volt az _amfiteátrum_ és _hogy_  _onnét_ az _isten_  _csodálatos_ 
 valo _hatalom_  _által_ szabadula meg _de_ a _bizonyos_  _hogy_ az Apostol szüntelen valo veszedelemben volt az _élet_ el veszteni

Azt el lehet _hinni_  _hogy_ a még _Efezus_ lakék a szomszédságban lévö _anyaszentegyház_ 
 is meg látogatá azt _tart_  _hogy_  _Korinthosz_ is el mene és a mitsodá rendeletlenségeket ót _talál_ anéki nem _tetszik_ azokot _megorvosol_  _de_ azok néki valoságos _keserűség_ 
  _okoz_ a második levelében azal _fenyeget_ a _korinthoszbeli_  _hogy_  _ha_  _harmadik_ 
  _visszatér_  _hozzá_ meg nem _bocsát_  _többé_ azoknak _aki_ vétkeznek

Szent pál _Efezus_  _ír_ egy levelet a _galatiabeli_ Ezt a népet szent pál _térít_ 
 ahitre ugy _hallgat_ az Apostolt valamint az Isten Angyalát valamínt a _Krisztus_ magát ugy annyira _hogy_  _ha_ lehetet volna a szemeket _ki_ vájták volna és _örömest_ nékíe adták volna ezek 
 sokat szenvedének ahitért és _erős_  _fut_ az Isten uttyán és az _igazság_  _engedelmesség_ : _de_ némely olyan _hamis_ Apostolok _felháborít_ öket akik _ellenség_ valának a _Krisztus_  _kereszt_  _aki_ el akarván _kerülni_ a sidok és a pogányok üldöztetésit azt _tanít_  _hogy_ a _hív_ meg _kell_  _tartani_ a Mojses _törvény_  _ceremónia_  _ész_  _elegyítvén_ illyen formában akeresztyenséget a sidóságal és _eltörölvén_ azt a szabadságot a melyet a _Krisztus_  _Jézus_ nyert nékünk vére árrán Illyen képen azok ahamis Apostolok a pogányok _között_ sidoknak _tartatik_  _aki_ nem merék _háborgatni_ mivel a sido vallást mindenüt el szenvedték a _császár_ parantsolattyábol a sidok pedig nem _ellenez_ olyan _tanítás_ a mely a sidoságnak _előmenetel_ volt és a mely le nyomná az üdvezitö _kereszt_  _botránkoztatás_  _felállítván_ szükséges voltát atörvény béli _körülmetélés_ 

A _galatiabeli_  _Gallia_  _ered_ szent pál elött _sok_  _idő_  _megtelepedik_ Ásiába 
  _de_ még _megtart_ az ö régi _otrombaság_ ollyan _együgyű_ valának _hogy_  _meghagy_ magokot tsalatni ahamis _tanító_  _aki_ szent pál _kemény_  _ír_ A _hit_  _feljebb_ magasztallya a _cselekedet_ Meg mutattya _hogy_ az _isten_ vette az _apostolság_ és a _Krisztus_ atudomanyát _és_ mint _hogy_ sokan tsak a szent péter nevét _emleget_  _aki_ is atörvényt meg _tart_ és rend _szerint_ tsak a sidoknak prédikállot _aki_  _megtérés_ után is meg _tart_ atörvenyt mint annak elötte szent pál meg mutattya _hogy_ semiben nem aláb valo a több Apostoloknál _aki_ semit nem _talál_  _őbenne_ mivel ö egy _értelem_ vagyon péterel _Jakab_ és _János_  _aki_ az _anyaszentegyház_  _oszlop_ ezt a levelet egészen a 
 maga _kéz_  _ír_  _hogy_ meg mutatná _hogy_ az ö szivit _meghat_ a _dolog_ a melyröl _ír_ nékik


 Az alat a még szent pál _Efezus_  _tanít_ az _egyenetlenség_ a melyröl már szóllottunk még _tart_  _Korinthosz_ Az oda valo _hív_  _talán_ azt _gondol_  _hogy_ a _keresztényi_  _anyaszentegyház_ ugy volna valamint a _filozófus_  _sok_ féle _iskola_ és _hogy_  _Cephas_ 
 Apollo és pál _különbféle_ vallásoknak volnának _kezdő_ és _hogy_ mindenikének _különb_ 
  _tanítvány_ volnának A _korinthoszbeli_ igen nagyra _becsül_ még a világi _tudomány_ és _ékes_ valo szollásokot a _hiábavalóság_ még el nem _hagy_ vala és sokan _közüle_ fel magasztallyák vala magokot a _természet_ felet valo ajándékokért rendeletlenségek is valának az _gyülekezet_  _meghasonlás_ és perlekedés vala _közötte_ a pogány _bír_ elöt perlekedtenek egy _efezusi_  _keresztény_ a mostoha anyával vétkezék _hogy_ az ur vatsorája elöt a magok vatsoráját _megeszik_ és _hogy_ agazdagok abö vatsorájokbol a szegényeket nem részeltetik némellyek _közüle_  _tagad_ a _feltámadás_ szent pál pedig mind 
 ezeket a _Kloé_  _ház_ valoktol _megtud_ és _aki_ levelet is vittek volt néki _Efezus_ 
 akorintusbéliektöl _aki_  _tanács_  _kér_  _sok_  _dolog_ ugy mint a _tisztaság_ aházaságrol és a _bálvány_ ajánlot _hús_ 

Szent pálnak szándekja avolt _hogy_ a más _esztendő_ pünkosdgye után _Efezus_  _megindul_ mácedonia _által_  _Korinthosz_ menyen _ahol_  _sok_  _idő_  _kelletik_ maradni és _talán_ 
 még atelet ís ót _tölteni_  _hogy_ azután _Jeruzsálem_ vigye az alamisnát melyet _gyűjt_  _de_ amég ezt a szándékját véghez vihetné akorinthus bélieknek _ír_ az elsö levelét a melyet stephan _Fortunatus_ és _Ákáiakus_  _által_  _elküld_ sosthénesnek anevét fel _tesz_ alevelében _aki_ véle volt _Efezus_ és _aki_  _talán_ ugyan az _aki_  _érte_ szenvedet volt _Korinthosz_ Meg aláza 
 öket levelébe _egyenetlenség_ és meg mutattya nékik _hogy_ még _testi_ mivel nem _hogy_ tsak egyedül a _Krisztus_ ragaszkodnának _hanem_ még azal _dicsekedik_ némellyek _hogy_ pál _tanítvány_ némellyek péteré meg mások Apolloé mint _ha_ akristust el lehetne _osztani_ vagy mint _ha_ az Apostolokban _kell_  _hinni_ és reménleni _fedd_ öket a paráznáért _aki_ a mostoha anyával vétkezet és azt mondgya _hogy_  _ha_  _távol_ vagyon is _de_  _megítél_ azt a vétkest és a sátának adgya atestét _hogy_ meg menthese a lelkét _abban_ az _idő_  _közönséges_  _dolog_ volt _hogy_  _aki_  _ki_ rekesztettek a _gyülekezet_ azokban az _ördög_ ment vagy nyavalyákban _esik_ 

Az Apostol azt akarja _hogy_ se ne _eszik_ se semi _barátsági_  _közösködés_ ne legyen az olyan _hív_  _aki_ abálványozásban _tisztátalanság_ vagy _fösvénység_  _esik_ vagy valamely olyan rendeletlenségben a mely _ellenkezik_ a _kereszténység_ szenttségivel az illyen _eltiltás_ akis _exkommunikáció_ formájavolt Azt mondgya _hogy_ már arosz akinek perlekedési vannak _jobb_ volna inkáb valamely _igazságtalanság_ vagy _kár_ szenvedni azt _kíván_  _hogy_  _ha_ valamely perlekedések vagyon egy másal azt valamely _keresztény_  _eligazíttat_ azt mondgya _hogy_ a leg aláb valo ahivek _között_  _elegendő_ jó arra _hogy_  _ítélet_  _tesz_ az olyan _kis_  _dolog_ és sokal _jobb_ mint sem egy pogány az illyen _ítélet_  _tetszés_ 
  _szerint_ valo _ítélet_ volt _de_ az _elegendő_ volt sokáig is volt az az _anyaszentegyház_  _hogy_ nem perlekedtenek a pogány _bír_ elöt

A mi aházaságot _illet_ azt akarja _hogy_ a _házas_ meg adgyák amivel _egymás_  _tartozik_ 
 és _ha_ meg tartoztattyák is magokot a _kevés_  _idő_ legyen és _egyenlő_ akaratbol _hogy_ az _imádság_  _foglalhat_ magokot azt mondgya _hogy_ a _házasság_  _kötél_ nem lehet _megoldani_ és _ha_ a férfiu vagy az aszszony el válik ugy _kell_ maradniok mert másokal meg nem hazasodhatnak _javall_ a szüzeséget és a _megtartózkodás_ azoknak kik nintsenek a _házasság_  _de_ arra senkit nem _kényszerít_ az illyen _tudomány_ nem igen üsmerték _Korinthosz_ mivel _Görögország_ nem volt _ennél_ meg romlottab város a szemérmetlenség ót mint egy _tisztelet_ volt volt _ebben_ a városban egy _templom_ venus aszonynak szentelve a mely _templom_  _ezer_ rab leányok _tartozik_ ezek _közönséges_ valának és ezeket mások adgyák vala ajándékba ennek az Isten aszonynak _hogy_ az ö szolgálattyára lennének szentelve a nagy _dolog_ ezekhez _folyamodik_  _hogy_ az egész népnek nevében _kér_ segittségit ennek az Isten aszonynak akinek volt szentelve _Korinthosz_ városa


 A mi abálványoknak ajánlot _eledel_  _illet_ arra _tanít_  _hogy_ a _bálvány_ semi és _hogy_ amely _hús_ annak ajánlanak a se meg nem szenteltetet se meg nem ferteztetet _de_ azt akarja _hogy_  _felebaráti_ szeretetböl attol az _étel_  _megtartóztat_ magokot ne _hogy_ apogány azt látván azt ne _gondol_  _hogy_ valamely _tisztelet_ vannak a _bálvány_ vagy _ha_ a _hív_ azon _megbotránkozik_ nem _tudván_ menyire _terjed_ a szabadság melyet a _Krisztus_ nyert nékünk _halál_ mivel nem tsak azt _kell_  _tekinteni_ a mi szabad _hanem_ a mi _hasznos_ Tilttya a 
  _férfi_  _hogy_  _fedett_  _fő_  _imádkozik_ vagy _beszél_ atemplomba a _hosszú_  _haj_ is _tilt_ nékik Az aszonyoknak pedig azt parantsollya _hogy_  _fedett_  _fő_  _imádkozik_ a _templom_ és _hosszú_  _haj_ visellyenek ami atemplomban valo vatsorát _illet_ azt akarja _hogy_ egy mást meg várják a _gazdag_ részeltesék _abból_ a szegényeket a _gazdag_ és a szegények együt _eszik_ azt akarja _hogy_  _ki_  _ki_ meg probállya magát minek elötte a _Krisztus_ testét és 
 vérét vegye _hogy_ azt _érdemtelen_ ne vegye Azt mondgya _hogy_  _aki_ méltatlanul _eszik_  _abból_ akenyerböl vagy _iszik_  _abból_ apohárbol vétkezik és _ítélet_  _eszik_ és _iszik_ nem _megkülönböztetvén_ akristus _test_ ugyan améltatlan _communio_ vagyon az a _büntetés_  _hogy_  _közötte_  _sok_  _beteg_ vannak és alusznak sokan

A szent Léleknek _természet_ felet valo ajándéki _oly_  _közönséges_ valának ahivek _között_  _hogy_ nemellyekben _magahittség_  _okoz_ ugy anyira _hogy_ szent pál _kényszerít_ arrol rendelést _tenni_ Azok az ajándékok _között_ a _fő_ ezek valának A _bölcsesség_ 
 ajándekja Atudománynak ajándékja A _hit_ és atsuda tételnek ajándékja A _beteg_  _meggyógyítás_ ajándékja A _jövendölés_ ajándékja azaz a _beszéd_ az _oktatás_ atemplomban valo prédikálásnak és még ajövendönek meg mondása A _különbféle_ nyelveknek ajándékja A magyarázásnak ajándékja a lelkek meg választásának ajándékja _hogy_  _megtudhat_  _ha_ jó vagy _gonosz_ lélek _beszél_ valakiböl mivel a pogányoknak is vala olyan _hamis_ profétájok akik _követ_ azokot _aki_ valoságosan vala az Isten lelke szent pál meg mutattya _hogy_ mind ezek az ajándékok ugyan azon szent Léleknek lévén _ingyen_ valo ajándékji és _hogy_ a _hív_  _tag_ lévén ugyan azon egy _test_ senkínek nem _kell_ magát azért el _hívni_  _ha_ töb és _fő_ ajándékokot vett másoknál se azon nem _kell_ szomorkodni _ha_ azokot nem vette: Mind azokot a _közönséges_  _haszon_  _kell_  _fordítani_ és az _anyaszentegyház_  _épület_  _továbbra_ azt is parantsollya _hogy_ a _gyülekezet_ avet ajándékokal ugy _él_  _hogy_  _épület_ lehesenek és _hogy_  _ki_  _ki_ amaga sorjában _beszél_  _csendes_ rendeletlenség nélkül Az aszonyok atemplomban ne _beszél_ és _ha_ valamit meg akarnak tudni azt _megkérd_  _férj_  _különös_ Ez igy lévén azokban a _gyülekezet_ a _Szentírás_  _olvas_ azokot magyarázták a soltárokot és más lelki _ének_  _énekel_ és az után a szent asztalnál a _Krisztus_  _Jézus_  _test_ és vérében részesültenek


 Azután meg _bizonyít_ a _feltámadás_  _hitágazat_ a _Krisztus_  _Jézus_  _feltámadás_ a melyet nem lehet _kétség_ venni és a melyet _sok_ olyan _bizonyság_  _bizonyít_ akik még _akkoron_  _élet_ valának Azt meg vallya _hogy_ látta maga is akristus _Jézus_ : Hogy _ha_ pedig akristus _Jézus_ fel nem _támad_ és _ha_ nékünk sem _kell_ fel támadnunk a mi _hit_ és reménségünk _hiábavaló_ Hogy az Apostolok nem tsak leg nyomorultabbak _hanem_ még mindennél _hamis_ mivel szán szándékal _bizonyít_ a _hamisság_ és _hogy_ minden féle nyomoruságra adgyák magokot minden _haszon_ nélkül ezt is _hozzátesz_ Mit fognak mivelni azok akik a _holt_  _megkereszteltet_ magokot ebböl láthatni _hogy_  _abban_ az _idő_ valának olyanok kik _megkereszteltet_ magokot a _holt_ üdveségiért vagy _könnyebbség_ ezt a szokást ugy tettzik _hogy_ szent pál sem _hagy_  _jó_ 


 szent pál alevelének vége _felé_  _int_ a _korinthoszbeli_  _hogy_ el ne mulasák az alamisnát melyet szednek vala a _jeruzsálemi_ szegények számokra ezt a _dolog_ az Apostol magára válalta 
 volt a _jeruzsálemi_  _gyűlés_ Mindenik a _hív_  _közül_ amit akart adni azt minden vasárnap _félretesz_ és amidön az Apostol vagy akit maga _hely_  _küld_  _odaérkezik_ apénzt 
  _összegyűjt_ és _Jeruzsálem_  _küld_  _meghitt_  _ember_ vagy az Apostol maga vitte el _ha_ ugy _kívántatik_ az után _köszönt_ öket az _ázsiai_  _anyaszentegyház_ részéröl és _különös_ az _Aquila_ és priscilla nevekel _aki_ volt szálva és akik igen üsméretesek voltak _Korinthosz_ azt _hagy_ nékik _hogy_ egy mást _köszönt_ a szent _csók_ Imé aveleje a szent pál _korinthoszbeli_  _ír_ elsö levelének


 Az Apostol annak elötte egy _kevés_  _idő_  _Timóteus_ Mácédoniában _küld_  _ahonnét_  _Korinthosz_  _kelletik_ menni akit is a _korinthoszbeli_ ajánlya mint _hű_ szolgát meg 
 más egy _tanítvány_ akit meg nem nevezi szent _Titusz_ a _korinthoszbeli_  _tisztelet_ és 
 mint egy _félelem_ és rettegésel _fogad_  _bizonyság_ is volt annak _hogy_ ót mitsoda 
  _csodálatos_  _haszon_  _okoz_ a szent pál levele A mely azokba _aki_ valamely vétekben _esik_  _hasznos_ szomoruságot és szégyent szerze valoságos _töredelmes_ szent nehézséget azok ellen akik ót _botránkozás_  _okoz_  _igazán_ valo akaratot _elég_  _tenni_ az _isten_ a penitentziával és szent pálnak arendeseb maga viselésel Mindenek _felkel_ a mostoha anyával paráználkodo ellen és _gyalázat_  _illet_ amely _gyalázat_ szent pál _elegendő_  _ítél_ a vétkiért valo _bocsánat_  _Titusz_ pedig semit nem akara el veni a _korinthoszbeli_ akarván _követni_ az Apostolt és nyomdokába _járni_ mesterének


  _Efezus_ egy olyan _támadás_  _történik_ amely _kényszerít_ szent pál _hamar_ el _hagyni_ ezt avárost mint sem szándékába volt Az _éfésumi_  _Diána_  _templom_ a világnak _egy_  _csoda_ 
 volt _sok_  _király_ és városok négy száz _esztendő_ nagy _költség_ tettenek _hogy_ azt a 
  _templom_  _megépíthet_ és _felékesíthet_ A _templom_  _hossz_  _négyszázhuszonöt_ lábni volt a szélyesége _kétszáz_  _Husz_ lábni atemplomot _belül_  _százhuszonhét_  _oszlop_  _tart_ az _oszlop_  _hatvanlábnyi_ magoságuak valanak a melyeket _százhuszonhét_  _király_ ajándékozták a _szarufa_  _cédrusfa_ valának és az ajtok _ciprusfa_ A _Diána_  _kép_ igen _kicsid_ volt némelyek azt _tart_  _hogy_  _ebenumfa_ volt némelyek meg _hogy_  _szőlőfa_  _de_ enem a vadász _Diána_ volt _aki_  _tegez_ és nyilal _leír_  _hanem_ a _sok_  _csecsű_  _Diána_ mivel ennek aképe a melyitöl _fogvást_ alábáig rakva volt _csecs_ a mely _kő_ pedig akép állot azon _kutyafej_  _ökörfej_ és _szarvasfej_ valanak _kifaragva_ illyen vala _tehát_ az _éfésumi_  _Diána_ mindenünét _elmegy_ látni azt ahires _templom_  _hogy_  _tisztel_ azt a _hamis_  _istenség_ Az _idegen_ pedig arra igen vigyáztak _hogy_ magokal el vigyék atemplomnak _forma_ ugy a _Diána_  _kép_ is _forma_  _ezüst_  _kicsinálva_ 


 Egy _Demetriosz_ nevü _ötvös_  _csinál_ azokot a _kis_  _templomocska_  _ezüst_ a mely munka _meggazdagít_  _ő_  _sok_ mester legényeket is _tart_  _aki_ egy szer _összegyűjtvén_ töb _ötvöslegény_ együt _aki_  _elébe_  _ad_  _hogy_ a pál predikálasi el rontanák a _kereskedés_ mivel azaz _ember_ azt _tanít_  _hogy_ az _ember_  _kézi_ munkáji nem _isten_  _hogy_ már sokakot meg nyert volna nem tsak _Efezus_  _hanem_ az egész Ásiába _sok_  _tanítvány_ volnának akik mind ellene volnának az _isten_ valo _tisztelet_ szerentsések lesztek hameg nem láttyátok _eset_ mind mesterségteknek mind nyereségteknek _de_ söt még _hogy_ meg ne vessék a nagy Isten aszonynak _templom_ a melyet _Efezus_ és az egész Ásia _tisztel_ Az _ötvös_ ezeket _hallván_  _harag_  _gerjed_ és _kiáltani_  _kezd_  _él_ az _efezus_  _Diána_ azonal az egész város fel zendüle és a nép _futva_ mene ajátékos piatzra _ahova_ szoktak volt _összegyűlni_  _megfogván_  _Gájusz_ és _Arisztarchusz_ apál _társ_ pál magais a piatzra akara menni _hogy_  _megcsendesít_ a népet _de_ a _tanítvány_ nem _enged_ sőt a pogány _főpap_ is _kéret_  _hogy_ a nép _köz_ ne menne és ne _tesz_ veszedelemre magát

Azonban pedig némellyek egy képen _kiáltoz_ik_ mások meg más képen mivel az egész nép nagy zenebonába volt és felesem _tud_  _hogy_ mibe van adolog _akkor_ egy Alexander nevü sido a nép _köz_ akara menni _hogy_ szollyon _de_ a nép látván _hogy_ sidó volna _kiáltani_  _kezd_ tsak nem _két_  _óra_ Élyen az _efezus_  _Diána_ az után az város _íródeák_  _megcsendesítvén_ mondá _efezus_ vagyoné valaki _aki_ azt ne _tud_  _hogy_  _Efezus_ varosa _különös_  _tisztelet_  _ad_ a nagy _Diána_ a _Jupiter_ leányának mint _hogy_ meg vallyák _csendesség_  _kell_ néktek maradni és semmit nem _cselekedni_  _gondolatlan_ mert _aki_  _idehoz_ azok se nem _szentségtörő_ senem _káromló_ az Isten Aszonyotok ellen _hogy_  _ha_ pediglen _Demetriosz_ és atársainak valamely panaszok vagyon valaki ellen _ítélő_  _gyűlés_ vannak _tiszttartó_ vannak azok meg _hallgat_  _titeket_  _hogy_  _ha_ pedig más peretek vagyon atörvény _szerint_ valo _gyűlés_ el végezhetitek mivel _tarthat_  _hogy_ bé ne vádolyanak azendülesért és _hogy_  _ilyen_ zenebonával _összegyűlik_  _ok_ nélkül ezeket mondván a népet el _bocsát_ és ez a nagy zendülés tsak _hiábavaló_ volt


 Mind azon _által_ szent pál nem _tart_  _helyes_  _hogy_ továb maradna _Efezus_ annak okáért _összegyűjt_ atanitványokot _aki_ a _békességes_  _tűrés_ és az álhatatoságra _int_  _elbúcsúzván_ töllök Mácédonia _felé_  _indul_  _Timóteus_ maga mellé vevé _de_  _hajó_ nem üle 
  _Efezus_  _hanem_  _Troász_ mene olyan szándékba _hogy_ ót prédikálaná az _evangélium_ Az Isten ót nékie _kívánatos_ utat nyitot volt _de_ az elméje ót _hely_ nem volt mert ót nem _talál_  _Titusz_ akit _Korinthosz_  _küld_ a mint azt meg mondók és azt szerette volna tölle meg tudni _hogy_ az ö elsö levele mit _okoz_ a _korinthoszbeli_ elméjiben Ez okáért _csakhamar_  _elbúcsúzik_ az Atyafiaktol kik ót valának és Macédoniában mene ót marada egy 
 nehány _hónap_ meg látogatvan az _eklézsia_ a melyeket az elsö uttyaban _fundál_ és _intvén_ a _hív_ a nyomoruságokban valo _hűség_ és a jó _cselekedet_ valo álhatatoságra


  _de_ sokat szenvede _ebben_ az uttyában mível viaskodni _kelletik_ apogányokal és nyughatatlanságban lenni a _hív_  _aki_  _közül_ sokan még _gyenge_ valának _test_  _szerint_ ót semi nyugodalma nem vala _de_ az Isten _aki_ meg vigasztallya az alázatosokot és akeseredetteket meg vigasztalá a _Titusz_  _elérkezés_  _aki_  _megtud_ a _korinthoszi_  _anyaszentegyház_ jó rendbe valo voltát és _hogy_ mitsoda szent változást _okoz_ alevele mivel ahivek parantsolattya _szerint_ mindnyájan _eltávozik_ aparáznás _ember_ és _hogy_ az az _ember_ magát _megjobbít_ A _korinthoszbeli_ szent _Timóteus_ és szent _Titusz_  _által_ arra _kéret_ szent pált _hogy_  _megbocsát_ annak az _ember_  _Titusz_  _tudta_  _ad_ azt is _hogy_ az alamisna a melyet akorintus béliek akarnak adni a _jeruzsálemi_ szegényeknek _kész_ vagyon Erre valo nézve szent pál _kezd_ a Macédoniai _hív_  _javasolni_  _hogy_ ök is _tart_  _kész_ az _övé_ a melyet végben vivék olyan _buzgóság_ amely felyül _halad_  _tehetség_ 


 Az Apostol _megörülvén_ a jó _hír_ melyet _Titusz_ vit volt néki _Korinthosz_ arra _kér_  _Titusz_  _hogy_  _visszatér_ még oda és vinné el még egy más levelét a melyet akarna _írni_ nekik _Titusz_  _örömest_ rea álla és szent pál _nekiad_ ezt a második levelét a mely a _korinthoszbeli_ és az Ákájába lévö _hív_ szollot _hasonló_  _kell_ mondani a szent pál több leveleirölis a melyeket a _főváros_  _ír_ mivel azok nem tsak azokot avárosokot _ül_  _hanem_ a _környék_ lévö _hív_ is és a _tartomány_ lévö városokot


 Ebben alevelbe _elébe_ adgya _hogy_ mit szenvedet Ásiába és _hogy_ meg változtatta szándékját és _ha_  _hozzá_ nem megyen amint azt meg _ígér_ volt az elsö levelében azt nem álhatatlanságbol se nem _ember_  _tekintet_  _cselekedik_  _hanem_ azért _hogy_ se öket se magát meg ne szomorittsa meg _intvén_ azokot _aki_ vétkekért valo penitentziát nem _tart_ meg _bocsát_ vétkit a mostoha anyával vétkezet _ember_ mert _töredelmes_ volt vétkiért és 
  _hogy_ a _korinthoszi_  _anyaszentegyház_ is arrol meg feddete volt

Valának _abban_ az _idő_  _sok_ álnok sidó Apostolok atartományokba el szélyedve akik akristust predikálván a törvény _ceremónia_ és a _körülmetélés_ szükséges voltát _tanít_ amellyeket szent pál _ellenez_ Ezek a _hamis_ munkások _Korinthosz_ menvén azon _igyekezik_  _hogy_ bé vétethesék _tanítás_ az oda valo _hív_ az Apostol a második levelének nagy részibe azon vagyon _hogy_ fel magasztallya szolgálattyát és meg mutassa mitsoda _különbség_ vagyon _őközte_ és azok az álnok _doktor_  _között_  _aki_ tsak amagok _haszon_ és _ember_  _tekintet_ prédikálottak _aki_ azt mondgyák vala _felőle_  _hogy_ az ö 
 levelei sulyosak és _kemény_  _de_ az ö _jelenvaló_ léte és _beszéd_ meg vetni valok Azt _felel_ ezekre _hogy_ a mi _ő_  _illet_ ö nem _keres_ a _kérkedés_  _hanem_ a _korinthoszi_ veszi 
  _bizonyság_  _hogy_ mitsoda _haszon_ volt _közötte_ prédikálásának és _hogy_ mint viselte nálok magát elö számlállya mitsoda nyomoruságokot szenvedet és mitsoda veszedelmekben volt ezekröl _dicsekedik_  _több_ ezekhez _tesz_ amunkát a _fáradság_ avirrasztásokot az _éhség_ szomjuságot a _böjtölés_ ahideget mezitelenséget az ö szüntelen valo _foglalatosság_ az _eklézsia_  _igazgatás_ Azt akarja _hogy_ ugy _tekint_ mind azt valamit maga felöl mond mint _esztelenség_ mivel nem _illik_ se az alázatosághoz se egy Apostolnak szemérmeteségehez _hogy_ maga magát _dicsér_ 


 Azután a látásirol és el ragadtatásirol _beszél_ atitkokrol és a magoság béli _igazság_ amelyeket az Isten nékie _ki_ nyilatkoztatta _de_ azonal _visszatér_ a maga _gyengeség_ és azt mondgya _hogy_ azok a nagy _dolog_  _ő_ fel ne _emel_  _tehát_ testi _ösztön_  _adat_ néki és a sátának egy Angyala artzul _csapdos_ engemet a mely vagy a testi _kísértet_  _tesz_ vagy a _hivalkodás_ az után mondgya _hogy_  _három_  _kér_ az urat _hogy_ attol szabaditson meg engem _de_ azt _felel_ rea _elég_ néked az én _kegyelem_ mivel az én _hatalom_ atestnek _gyengeség_  _fényeskedik_  _inkább_ azután menti magát a _korinthoszi_ elöt _hogy_ semit nem akara töllök el venni nem azért _hogy_ nem szeretné öket _hanem_ azért _hogy_ nem ajószágokot _keres_  _ha_ nem magokot _büntetés_  _fenyeget_ azokot _aki_ a rendeletlenségben _talál_ nem fog _kedvezés_  _bánni_ vélek _hanem_ ahatalom _szerint_  _megítél_ a mely _adat_ neki és _megbüntet_ azokot _aki_ aversengésben _irigység_ viszá vonásba ragalmazásba _talál_  _de_ azon _kér_ az _isten_  _hogy_ ne _kényszeríttetik_ ahatalomal _élni_ a melyet vett tölle az _építés_ és nem arontásra Imé a _korinthoszi_  _ír_ második levelnek a veleje

szent pál nem tsak egyedül _elküld_  _Titusz_  _Korinthosz_  _két_  _társ_  _ad_ melléje _aki_ meg nem nevezi _hogy_ fel vegyék az alamisnát amelyet az Akajai _hív_  _küld_ palestinában _kevés_  _idő_ mulva magais _Korinthosz_ mene _harmadik_ Azt valojába _hogy_ ót mit vit végben nem _tud_ szent Agoston azt _tart_  _hogy_ ót rendbe vevé mind azt valami a szent Aldozatot 
  _illet_ és _hogy_ mi modon _kell_ azt ajánlani _különös_  _hogy_  _éhomra_ vegyék akristus testét és vérét a melyeket a _templom_ valo vatsorakor veszik vala _akkoron_ amely szokásba volt 
  _abban_ az _idő_ a melyben szent pál _ír_ az elsö levelét a mint már azt lattuk


 Szent pál minek elötte _Korinthosz_  _Jeruzsálem_  _indul_ levelét a Romaiaknak meg _ír_ 
 Ez a levél noha nelégyen is régieb atöbbinél _mindazonáltal_ a szent pál levelei _között_ leg 
  _előbb_  _tetet_ mind az _anyaszentegyház_ mind a Romai városnak _elsőség_ valo nézve vagy is mind a _dolog_ és az _oktatás_ nagyságokra valo nézve Az Apostolnak _sok_  _idő_ annak elötte szandékja vala Romába menni azt _tud_  _hogy_  _abban_ az _anyaszentegyház_  _sok_ számu _hív_ valának _aki_  _hit_  _híres_ volt mindenüt mindenüt _hirdet_ az ö _tudomány_  _felebaráti_ szereteteket és _engedelmesség_ Azt _tudta_ adták volt _hogy_ a _hamis_ Apostolok _háborgat_ azt az _eklézsia_ az ö veszedelmes _tanítás_  _tanítván_  _hogy_ a _körülmetélés_ nélkül és a _törvény_  _ceremoniális_  _cselekedet_ nélkül üdvezülni nem lehet A _körülmetélt_ sidok ezeket a _tanítás_  _erősít_ és _dicsekedik_  _sok_ olyan elsö _juss_ amelyek azt _gondol_  _hogy_ öket _feljebb_  _tesz_ apogányoknál mint _ha_ meg _érdemel_ volna az _evangélium_ és a _hit_  _kegyelem_ az ö _előbbeni_ jó _cselekedet_  _által_ A pogányok pedig az _isten_  _ingyen_ valo _irgalmasság_  _hívatik_ ahitre

Ellenben pedig apogányok _megtaníttatván_ a szabadságra amelyet a _Krisztus_ nyert nékünk és a _körülmetélés_ és a törvény béli _ceremoniális_  _cselekedet_  _haszontalanság_ Azt _felel_  _hogy_  _ha_  _törvény_ nem vettek az _isten_ azt meg sem szegték se meg nem vetették valamint a sidok _cselekedik_  _hogy_ a pogány _tudós_ és _filozófus_ az _isten_ üsmérték és a _külső_ jó _erkölcs_  _törvény_ olyan _hív_  _követ_ valamint magok a sidok: Hogy _ha_ a _Krisztus_  _Jézus_ a sidok _köz_  _eljön_ a sidok _ő_ meg vetették és _felfeszít_  _ellenben_ pedig apoganyok _ő_ bé _fogad_ és _imád_ és _ilyenformában_ a sidoknak nintsen semmí is olyan _juss_ ami öket náloknál _feljebb_  _tehet_ és a mivel _dicsekedhet_ik_ 

Szent pál a Romaiakhoz _ír_ levelében meg aláza mind a _megtért_ pogányokot mind a sidokot és meg mutattya _hogy_  _fogyatkozás_ vagyon _abban_ a mit magok felöl _tart_  _előre_ meg aláza apogányok _hivalkodás_ és meg mutattya _hogy_ a pogány _bölcs_ és _filozófus_ az 
 Isten _igazság_ az _igazságtalanság_  _fogság_  _tart_ mivel az _isten_ meg üsmervén _ő_ nem _dicsőít_ amint _kelletik_ és azal _tartozik_ ez igy lévén az ö nagy elméjek tsak arra valo volt _hogy_ öket még vétkesebbeké _tesz_ az elmének vakságában és a _bálványozás_  _esik_ Hogy ezekért avétkekért meg büntettessenek az Isten el _hagy_ öket az ö rosz _hajlandóság_ amelyek vélek olyan utálatoságokot _követtet_  _hogy_ a _természet_  _gyalázat_ vannak


 Azután a sidokhoz _tér_ és meg mutattya nékík az ö _kevélység_  _fejesség_ és _megkeményedés_ ök atörvényt vették volt _de_ azt nem _követ_ vagy _ha_  _követ_ is annak _ceremónia_ azért _dicsekedik_ és a _dicsőség_ magoknak adták _holott_ azt az _isten_  _kelletik_ adni Ez igy levén semi öket az _érdem_  _feljebb_ nem tészi a pogányoknál _egy_ a másikánál jobban meg nem _érdemel_ az _evangélium_  _kegyelem_ mindnyájan _egyenlő_ vétkesek valának az Isten _hatalom_  _egyarányosú_ szükségek vala _hogy_  _megigazíttatik_ akegyelem _által_ a _Krisztus_  _Jézus_ valo _hit_ meg mutattya azután _hogy_ a sidoknak nem _kell_ meg vetni apogányokot se a pogányoknak a sidokot A pogányok _aki_  _követő_ az _Ábrahám_  _hit_ és _engedelmesség_ azok az _igaz_  _fia_  _Ábrahám_ és 
 valoságos _örökös_ a pátriárkáknak tett _ígéret_ A _test_  _szerint_ valo sidok _aki_ nem lélek _szerint_ valo _fia_  _Ábrahám_ nintsen apogányoknál több _érdem_ Ámbár _közönséges_ a sidó nemzet meg vettetve légyen is _mindazonáltal_ ez a nemzet _gyökér_ 
 annak a _fa_ amelyben _oltatik_ ameg _tér_ pogányok A _gyökér_ nem _kell_ meg vetni az ágakat se az ágaknak a _gyökér_ 


 A Romaiaknak _hasonló_ rendet szab mint a melyet szabot volt a _korinthoszbeli_ a _bálvány_ ajánlot _hús_  _iránt_ azt akarja _hogy_  _abban_  _okosság_  _jár_  _hogy_ meg ne 
 botránkoztasák a _gyenge_ és a _tudatlan_ Azt _hagy_ nékik _hogy_  _engedelmeskedik_ avilági _hatalmas_  _hogy_  _jó_  _fordít_ a profétiát és a lelki ajándékokot azt mondgya nékik _hogy_ az _evangélium_ prédikalotta a _tenger_ szélyin lévö _hely_  _Jeruzsálem_  _fogvást_  _Illíria_ nem is _épít_ a más _fundamentum_  _hanem_  _főképpen_ azoknak prédikálot akik még nem _hall_  _beszélni_ a _Krisztus_ felöl Tudtokra adgya _hogy_  _kevés_  _idő_ alat _Jeruzsálem_ mégyen _hogy_ a szenteknek vigye a segittséget melyet a Macedoniai és az Ákájai _hív_  _küld_ nékik: Reménli _hogy_ ezen uttya után véghez viheti a régen fel tett szándékját _hogy_ Romába mennyen és _Spanyolország_ is _kér_ segittségit a Romaiak _könyörgés_  _hogy_ az Isten menttse meg _ő_ a sidok _tőr_ a melytöl _tart_ és _hogy_ azö szolgálattya vagy az alamisna melyet fog vinni _kedves_ ajándék lehesen a _jeruzsálemi_ szentek elött

szent pál el végezvén alevelét Romában lévö _sok_ személyeket _köszönt_  _aki_  _görög_ 
  _ország_ vagy Ásiába üsmérte volt Ajánlya nékik _Fébé_ a _diakonissza_  _ki_  _Czenkris_ vagyon _Korinthosz_  _közel_  _köszönt_ Priskát és _Aquila_  _aki_  _visszatér_ Romába _köszönt_ azö _házukbeli_  _gyülekezet_ is _köszönt_  _Epenétusz_ elsö sengéjét Asiának a _Krisztus_ Máriát _aki_ sokat munkálodot Romába _Andronikus_ és _Junia_ a rokonit _aki_ régieb _kereszt_ nálánál és _aki_  _fogság_ voltanak véle együt _köszönt_ az Aristobolus _ház_ valokot ugy a Narcissus _ház_ valokot is _talán_ azt a _híres_ Narcissust a _Claudius_ szabadosát a kit Agripina meg öleté végtire _köszönt_  _Hermész_ ezeken _kívül_ még sokakot _köszöntet_  _aki_  _hihető_  _hogy_  _fő_ és leg szentebbek valának a Romai _anyaszentegyház_ 

 _köszönt_ azután öket _Timóteus_ segitöjinek nevében lutziusnak _Jázon_ és sosipaternek a maga rokonának nevekbe _Tertius_  _aki_  _íródeák_ volt szent pálnak végtire _köszönt_ öket a _gazda_  _Caius_ nevével _Erasztosz_ a _korinthoszi_  _kincstartó_ és a Quartus nevekel Azt _tart_  _hogy_ a Romaiaknak _írott_ levelet _Fébé_ vitte volna el a kit ajánlya a Romaiaknak _hogy_ ugy _fogad_ a mint _illik_  _fogadni_ a szenteket és legyenek _hozzá_ mindenbe segittségel valamint _hogy_ öis sokakot meg segitet és még magát az Apostolt is


 szent pál minek utánna _három_  _holnap_ mulatot volna _Görögország_ és macédoniába fel _tesz_ magában _hogy_ pálestinában menne oda vinni az alamisnát az elsö szándekja avolt _hogy_ oda _tenger_ menyen _de_  _megtudván_  _hogy_ a sidok el álottak volna az uttyát azért jobban szereté Macedonia _felé_ veni utyát és _onnét_  _által_ menni Ásiába ót _hajó_ üllyön és pálestinában menyen _eszerint_ is _cselekedik_ sosipater _Arisztarchusz_ Secundus _Gájusz_  _Timóteus_  _Tysikus_ és _Trofimusz_  _Filippi_  _kísér_ szent pált és onnet _előre_  _elküld_ öket _Troász_  _ahol_ meg várák _ő_ szent pál pedig _Filippi_ marada szent lukátsal és ót _tölt_ akovasztalanok napjait és a _húsvét_  _ünnep_ a mely a _Krisztus_  _esztendő_  _ötvennyolcadik_ volt szombaton _huszonötödik_ martÿ szent pál _hajó_ ülvén _öt_ nap mulva _Troász_  _érkezik_ atöbihez és nyolcz napig ót marada


 Vasárnap a _Troász_ lévö _hív_  _összegyülekezik_ a _kenyérszegés_ ugy mint az ur vatsorájára a _gyülekezik_ pedig a _harmadik_  _felső_  _rendház_ volt _ahol_ szent pál _éjfél_  _tanít_ mert más nap meg akara _indulni_ és mint _hogy_ a szent pál _tanítás_ sokáig _tart_ egy _Eutichusz_ nevü _ifjú_ az _ablak_ ülvén el aluvék és a _harmadik_  _rendház_ le _esik_ és _holt_ marada szent pál nagy siettségel le szalada és a _holt_  _borulván_  _megölel_ és mondá azoknak kik ót valának meg ne háborodgyatok mert _él_ azután fel menvén az _ifjú_ ís fel vivék és mindenek meg vigasztalodának szent pál a _kenyér_ meg szegvén és _evén_ az atyafiakkal _ismét_ vírattig _beszél_ nékik

szent pál _Troász_  _Asson_ mene _föld_ a több _társ_ pedig a _tenger_  _küld_ oda _Asson_ szent pál _hajó_ üle a _többi_ és mitelenbe _érkezik_ más nap Xio mellet menének el más 
 nap Sámosba _érkezik_ azután valo nap Milétumba Miletumba lévén szent pálnak nem vala _kedv_  _Efezus_ menni a mely város _tizenkét_ vagy _tizenöt_  _mélyföldnyi_ vagyon Miletumhoz _megüzen_ az _éfésumi_ papoknak és püspököknek _hogy_  _jön_ Miletumba szent _Timóteus_  _akkoron_ szent pál mellet volt _hihető_  _hogy_ valamely más püspök volt _akkoron_  _hely_  _Efezus_ 

A midön _odaérkezik_ mondá nékik Tudgyátok mint viseltem magamot mind azon _idő_ alat amég veletek voltam Az elsö naptol _fogvást_ melyben Ásiában _jön_ Én az urat nagy alázatoságal és _könnyhullatás_ szolgaltam a _kísért_  _között_ a melyekbe voltam a sidok leselkedések miat semit néktek el nem titkoltam amihasznotokra lehetet és semi meg nem tartoztatot _hogy_  _titeket_ ne _oktat_ mind nyilván mind _különös_ prédikalván a sidoknak valamint apogányoknak az _isten_ valo penitentziát és a _Krisztus_  _Jézus_ valo _hit_ Mostanában _megkötöztetvén_ a szent Lélek _által_  _Jeruzsálem_ mégyek nem _tudván_  _hogy_ ót mi _történik_ rajtam _hanem_  _hogy_ valahol el mégyek a szent Lélek tsak a lánttzokot és _keserűség_ adgya _tudta_  _hogy_  _következik_ reám _de_ ezektöl én nem _tart_ És _kész_ 
 vagyok a veszedelemre _tenni_  _élet_ tsak el végezhesem _futás_ és _betölthet_ szolgálatomot a melyet a mi urunk _Jézus_ vettem a mely a _hogy_ prédikályam az Isten _kegyelem_  _evangélium_ Azt _tud_  _hogy_ az én szinemet _többé_ meg nem láttyátok _ti_ mindnyájan kik _között_  _általmegy_ prédikálván az Isten _ország_  _tudta_ adom _tehát_ a mái napon _hogy_ ártatlan vagyok ati véretekért mert az _isten_ semi akarattyát _tőle_ el nem titkoltam vigyázatok _tehát_ magatokra és anyájra a melyre az szent Lélek _titeket_ püspökökké tett _hogy_  _igazgat_ az Isten _anyaszentegyház_ a melyet amaga vérivel nyerte meg mert _tud_  _hogy_ az én _távol_ valo létemkor közitekben ragadozo _farkas_  _jön_ kik anyájat nem _kímél_  _és_  _hogy_  _tiközületek_ ollyanok _támad_ kik meg romlot _tudomány_  _hirdet_  _hogy_  _tanítvány_  _csalhat_ magok mellé az okáért szüntelen vigyázatok és azt _tud_  _hogy_  _három_  _esztendő_ alat meg nem szüntem se napal se _éjszaka_  _könnyes_ szemel _inteni_ mindenikét _közüle_ Mostanában az _isten_ ajánlak _titeket_ és az ö malaszttya _ige_  _hogy_ végeze el az Epületet amelyet _elkezdet_ és _hogy_ minden szentekel részesittsen _titeket_ amaga _örökség_ senkitöl nem vettem se aranyat se _ezüst_ se ruházatot és azt _tud_  _hogy_ ezek akezek _aki_ láttok szerzették meg nékem a szükségre valokot és azoknak _aki_ velem voltanak mindenekben példát mutattam néktek és meg mutattam néktek _hogy_ segiteni _kell_ a _gyenge_ a munkával és meg _kell_  _emlékezni_ az urnak ezen szavairol _hogy_ nagyob _boldogság_ adni mint venni

Ezeket el végezvén _térd_  _esik_ és _imádkozik_ atöbivel akik azonal nagy zokogásal _kezd_ sirni és a pál nyakára _borulván_  _csókol_  _ő_ az ö _nagy_  _keserűség_ avolt mert azt mondotta vala nékik _hogy_  _többé_  _ő_ meg nem láttyák az után a _hajó_  _kísér_  _ő_ és 
 nehezen válának meg tölle pál _hajó_ ülvén atársaival együt _egyenes_ a _kos_ szigetében menének más nap Rodusba és _onnét_ patarában ót olyan _hajó_ üle a melynek _Tírusz_ kelletek _ki_ rakodni _ciprus_ mellet el menvén _Tírusz_  _érkezik_ ót _tanítvány_  _találván_  _hét_ nap marada vélek a szent Lélek mindenüt azt _adat_  _tudta_ pálnak _hogy_  _Jeruzsálem_  _fogság_  _esik_ ahivek is _hozzá_ valo szeretetekböl azt _javall_ néki _hogy_ oda ne menyen _de_ semmi meg nem tartoztathatá _ő_ 

Minek utánna _hét_ napot _tölt_  _Tírusz_ a _hív_  _feleség_ és _gyermek_  _kikísér_  _ő_ avaroson _kívül_ ót atenger parton mindnyájan _térd_  _esvén_  _imádkozik_ és _megölelvén_ egy mást _elbúcsúzik_ szent pál atársaival _hajó_ üle ahivek pedig _visszatér_  _ház_ pál ptomaisba _érkezvén_ ót marada egy nap atanitványokal _onnét_  _föld_  _megindulván_  _Caesarea_  _érkezik_ és az _evangélista_  _Fülöp_ szálla ez _egy_ volt ahét _diakónus_  _közül_ ennek négy szüz leánya lévén mindenik _jövendölő_ volt a _három_ vagy négy napok alat a melyeket _Caesarea_  _tölt_ szent pál _érkezik_  _Jeruzsálem_ egy _Agabus_ nevü _keresztény_ proféta _aki_ szent pálhoz mene el vévén az _öv_ tölle a maga lábait és _kéz_ azal _megkötöz_ és mondá _íme_ mit mond a szent Lélek Az _ember_  _aki_ ez az _öv_  _-e_  _szerint_  _megkötöztetik_ a _jeruzsálemi_ sidoktol és a pogányok _kéz_ adgyák _ő_ 


 Mindnyájan ajelen lévö _hív_ kik _hall_ ezeket a _beszéd_  _kényszeríteni_  _kezd_ szent 
 pált _hogy_ veszedelemre ne _tesz_ magát és ne menne _Jeruzsálem_  _de_ pál _felel_ nekik Mit sirtok és miért sanyargattyátok szivemet _megtud_  _hogy_  _kész_ vagyok _Jeruzsálem_ nem tsak _fogság_ szenvedni _hanem_ még _halál_ is az ur _Jézus_ neviért atanitványok látván szándekját nem _kényszerít_  _több_  _hanem_ mondák legyen meg az Isten akarattya egy nehány napok mulva _megindul_ és pünkösdre _Jeruzsálem_  _ér_ a mely _abban_ az _esztendő_ vasárnap volt 14 maji Az Atyafiak nagy _öröm_  _fogad_ öket és más nap szent _Jakab_ a _jeruzsálemi_ püspökhöz menének _hihető_  _hogy_  _abban_ avárosban tsak egyedül ö volt _jelen_ az Apostolok _közül_ A _jeruzsálemi_  _öreg_ és _keresztény_ papok minyájan oda _gyülekezik_ és szent pál _kéz_  _ad_ az alamisnákot melyeket _gyűjt_ és _tudta_  _ad_ mind azt [mind-azt] valamit az Isten _cselekedet_ az ö szolgálattya _által_ a pogányok _között_ 

Meg _hallván_ mind ezeket minnyájan _dicsőít_ az _isten_ és mondák nékí látod atyám fia menyi _sok_  _ezer_ sidok állottak ahitre _mindazonáltal_ mindnyájan _buzgóság_  _megtart_ atörvénynek _ceremónia_ azt mondották pedig nékik _hogy_ atartományokban lévö sidoknak azt prédikálottad _hogy_  _elhagy_ a Mojses _törvény_ a _gyermek_  _körül_ ne metéllyék és ne _él_ a sidok szokása _szerint_  _hanem_  _cselekedik_ azt a mit _javall_ néked végy négy _férfi_ magad mellé szenteld meg magadot vélek együt és _fizet_  _érte_ mutasd meg _ezáltal_  _hogy_ a törvény _szerint_  _jár_ A meg szentelés amelyet _itt_ szent páltol _kíván_ nem az _hogy_ a _haj_ el nyirese sem _hogy_ olyan _fogadás_  _tesz_ mint Názáréusok _hanem_  _hogy_  _megtisztul_ és _abban_ az állapotban lehesen _hogy_ ajánlhassa az áldozatokot amelyekhez nagy _tisztaság_  _kívántatik_ 

A _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_ vénei mondák A mi ameg _tér_ pogányokot _illet_ mi azt nem _kíván_  _hogy_ a _törvény_  _ceremónia_ alá vettessenek mi tsak azt parantsoltuk nékik _hogy_  _megtartóztat_ magokot a _bálvány_ áldozot _hús_ avértöl a _fojtott_  _hús_ és a paráznaságtol szent pál _könnyű_  _megfogadván_ amit _kíván_ tölle maga mellé vévé a négy _férfi_  _megtisztul_ vélek és más nap a _templom_ mene _tudta_  _ad_ a papoknak mitsoda napon végezödnék _elfogadás_ és _hogy_ mitsoda napon _kelletik_ ajánlani _érte_ az 
 ajándékokot és az áldozatokot Azok az ajándékok ezek valának egy _kosár_  _kovásztalan_  _kenyér_  _olaj_ meg kenve pogátsák és _bor_ az _öntözés_ Az áldozat ebböl állot egy _bárány_ áldoztanak egy _juh_ a vétekért és egy _kos_  _hálaadás_ 


  _de_  _elérkezés_ a _hetedik_ napján némely _ázsiai_ sidok meg látván _ő_ atemplomba fel lázaszták az egész népet meg _fog_  _kiáltván_ segittségre _izraelita_ Imé ez _aki_ mindenüt a törvény és a szent _hely_ ellen _tanít_ és _aki_ magával pogányokot vit bé atemplomba és _megfertőztet_ azt a szent _hely_ Ezeket azért mondák mert szent palt a városon együt látták _Trofimusz_  _aki_  _megtért_ pogány vala azt _gondol_  _hogy_ ezt szent pál atemplomba vitte volna azonal az egész város fel zudula és nagy _tódulás_ lön a nép _között_ szent pált meg _fog_ a _templom_  _ki_ vivék és a _kapu_ bé zárák

A _tiszttartó_ Lysias _aki_ a város _őrzés_ rendeltetet Romai seregnek parantsolt és akinek mindenkor _kész_ valának vitézi _fegyver_ atemplom _körül_  _főképpen_ a nagy _ünnep_  _hogy_ meg ne _enged_ azenebonát _meghalván_ a _kiáltás_ nagy siettségel oda mene avitézivel _hogy_ meg láták _megcsendesedik_ azok _aki_ szent pált verék és meg akarák _ölnyi_ Lysias _ki_ ragadá _kéz_ és lántzra _tetet_ Azután látván _hogy_ minden tsak azt _kiált_  _hogy_ meg _kell_  _ő_  _ölnyi_ és semmi _bizonyos_  _ki_ nem tanulhatván _felőle_ se az _ok_ annak azenebonának parantsolá _hogy_ vinnék _ő_ az Antonia _erősség_ a midön pedig szent pál a _grádics_ volt a vitézeknek _kelletik_  _ő_ vinni a népnek _erőszaktétel_ mivel nagy sokaság _kísér_  _ő_  _kiáltván_  _megöl_  _ő_ pál az _erősség_ elöt lévén mondá Lysiásnak leheté az a szabadságom _hogy_ valamit mondgyak néked Lysiás _felel_ tudtzé _görög_ nem _te_ vagyé az az _egyiptiai_  _aki_ anapokban _négyezer_  _gyilkos_ vit magával a pusztában pál _felel_ néki _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_ én sido vagyok _Kilikia_  _Tarsis_ születtem oda valo is vagyok _kér_  _megenged_  _had_ szollyak a népnek Lysiás azt meg _enged_ pál a _grádics_ lévén _int_  _kéz_ a népnek és nagy _csendesség_ lön és _ilyenformában_  _beszél_ nékik sidoul _atyámfia_  _kér_  _hogy_  _meghallgat_ a mit magam menttségire mondok néktek

A midön sidoul _hall_  _beszélni_ még annal jobban _kezd_  _hallgatni_ mondá _tehát_ nékik _hogy_  _Kilikia_  _tarsiai_ volna _Jeruzsálem_ a _Gamáliel_ lábainál neveltetet az atyai _törvény_  _igazság_  _oktattatik_  _buzgó_ volt a _ceremónia_  _megtartás_ üldözteis azokot akik akeresztyéni vallást _tart_ az után _előbeszél_ nékik mi _forma_ volt _megtérés_ mikor _Damaszkusz_ menne azt is mondá nékik _hogy_  _Jeruzsálem_ menvén egy nehány _esztendő_ mulva és _imádkozván_ atemplomba az elméjiben el ragadtaték és akristust látván _aki_ mondá neki meny _ki_ szaporán _Jeruzsálem_ mert bé nem veszik a _bizonyság_ melyet _tesz_  _felőle_ nékik _de_  _elküld_ mesze _hogy_ predikály a pogányoknak a sidok mind eddig _csendes_  _hallgatván_  _ő_ fel zudulának _kiáltván_ vedd _ki_ evilágbol ezt ahamisat és azonal el _kezd_  _hányni_  _köntös_ és a port az _ég_  _felé_ vetni

A _tiszttartó_ látván _hogy_ a nép _oly_ igen volna szent pál ellen és nem _tudhatván_ az _ok_ az _erősség_ vivé és _lefektet_ a _föld_  _hogy_  _mindaddig_ verese a még vallani fogmagára _de_ a lántzal együt _hogy_  _lefektet_  _ő_ monda egy századosnak szabadé néked _megostorozni_ egy Romai polgárt a kit meg nem itéltek a százados ezt _tudta_  _ad_ atisztartonak _aki_ mindgyárást pálhoz mene és _kérd_ tölle Romai polgár vagyé _tehát_  _aki_  _felel_ a vagyok A _tiszttartó_ mondá néki _énnekem_ a sokba _telik_  _hogy_ azá lehettem Én pedig _abban_ születtem _felel_ szent pál akik _kínozni_ akarák _ő_ azonnal el _hagy_ és lysias _feloldat_  _ő_  _de_ a nem látzik _hogy_ a lántzot le vétette volna rola amint _kelletik_ a Romai törvény _szerint_ a mely _tilt_  _hogy_ egy Romai polgárt lántzra _tesz_ Más nap meg akarván tudni valoságal _hogy_ a sidok mivel vádolnák _összegyűjtet_ apapokot és az egész _tanács_ és levétetvén alántzot szent pálrol _elébe_ vivé


 Szent pál _eszerint_  _kezd_  _beszéd_  _atyámfia_ mind eddig az _óra_ a magam lelke üsmérete _szerint_ viseltem magamot az Isten elöt Erre a szora a _főpap_ Ananias parantsolá _hogy_  _csap_ artzul A koron szent pál mondá néki Az Isten tégedet is meg ver _fehérített_  _fal_ azért ülsz _itt_  _hogy_ a törvény _szerint_  _ítél_  _mindazonáltal_ atörvény ellen azt parantsolod _hogy_ engem _megcsap_ a _fehérített_  _fal_ szent pál _ért_ a _főpap_  _kétszínűség_ és a _fenyegetés_ a melyet tett 
 néki _hogy_ az Isten _ő_ is meg veri ez ollyan _jövendölés_ volt a mely bé tellyesedék ezen _dolog_ után nyoltz _esztendő_ mivel a sidok magok _megöl_ a maga fia volt _elöljáró_ 

Azok pedig _aki_  _jelen_ valának mondák pálnak _hogy_ mered _átkozni_ a _főpap_ pál _felel_ nékik nem _tud_  _atyámfia_  _hogy_ ö legyen a _főpap_ mivel a _megvan_  _írva_  _hogy_ ne _gyaláz_ szoval a népednek _fejedelem_ Az igen lehetö _dolog_ volt _hogy_ szent pál nem _tudhat_  _ki_ volt _akkoron_ a _főpap_ mind azért mert _akkoron_ a _főpap_ nem voltanak _örökös_ se rendel egy más után nem _következik_ mint annak elötte _gyakran_ változtatták és le _tesz_ öket mind pedig azért is _hogy_  _huszonöt_  _esztendő_  _fogvást_ szent pál _Jeruzsálem_ nem lakot és _hogy_ négy _esztendő_  _fogvást_  _teljesség_ ót nem volt és _ha_  _tud_ volnais _hogy_ Ananiás a _főpap_ személyiben nem üsmérhette

szent pál pedig _tudván_  _hogy_ egy része azoknak _aki_  _jelen_ voltanak Saducéusok valának a más része pedig _farizeus_ nagy szoval mondá a _gyűlés_  _atyámfia_ én _farizeus_ vagyok és _farizeus_ fia és a más _élet_ reménségiért és a _holt_  _feltámadás_  _kárhoztat_ engem amái napon A _bizonyos_  _hogy_ a sidoknak _fő_ ellene valo _gyűlölség_  _ok_ azért volt _hogy_ a _Krisztus_  _halott_ valo _feltámadás_  _hirdet_  _hogy_ néki a _templom_ meg _jelent_ és _hogy_ apogányok _köz_  _küld_ predikállani A Saducéusok akik nagy _tekintet_ valának a _gyűlés_  _teljesség_  _tagad_ aholtak _feltámadás_ A _farizeus_ pedig azt _tart_  _de_  _tagad_ a _Krisztus_  _feltámadás_ szent pál nem _tartozik_  _ki_ mondani a sidoknak mind azt amít _gondol_ és lehete néki olyan mesterségel _élni_  _hogy_ a _bíró_ egy más ellen _támasz_ és _hasonlás_  _okoz_ amint is _hogy_  _mihelyt_  _eszerint_  _kezd_  _beszélni_ a _farizeus_ és a Saducéusok _között_ nagy vetekedés _támad_ és a _gyűlés_  _megoszlik_ Némely _farizeus_ mondák mí semi roszat nem látunk _ebben_ az _ember_ mit _tud_ mi _abban_  _ha_ egy lélek vagy egy Angyal nem _beszél_ néki azonba pedig azenebona nagyobodván a _tiszttartó_  _tart_ attol _hogy_ pált _ész_ ne szaggatnák azért parantsolá avitézeknek _hogy_ vinnék _ki_ a _gyűlés_ és vinnék viszá az _erősség_ 


 A _következendő_  _éjszaka_ az ur _megjelenik_ szent pálnak és mondá légy _bátor_ mert valamint _bizonyság_  _tesz_ rollam _Jeruzsálem_ ugy Romában _bizonyság_  _kell_  _tenni_ én rolam Más nap némely sidok _összebeszél_  _hogy_ pált meg ölyék ezek _több_ valának negyvenél meg is esküttek volt _hogy_  _addig_ se nem _eszik_ se nem _iszik_ valamég meg nem ölik ezek pedig _tudta_  _ad_ a papok _fejedelem_ és a _tanácsúr_ szándékjokot és mondák nékik _cselekedik_ azt _hogy_ a _tanács_ nevével _kér_ arra a _tiszttartó_  _hogy_  _holnap_  _küld_  _elöben_ pált mint _ha_ még az ö _dolog_ jobban meg akarnátok tudni és mi meg ölyük minek elötte _hoz_  _érkezik_  _de_ a szent pál _húg_ a fia _megtudván_ a sidok szándékjokot szent pálnak meg _jelent_ pál pedig a _tiszttartó_  _küld_ ezt az _ifjú_ akinek _titkon_ mindeneket meg monda a _tiszttartó_ pedig _meghagy_ az _ifjú_  _hogy_ senkinek ne mondaná _hogy_ ö néki _tudta_ adta volna adolgot azonba pedig magához _két_ századost _hívat_ és mondá nékik az _éjszaka_  _harmadik_  _óra_ ( ugy mint _kilenc_  _óra_  _felé_  _este_ :) _tart_  _kész_ száz _gyalog_  _hetven_ lovást és _kétszáz_ nyilast _hogy_  _Caesarea_ vigyék azt az _ember_ azt is meg parantsolá _hogy_  _tart_  _kész_ egy lovat pál alá és vinék vigyázásal _Claudius_  _Felix_  _gubernátor_  _aki_ rend _szerint_  _Caesarea_ lakot Lysiás _tart_ attol _hogy_ asidok az uton el ne 
 ragadnák és meg ne _öl_ és azután azal vádolnák _hogy_ a sidoknak pénzért adta volna _kéz_ 

Lysiás meg _ír_  _Felix_  _hogy_ az _ember_ a sidok _kéz_  _ki_ vévén a Romai polgár volna azt 
 meg nem _tudhat_  _hogy_ miröl vádolnák _hanem_ tsak azt mondgyák _felőle_  _hogy_ valamit 
  _cselekedik_ a sidok _törvény_ ellen _megtudván_  _hogy_  _halál_  _igyekezik_ azért _helyes_ itéltem _hogy_  _hozzá_  _küld_ avádloknak is _tudta_ adtam _hogy_  _hozzá_ menyenek A vitézek _elindulván_  _tehát_  _éjszaka_ szent pálal más nap regel Antipatrisba _érkezik_  _ahonnét_ a _gyalog_  _visszatér_  _Jeruzsálem_ a lovasok pedig _követ_ uttyokot és azon a napon _Caesarea_  _érkezik_  _Felix_  _kérdezkedvén_ szent páltol mondá néki _hogy_ meg fogja visgálni a _dolog_  _mihelyt_ avádloi _elérkezik_ és parantsolá _hogy_ vinnék szent pált _fogság_ azudvar _ház_ melyet _Heródes_  _építtet_  _Caesarea_ 


  _öt_ nap mulva _odaérkezik_ a _főpap_ Ananias egy nehány _tanácsúr_ és egy _Tertullus_ nevü prokátoral a kinek pál ellen _kelletik_ perlekedni _Tertullus_  _elkezdvén_  _beszéd_  _Felix_ valo _hízelkedő_  _dicséret_ szent pál is _Felix_ elöt lévén _Tertullus_ mondá _hogy_ pált azt a veszedelmes _ember_ ugy _talál_  _hogy_ mindenüt nagy _támadás_  _tesz_ a sidok ellen _fej_ volna a Názárénusok szakadásának _de_ söt még meg akarta ferteztetni a _templom_ a sidok pedig _megfogván_  _ő_ és a Mojses _törvény_  _szerint_ akarván _ő_  _megítélni_ Lysiás _odaérkezvén_  _erőszakos_ vette _ki_  _kéz_ a _jelen_ lévö sidok _erősít_ a _Tertullus_ vádolásit

A koron a _gubernátor_  _int_ szent pálnak _hogy_ menttse magát pál mondá jó szivel mentem magamat _tudván_ azt _hogy_ már egy nehány _esztendő_  _fogvást_ vagy _bíró_ ennek a nemzetnek mivel azt meg _tudhat_  _hogy_ nintsen több _tizenkét_ napjánál _hogy_  _Jeruzsálem_  _érkezik_ azért _hogy_  _elég_  _tesz_ amagam áitatoságanak azt néked meg vallom _hogy_ az _isten_ a vallás _szerint_ szolgálom a mellyet a Názárénusok _eretnekség_  _tart_ lenni Hiszem a _törvény_ és a profétákot És reménlem a _holt_  _feltámadás_  _sok_  _esztendő_ mulva mentem _Jeruzsálem_ és a nemzetemnek alamisnákot vittem Engemet _tisztulva_  _talál_ atemplomba senkivel nem vetekedtem se a népet _ész_ nem gyüjtöttem se semi zenebonát nem _okoz_ Imé ebböl ál adolog és _több_ nem _bizonyíthat_  _ellene_ A zenebonának _kezdő_ és _aki_ panaszolkodhatnám azok némely _ázsiai_ sidok _aki_ engem azal vádolának _hogy_ pogányokot vittem volna bé atemplomba azokot _kelletik_  _tehát_  _elöben_  _hozni_  _ha_ let volna valamit mondaniok _ellene_ 

 _Felix_ meg _hallgatván_ mind ezeketabeszédeket a pál vádoloit _visszaküld_ mondván _hogy_  _akkor_ fog _ítélet_  _tenni_ a midön _kitanulhat_ jobban a _dolog_ és a midön maga lysiás meg fogja néki mondani a mikor _Caesarea_  _jön_ szent pált pedig egy századosnak az _őrzés_ alá _ad_  _meghagyván_  _mindazonáltal_ néki _hogy_  _elegendő_ szabadságot adgyon néki és az _övé_ ne tiltsa el tölle _Felix_ egy nehány nap mulva egy _kevés_  _fordulás_  _tévén_ viszá _tér_  _Caesarea_ a _feleség_  _Druzilla_ az _ifjú_ Agrippának _húg_  _aki_ a mint már meg mondok el vált vala az _Aziz_  _király_ és _Felix_ ment vala Ez az Aszony sidoné lévén látni akará szent pált _Felix_ az _feleség_  _elébe_  _hívat_  _ő_ szent pál szokása _szerint_ valo _kemény_ és _buzgó_  _beszéd_ szolván a _Krisztus_ valo _hit_ az _igazság_ atisztaságrol és az utolso _ítélet_  _Felix_ azon meg rémülvén mondá néki már mostanában _elég_ tsak menyel amidön _idő_ lészen meg _hallgat_ és mint _hogy_ azt várta _hogy_ szent pál pénzt adgyon néki azért _sok_  _íz_  _hívat_ magához és _beszélget_ véle _és_ noha látta artatlanságát _de_ el nem _bocsát_  _ő_  _hanem_  _két_  _esztendő_  _tart_  _fogság_  _Caesarea_ 


 Ebben az _esztendő_ az _ifjú_ Agrippa _kitesz_ afö papságbol Ananiást és _Izmael_  _tesz_ 
  _hely_  _abban_ az _idő_ a letet _főpap_  _megtart_ mind a nevet mind a _főpapság_  _tartozandó_  _hatalom_ a _közönséges_ papokal és a _Jeruzsálem_ lévö _főrend_  _összevesz_ ezek a _főpap_  _fegyveres_  _ember_  _kísértet_ magokot _aki_ anép _közül_ választtyák vala és akik _hamis_  _veszekedő_ valának ezek a veszekedést az egy más ellen valo szitkon _elkezd_ és akö hajigáláson végezék és senki nem áll vala ellene ennek arendeletlenségnek mint _ha_  _Jeruzsálem_ rend nélkül és magistratus nélkül valo város let volna _ahol_ mindent szabadoson _cselekedhet_ik_ Azt _könnyű_ el lehet 
  _hinni_  _hogy_ ezeket a veszekedéseket a _tized_  _kiosztogatás_  _okoz_ A rend _szerint_ valo _szokás_ a volt _hogy_ a léviták fel szedték mind atizedet azután a papoknak _abból_  _ki_ adták atizedet olyan formában _hogy_ a _főpap_  _abból_ az ö méltoságához _illendő_ resze volt A _főpap_  _aki_  _abban_ ahivatalban valának azt _kíván_  _hogy_ a letételek után is anyi részt vegyenek atizedböl valamint annak elötte _de_ látván _hogy_ nem _követ_  _kívánság_ az _ember_ a _közönséges_ papoknak _csűr_  _küld_ és el viteték a _dézsma_ a mely ezeké volt ugy anyira _hogy_ azok _aki_ nem valának _gazdag_  _éhen_ meg halának azoknak a _főpap_  _kegyetlenség_ 


 Hihetö _hogy_ ezen veszekedéseknek alkalmatoságával _tetet_ lántzra _Felix_ egy nehány papokot tsak _kevés_  _dolog_ és Romába _küld_ öket _hogy_ számot adgyanak _cselekedet_ a _császár_ akik ót maradának _fogság_  _mindaddig_ valamég _József_ a _historikus_ Romában nem mene _hogy_ meg szabadittsa öket 62 vagy 63 dikban amint _hogy_ azt véghez is vivé Poppéa segittségivel ez a Néro _császár_  _feleség_ vala és a sidokhoz _sok_ jó akaratal volt Ez a _historikus_  _dicsér_ ezeknek apapoknak áitatoságokot _aki_  _hogy_ a pogányok _étel_ ne _eszik_ tsak _dió_ és _füge_  _táplál_ magokot


 Mint _hogy_  _József_  _kezd_  _beszélni_  _aki_ is _ebben_ a _história_ mind végig nagy nevezetben lészen és a kinek sokal _tartozik_ mind azért valamit _tud_ a Makabéusoktol _fogvást_ a sidokrol az _igazságos_  _dolog_  _hogy_ meg üsmértesük _ő_ és _leír_ rövideden az _élet_ ö _jeruzsálemi_  _fi_ volt papi _família_ Matthatiásnak fia A szüle Attya az _Asmoneus_  _família_ valo _főpap_  _Jonatás_ vette volt el aleányát az Anya ugyan azon _família_ valo volt ö a _Caius_ uralkodásának elsö _esztendő_ születék tizen _négyesztendős_  _kor_ már olyan _tudós_ volt _hogy_ a _főpap_  _tudakozódik_ tölle a törvény _dolog_  _tizenhat_  _esztendős_  _kor_ egy _Banus_ nevü remetének akeze alá _ad_ magát és apusztában marada véle tizen _kilencesztendős_  _kor_ ót valajában _igyekezvén_ meg üsmerni a _háromféle_ szakadást mely _akkoron_ a sidok _között_ vala a _farizeus_ választá magának tizen _kilencesztendős_  _kor_  _Jeruzsálem_ viszá _tér_ és a _közönséges_  _dolog_  _kezd_ magát _foglalni_  _tizenhárom_  _esztendő_ mulva Romába mene _hogy_ meg segithesse némely papokot jó akaroit _aki_  _Felix_  _küld_ oda a mint már ezt meg mondottuk ót ís marada mint egy _három_  _esztendő_ a sidok _között_ valo _támadás_ már _elkezdődik_ meg fogjuk látni _ezután_  _hogy_ mitsoda része volt az _akkori_  _idő_ valo _dolog_ 

 _József_ nekünk négy nevezetes munkát _hagy_ A sidoknak a Romaiak ellen valo _hadakozás_  _história_ A sidoságnak régiségit A maga _élet_ és _Appionus_ ellen _két_  _könyv_ A _hadakozás_ valo _história_ Romában _ír_ vespasiánus _császár_ alat _ír_  _eleinte_ mindgyárt sidó nyelven _ír_ és az _elterjed_ mindenüvé valahol sidok valának Azután azt _feltesz_ magában _hogy_  _görög_ nyelven is le _ír_ ugyan azon _história_ azt véghez is vivé fel menvén agörög _király_ és a Makabeusokig Azután ahistoriáját Vespasianusnak _Titusz_ és Agrippának bé mutatá akik nagy _dicséret_  _ad_ néki _Titusz_ meg nem elégedék azal _hogy_ mindenek _elébe_  _kibocsát_  _hanem_ még azt akará _hogy_ olyan _bibliotéka_  _tesz_  _ahol_ mindenek _olvashat_ és a maga _kéz_  _írás_ meg petsételé _hogy_  _megbizonyít_ annak _igaz_ voltát ahasznára volt ami vallásunknak _hogy_ azt a _hadakozás_ amelyet _megjövendöl_ az üdvezitö és amely _irtóztató_  _bosszúállás_ volt az _isten_ egy olyan nemzeten _aki_  _gyilkos_ volt _fia_ egy olyan _bizonyság_  _leír_  _aki_ nem _kételkedhetni_ és amelyet _igaz_  _talál_ mind a sidok mind apogányok

Az után a maga nemzetének _közönséges_  _história_  _fog_ avilág _kezdet_  _fogvást_ a Néro uralkodásának _tizenkét_  _esztendő_ a melyben _kezdődik_ a sidok _feltámadás_ azt _tart_  _hogy_  _ebben_ a _história_ se semit nem tett se elnem vett azokbol amik meg vannak az _ótestamentumbeli_ szent _könyv_  _de_ még is _talál_  _abban_ valamely _hűségtelenség_ és _elhagyás_ némely kor el titkol _bizonyos_  _csodálatos_  _dolog_  _ugyanebben_ ahistoriájában tészen _fő_  _bizonyság_ akristus _Jézus_ szenttséges voltárol és _csodatétel_  _de_ az Isten 
 nem adta néki azt a _kegyelem_  _hogy_  _ő_ meg üsmérje és _ő_  _imád_ ugy mint _isten_ és ugy mint Messiást

A több munkáihoz akará _foglalni_ a maga _élet_  _história_ mivel _akkoron_ sokan valának olyanok akik _meghazudtolhat_  _ha_  _eltávozik_ az _igazság_ A _Diocletianus_  _halál_ elöt _elkezd_ le is _ír_ egészen _hogy_ mit _cselekedet_  _galileai_  _gubernátorság_ minek elötte vespasianus _hadakozni_ ment volna _abban_ atartományba


 Mint _hogy_ sokan _kételkedik_ a sido nemzetnek régiségirölmondván _hogy_  _ha_ a sidó nemzet olyan régi volna valamint _József_ mondgya _tehát_ az _idegen_  _historikus_ arrol _ír_ Erre valo nézve _József_  _két_  _könyv_  _ír_  _Appionus_ ellen _aki_  _nagy_  _ellenség_ vala a sidoknak amelyekben [amelyek _benn_ ] meg mutattya apogány auctorokbol is nemzetének 
 régiségit és a melyekben lehet _csodálni_ az ö mély _tudomány_ Illyen vala _tehát_  _József_ és illyenek valának az ö _írás_  _hihető_  _hogy_ a _Domitianus_ uralkodásának avége _felé_  _meghal_ 


 Térjünk viszá a _história_ amelyet _félbeszakaszt_ Az alat amég szent pál 
  _fogság_ vala _Caesarea_  _ebben_ avárosba nagy _oszlás_  _történik_ a sidok és a pogány lakosok _között_ mivel _Heródes_ a midön _épít_  _templom_ is _épít_ és _bálványkép_ álitta 
 fel valamint egy pogány városba és _megtelepít_ sidokal és syriaiakal Ez a _két_ nép mindenkor ellene volt egy másnak és szüntelen azon vetekedének _hogy_ melyike _elsőbb_ adolgok _igazgatás_ A sidok ót _erős_ és _gazdag_ valának _de_ a Romai 
 presidium akinek ót volt maradása _többi_ syriai és samaritanus vitézekböl állot és _kedvez_ a syriaiaknak _sok_ szor avetekedéseket veszekedések és verekedések _követ_ ugy anyira _hogy_ az ót lako _gubernátor_  _nagy_  _gond_ vala az _hogy_ meg zaboláza mind _hatalom_ mind _büntetés_ azokot kik _fegyver_ akarnának _fogni_ és aközönséges _csendesség_  _felháborítani_ 

Ugy _történik_ egy szer _hogy_ a sidok _fegyver_  _kezd_  _hívni_ a syriaiakot és egy _kis_  _harc_ lön _közötte_ a melyen sokan sebbe _esik_ és mások _megöletik_ a _győzedelem_ pedig a sidok részin _tetszik_ lenni a midön _Felix_ közikbe mene és parantsolá nékik _hogy_  _ház_ mennének _de_ ök meg neveték mind parantsolattyát mind _fenyegetés_ ugy anyira _hogy_  _kényszerít_  _odahívatni_ egy nehány sereg vitézeket _aki_  _sok_ sidokot _megöl_ és prédálni _kezd_ aházakot és még roszabat is _cselekedik_  _hogy_  _ha_ az _okos_ és a _fő_ a sidok _közül_ nem mentenek volna _kérni_ a _Felix_  _kegyelem_ és azt _hogy_  _visszaküld_ a seregeket

Mint _hogy_ az _egyenetlenség_ mindenkor tsak _tart_ a sidok és a syriaiak _között_  _Felix_ Romában _küld_ akét részen valo _feljebbvaló_  _hogy_  _kér_ acsászártol olyan parantsolatot a mely el rendellye _közötte_  _kívánság_ és _bizonyos_  _tesz_  _hogy_ mi formában _kelletik_  _folytatni_ a város _dolog_  _de_ a sidok nem nyerék azt meg a mit _kíván_  _Beryllus_ a Nero _császár_ iro 
 Deákja és preceptora akit meg nyerték volt a syriaiak olyan rendelést _kiadat_ acsászáral amely _megfoszt_ a sidokot a _caesareai_ polgarságtol és a syriaiaknak _ítél_ aváros _igazgatás_ minden _tisztelet_ 



 Harmadik _könyv_ 


 Két _esztendő_ azután _hogy_ pált meg _fog_  _Jeruzsálem_ Nero _császár_ Porcius _Festus_ pálestinába _küld_  _hogy_  _gubernátor_ lenne _Felix_  _hely_  _aki_  _gubernátorság_ avége _felé_ 
 azon _igyekezik_  _hogy_  _kedv_ nyerhese a sidoknak ugyan ezen _ok_ is _tart_  _fogság_ olyan 
 sokáig szent pált _Caesarea_  _de_ a sidok azt nem _tekintvén_ az _eleje_  _közüle_ panaszra menének ellene a _császár_ az _igazságtalanság_ amelyeket _cselekedet_ anemzetekel el sem _kerül_ volna az _erőszaktétel_ valo _büntetés_ abáttya pallás nélkül akinek nagy 
  _hitel_ volt a _császár_ és _aki_ nagy _kérelem_ után nyere _kegyelem_  _Felix_ 


 Harmad nap mulva _hogy_  _Festus_  _Caesarea_  _érkezik_  _Jeruzsálem_ mene _ahol_ a _főpap_ a _főrend_ lévök és anép nagy _kiáltás_  _kér_  _ő_  _hogy_  _megítél_ pált akinek vérit és _halál_  _kíván_  _de_  _Festus_ azt _felel_ nékik _hogy_ a Romaiak szokása a volna _hogy_ minek elötte meg _ítél_ valakit meg _hallgat_ a _bizonyság_ és avádlok elöt az után arra _kér_  _hogy_ leg aláb _hozat_  _Jeruzsálem_ az _ítélet_ mert az ö szándékjok avala _hogy_  _megöl_ az uton _Festus_ pedig vagy azért _hogy_  _által_ látá szándékjokot vagy _igazság_ meg nem _hallgat_  _kérés_  _hanem_ azt _felel_ nékik _hogy_  _Caesarea_ menne _ahol_ pál is ot volna és akik vádolni akarják oda el mehetnek és ót meg _hallgat_ öket _Festus_ nyolcz vagy _tíz_ napot mulatván _Jeruzsálem_  _onnét_ meg _indul_ és a sidok véle együt _érkezik_  _Caesarea_ más nap _ceremónia_ szembe let vélek pált is _odahozat_ a sidok _sok_ vétkekröl _kezd_ vádolni _de_  _egy_ sem _megbizonyíthat_ szent pál pedig magát menti vala mondván Én semit nem _cselekedik_ se a sidok _törvény_ ellen se a _templom_ ellen se a _császár_ ellen

 _Festus_  _kedvezni_ akarván a sidoknak mondá pálnak akarszé _Jeruzsálem_  _jönni_  _hogy_ ót _előtte_ meg _ítél_  _mindaz_ amelyekel tégedet vádolnak pál _felel_ néki Én _itt_ a _császár_  _ítélő_ 
 szeke elött vagyok ugyan ót is _kell_ meg itéltetnem _ha_ ollyan vétket _cselekedik_ amely _halál_  _érdem_  _kész_ vagyok ahalálra _de_  _ha_ az _ellene_ valo vádolások nem _igaz_ senki engem _kéz_ nem adhat Én _itt_ a _császár_  _őrzés_ alat vagyok A _császár_  _elébe_ is _hív_ A Romai _törvény_  _tilt_ abiráknak és más _tiszt_  _megítélni_ meg veretetni vagy _tömlöc_  _tenni_ egy olyan Romai polgárt _aki_ a _császár_  _elébe_  _apellál_ A koron _Festus_ a _tanács_ végezvén mondá A _császár_  _apellál_ elis mégy acsaszár _elébe_ 

Egy nehány napok mulva Agrippa _király_ és ahuga _Berenice_  _Caesarea_ menének _hogy_  _köszönt_  _Festus_ meg mondottuk vala ide _feljebb_  _hogy_  _Berenice_ el vált volt polémon _király_ és a _báty_ Agrippa mellet lakot Agrippa és _Berenice_ sokáig mulatván _Caesarea_  _Festus_  _előhoz_ a _király_ apál _dolog_ mondván néki _itt_ vagyon egy olyan _ember_ akit _Felix_ rabságba _hagy_ és a kit a sido papok és _tanácsúr_ vádolák _előtte_ midön _Jeruzsálem_ volnék _kérvén_ arra engemet _hogy_  _halál_  _ítél_  _de_ azt _felel_ nékik _hogy_ a Romai _szokás_  _szerint_ senkit meg nem _ítél_ a vádolok szovára _hanem_ annak is _jelen_  _kell_ lenni akit vádolnak és szabadságot adnak néki a maga menttségire A vádolok _hogy_  _idejön_ pált _elébe_  _hozat_  _de_ semiröl olyanrol nem vádolák a melyröl vártam _hogy_ vádollyák _hanem_ tsak valamely _bizonyos_ vetélkedésért _tör_ reája amely az ö _babonaság_  _illet_ és egy _bizonyos_  _Jézus_  _aki_  _meghal_ és pal azt _erősít_  _hogy_  _élet_ vagyon Nem _tudván_  _tehát_ mit végezni ezen _dolog_  _iránt_ meg kérdettem tölle _hogy_  _ha_ akaré _Jeruzsálem_ menni _hogy_ ót _megítél_ adolgot amelyröl vádollyák _de_ ö a _császár_  _híván_ és azt akarván _hogy_ az ö _dolog_ a _császár_  _elébe_ menyen meg parantsoltam _hogy_  _addig_  _őriz_ amég Romában _küldhet_ 

Agrippa mondá _Festus_ már régen _kíván_  _hogy_  _hallhat_  _beszéd_ annak az _ember_  _holnap_  _meghallhat_ mondá _Festus_ Más nap _tehát_ Agrippa és _Berenice_ nagy pompával menének _Festus_ és bé menvén egy nagy palotában _ahova_  _gyülekezik_ a Romai _főtiszt_ és avárosnak _elei_ pált a _Festus_ parantsolattyábol a _gyülekezet_ vivék és _Festus_ mondá Agrippának _ó_ Agrippa _király_ és _ti_ mindnyájan kik _jelen_ vagytok láttyátok ezt az _ember_  _aki_ ellen a sidok nékem nagy panaszt tettenek mondván nem méltó _hogy_ továb _él_  _de_  _ő_ meg visgalván és nem _találván_ semit olyat _őbenne_ a miért mélto volna ahalálra _de_ mint _hogy_ ö maga a _császár_  _elébe_  _apellál_ fel _tesz_ magamba _hogy_ oda _elküld_ Mind azon _által_ mint _hogy_ nintsen semmi olyan _bizonyos_  _dolog_ a mit _írhat_ a _császár_  _felőle_ azért _hozat_ agyülekezet _elébe_ és _főképpen_  _elöben_  _ó_ Agrippa _király_  _hogy_ minek utánna meg visgaltad volna az ö _dolog_  _had_  _tudhat_ mit _írni_  _felőle_ mert nem lehet egy rabot el _küldeni_ és azt fel nem _tenni_  _hogy_ mivel vádollyák


 A koron Agrippa mondá palnak meg _enged_  _hogy_ szoly a magad menttségire pál azonál _kiterjesztvén_  _kéz_  _eszerint_  _kezd_ magát menteni szerentsésnek _tart_ magamot _ó_ Agrippa _király_  _hogy_ a mái napon magamot menthetem _előtte_  _mindaz_ amelyekel a sidok engemet vádolnak mert _te_ egészen _tud_ a sidoknak minden szokásit és mind azokot a _kérdés_ melyek _közötte_ vannak Azután szent pál menté a _különös_ valo maga viselésit mondván _hogy_  _megfeddhetetlen_  _él_ a _farizeus_ szakadásába a melyet _jobb_  _tart_ asido vallásba atöbbiröl amit _ellene_ mondanak _abból_ áll _hogy_ reménlek az _ígéret_ a melyet az Isten tett a pátriárkáknak és a profétáknak a _feltámadás_  _iránt_ Azután Agrippához _fordítván_  _beszéd_ : _hihetetlen_  _dolog_ tettziké anéked _hogy_ az Isten _feltámaszt_ a _holt_ Én azt _gondol_ mindgyárt _eleinte_  _hogy_ mindent _kell_  _elkövetni_ a Názárethi _Jézus_ ellen üldöztem azokot _Jeruzsálem_  _aki_  _benne_  _hisz_ azokot a _tömlöc_  _tetet_ a papok nékem adot _hatalom_  _jó_  _tart_  _halál_ és _kínzás_  _felkeres_ öket még a synagogákban is arra _kényszerít_ öket a _kín_  _hogy_  _káromlás_ mondottak anyira vit az _ellene_ valo _dühösség_  _hogy_ még az _idegen_ városokba is el mentem öket üldözni

Egyszer _hogy_  _Damaszkusz_ mentem volna ugyan ezen avégre a papi _fejedelem_  _hatalom_ és szabadságával a midön utba volnék _ó_  _király_  _dél_ nagy _fényesség_ láték az _ég_ amely _fényes_ vala anapnál a mely engem _körülvesz_ és mind azokot kik engem _kísér_ és a _föld_  _esvén_ egy szozatot _hall_ a mely mondá nékem sidoul saul saul miért üldösz engemet igen nehéz néked az _ösztön_ ellen rugodoznod Én mondám ezekre _ki_ vagy uram És az ur mondá nékem Én vagyok a _Jézus_ a kit üldösz _felkel_ és predikállyad a _dolog_ a melyeket láttál és a melyeket néked meg mutatok a nemzetekhez _küld_  _hogy_  _megtér_ és fel nyisák szemeket az _igazság_ világoságára nem állék _tehát_ ellene a menyei látásnak _ó_ Agrippa _király_  _hanem_  _Damaszkusz_ menék és _kihirdet_ a mit láttam vala azután _Jeruzsálem_ menék és _feljár_ az egész _Júdea_ predikalván a sidoknak és apogányoknak _hogy_ penitentzíát _tart_ és _tér_ az _isten_ Imé ezen _ok_  _megfog_ engemet a sidok a _templom_ és _igyekezik_ azon _hogy_  _megöl_  _de_ az Isten segittségivel mind a mái napig _élet_ maradtam _bizonyság_  _tévén_ mindennek _hogy_  _Jézus_  _betölt_ mind azt valamit a Messiásrol mondottak Mojses és aproféták _aki_  _halál_ szenvedet _feltámadt_ és _aki_  _elhoz_ avilágoságot a sidoknak és a nemzeteknek

A midön pál ezeket mondá _Festus_  _felkiált_  _esztelen_ vagy pál és ate nagy _tudomány_  _esztelen_ tészen téged Esztelen nem vagyok jó _Festus_  _felel_ pál mert a miket mondok az _igazság_ és az _okosság_ szavai _tud_  _hogy_ akirály _aki_ elött _beszél_  _tud_ amit mondok mivel mind ezek a _dolog_ nem titokban mentek végbe _ó_ Agrippa _király_ hiszé a profétáknak _tud_  _hogy_  _hív_ A koron Agrippa mondá pálnak tsak alig _hogy_ el nem hiteted velem _hogy_  _keresztény_ legyek pál _felel_ adná Isten _hogy_  _kis_ akadály se volna _hogy_ mind magad mind azok akik engemet _hallgat_ olyanok ne lennének mint én vagyok a _kötél_  _kívül_ A _király_ a _gubernátor_  _Berenice_ és mindenek _felkelvén_  _hely_ mondák magok _között_ ez az _ember_ se ahalált se a rabságot nem _érdemel_ Agrippa mondá _Festus_ el lehetne _ő_  _bocsátani_  _ha_ a _császár_ nem _apellál_ 


 Minek utánna el végezték volna _hogy_ pál Romába _küldetik_ atöb rabokal együt _Juliusz_ nevü százados _gondviselés_ aláadák _aki_ az Augustus serégéböl valo _tiszt_ volt szent lukáts és 
  _Arisztarchusz_  _elkísér_  _ő_ és meg sem válának tölle a rabokot Adrumétumi _hajó_  _tesz_  _Fönícia_ széllyire _tart_  _hogy_ az után az _ázsiai_ partok mellet menyenek el és _onnét_  _Olaszország_ valamely más _hajó_ más nap sidonában _érkezik_ és a _hajóskapitány_  _aki_ nagy _emberség_ vala szent pálhoz meg _enged_ néki _hogy_ avárosba mehetne a jó akarojihoz és utra valot is vegyen magának _megindulván_ sidonábol és _ciprus_ szigetén alol vevék utyokot mert a szél _ellenkező_ volt és minek utánna _általmegy_ volna a _kilikiai_ és pámfiliai _tenger_ lystrában _érkezik_ A százados _Juliusz_ ót egy _hajó_  _találván_  _aki_  _Olaszország_  _igyekezik_ a rabokot arra ahajora _tetet_  _sok_ napi lassu _hajókázás_ után _Gnidus_ szigete mellé _érkezik_ nagy nehezen és _onnét_  _Kréta_ szigete mellet mentenek el Sálmona _felé_ és _Boniportus_ nevü _hely_  _érkezik_  _Thalassa_ varosa melle mint _hogy_ a Mediterráneum _tenger_ valo _hajókázás_ a vége _közelget_ és _hogy_ veszedelmesé _kezd_ lenni ahajokazás mivel mar a sidok _böjt_ is vege volt a mely Septembernek a vége _felé_  _kezdődik_ pál ezt a _tanács_  _ad_ a _hajóskapitány_ és a _hajós_ Barátim látom _hogy_ a _hajókázás_ igen veszedelmes nem tsak ahajojért és a _teher_  _hanem_ még mi magunkért és ami _élet_ is _de_ a százados _Juliusz_ inkáb _hív_ a _hajóskapitány_ és a _hajós_ mint sem apál mondásinak és mint _hogy_ az a portus nem arra valo volt _hogy_ ót _tölt_ atelet tsak nem minyájan azt _javall_  _hogy_  _elhagy_ és _ha_ lehetne _Fönícia_ menyenek amely portus _Kréta_ szigetének _dél_ felöl valo részire _esik_  _hogy_ ót _telel_ 

A _déli_ szél _felkelvén_ a vas matskát is fel vonák és apartol _elindulván_  _Kréta_ szigetének a _napkeleti_ részin menének el _de_ lassanként olyan nagy szélvész _támad_ a melyel a _hajó_ nem _bír_ és el _kelletik_  _bocsátani_ a _hajó_ a szélnek a mely _kauda_ szigete mellé vivé A koron nagy _baj_ fel vonák a _csónak_ ahajoban és a _hajós_  _megkötöz_ ahajot vastag _kötél_ és lántzokal _tartván_ attol _hogy_ valamely _föveny_ ne vesse ahajot Azután le vevék az _árbocfa_ és el _hagy_ magokot a _hab_ És mint _hogy_ a szélvész tsak _tart_ más nap a _tenger_  _hány_ a _kereskedés_ valo portékákot _három_ nap mulva _odahány_ ahajohoz valo _eszköz_ se anapot se a _csillag_ nem láthatták egy nehány napokig és a szélvész olyan nagy volt _hogy_ már minden reménségek oda volt a meg szabadulásra _de_ mint _hogy_ jó _darab_  _idő_ volt _hogy_ senki az _étel_ sem _gondolkodik_ pál fel álla _közötte_ és mondá nékik Minden _bizonnyal_  _barát_ jobban _cselekedik_ szavamnak _engedni_ és _Kréta_ meg nem _indulni_  _mindazonáltal_ arra _int_  _hogy_ legyetek _bátor_ mivel senki _közüle_ el nem vész és tsak a _hajó_ fog el veszni mivel ezen _éjszaka_ az _isten_ Angyala _aki_ én vagyok és akit szolgálok nekem meg _jelent_ és azt mondotta pál ne _fél_ mert a _császár_  _elébe_  _kell_ mened és azt _tudta_ adom _hogy_ az Isten néked ajándékozta mind azokot _aki_ veled a _hajó_ vannak Erre valo nézve legyetek _barát_  _bátor_ mert én _bíz_  _abban_  _hogy_ a mit nekem mondottak bé is tellyesedik _hanem_  _bizonyos_ sziget mellé vettetünk

A _tizennegyedik_  _éjszaka_ a midön az Adriaticum _tenger_ vagy is a sicilia _tenger_ volnának _éjféltájban_ a _hajós_ azt _gondol_  _hogy_ valamely _föld_ mellé _közelít_ és le vetvén a _fenékmérő_  _húszölnyi_ vizet _talál_ és egy _kevéssé_  _továbbra_  _tizenöt_  _öl_  _talál_ A koron _tartván_ attol _hogy_ valamely _kőszikla_ ne ütközenek négy vas matskát vetének le a _hajó_  _far_ nagy nyughatatlanságal várván a napot mint _hogy_ pedig ahajosok azt _keres_  _hogy_  _ki_ szabadulhasanak a _hajó_ a _hajó_  _lebocsát_ atsonakot olyan szin alat _hogy_ a vas matskákot _tesz_ más _hely_ pál mondá a századosnak és a vitézeknek _ha_ azok a _hajós_ ahajoban nem maradnak _ti_ meg nem szabadulhattok _akkoron_ a vitézek el vágák a _csónak_  _kötél_ és atengerbe _hagy_  _esni_  _virradtafelé_ pál arra _int_ mindeneket _hogy_  _eszik_ mondván ma _tizennegyedik_ napja _hogy_ rend _szerint_ nem _eszik_ és ugy mondván _éhomra_ vagytok várván a szélvésznek végit _de_ arra _int_  _hogy_  _eszik_ és _erő_ vehesetek mivel tsak egy _hajszál_ sem vész el azonba _kenyér_ vévén akezében mindenek láttára _hála_  _ad_ az _isten_ meg szegé és _eszik_ az ö példájára mindenek _megbátorodván_  _enni_  _kezd_ 

A _hajó_  _kétszázhetvenhat_  _ember_ vala mindenestöl _fogva_ és a midön _jóllakik_ ahajot _megkönnyebbít_ abuzát atengerben veték mikor meg világosodot volna nem üsmérheték meg _hogy_ mitsoda szigethez volnának _oly_  _közel_ : _de_ egy _tengerszakadék_ látván amelynek parttya vala el végezék _hogy_ ót a _hajó_ el sülyesztenék fel vonák _tehát_ a vasmatskákot és _megbocsát_ a _kormány_  _kötél_ és el _hagyván_ magokot a _tenger_  _két_ öszve szakado _tenger_ a parttyánál a _hajó_ el sülyede ugy anyira _hogy_ ahajonak az _orr_ meg mozdulhatatlan vala _de_ a _hajó_  _far_ a _hab_ el ronták a vitézek azon valának _hogy_ a rabokot meg ölyék nehogy _kiúszván_ el ne szaladgyanak _de_ a százados _Juliusz_ meg akarván _tartani_ pált meg parantsolá _hogy_ azok akik _úszhat_ menyenek _ki_  _előre_ a partra A többi _deszka_ ültenek vagy _hajódarab_ és igy minyájan a partra _ér_ és meg szabadulának


 A _föld_  _hogy_  _kijut_  _megtud_  _hogy_ a szigetet Máltának _hív_ alakosok pedig akik se _deák_ se _görög_ nem _tud_ és _aki_ azértszent lukáts _barbarus_ nevezi _jól_  _fogad_ öket alehet _hogy_ azok abarbarusok leg régieb lakosi valának a szigetnek _aki_  _főníciai_ nyelven _beszél_ vagy _afrikai_ nyelven mivel Máltát a _karthágóbeli_  _bír_ minek elötte a Romaiak el vették volna _tőle_ Azok alakosok _tehát_ minden féle segittségel valának _hozzá_ nagy _tűz_  _csinál_ nekik mivel mind _hideg_ volt mind az _eső_  _esik_ pál pediglen _sok_ venikét _összegyűjtvén_ a _tűz_  _hány_ a melyböl a meleg miat egy _viperakígyó_ a pál _kéz_ ugrék a midön azok abarbarusok apál _kéz_ látán _függeni_ a _kígyó_ mondák egy más _között_  _kétség_ nélkül ez az _ember_ valamely _gyilkos_ lehet mivel meg szabadulván a veszedelemböl az Isten _bosszúállás_  _itt_ is rajta vagyon és nem akarja _hogy_ továb _él_  _de_ pál a _kígyó_ atüzbe rázván semi _gond_ nem volt A _barbarus_ pedig tsak azt varák _hogy_  _megdagadozik_ vagy egy szers mind _halva_ le _esik_  _de_ minek utánna sokáig várták volna és látván _hogy_ semi _baj_ nintsen _akkoron_ más képen _ítél_  _felőle_ és _isten_ mondák lenni Az óltátol _fogvást_  _bizonyos_ mondgyák _hogy_ Málta szigetiben semi mérges állat nintsen söt hamásunan visznek is oda valamely mérges állatot _csakhamar_  _megdöglik_  _főképpen_ azon ahelyen _ahol_ pált meg marta vala akigyó az a _hely_ pedig egy _barlang_  _ahonnét_ most is minden nap _föld_ és _kő_ vesznek _ki_  _orvosság_ a mérges állatok marása ellen vagy azért _hogy_ el üzék öket _ahol_  _sok_ vagyon azt pedíg a szent pál _imádság_ és áldásának _tulajdonít_  _aki_ azt _tart_  _hogy_ azt a _kegyelem_ az egész szigetnek nyerte volna meg _ahol_ annak elötte a mérges állatok igen _közönséges_ valának a mint eki tettzik a mint _történik_ szent pálal

Publius pedig a Romaiak részéröl valo Máltai _gubernátor_  _megtudván_ ahajo _törés_ igen _emberséges_  _fogad_ mind azokot _aki_ a _hajó_ valának és _harmadnap_ mind szálásal mind _étel_ meg vendégelé öket a Publius attya pedig mind _hideglelés_ mind _vérhas_  _fekszik_ pál _hozzá_ menvén _imádkozik_ a _kéz_ reája _tévén_  _meggyógyul_ Ezen _csoda_ után mind azok akik _beteg_ valának a szigetbe _hozzá_ menének és _meggyógyul_ igen nagy _tisztelet_ valának _hozzá_ és az ö _tekintet_ a midön _onnét_  _elindul_ mind pálnak mind 
 a _társ_  _elegendő_  _ad_ mindent ami szükséges volt az utra Azt _tart_  _hogy_ szent pál _három_  _holnap_ maradván _abban_ a szigetbe az alat nagyob része a szigetieknek meg _tér_ 

 _három_  _holnap_ mulva egy Alexandriai _hajó_ ülének a mely _hajó_ máltában _tölt_ atelet és a mely _Castor_ és pollux _címer_ viselte ezeket az _isten_ igen _hív_ segittségül a szélvészkor a pogányok és a _hajós_ nagy áitatoságal valának _hozzá_ a _fabula_ azt _tart_  _hogy_ ezek egy _has_ let _fia_ valának _Jupiter_ és Ledának syrákusba _érkezvén_  _tehát_ ót maradának _harmadnap_ ez a város igen nevezetes Siciliában _onnét_  _megindulván_ Rhegiumba _ér_  _Olaszország_ szelyire _Calabria_ és másod napján _érkezik_  _Puteolis_ ez a város _Campania_ vagyon Neapolistol nyolcz _mélyföldnyi_ pál és a _társ_ ót _keresztény_  _talál_  _aki_  _kér_  _hogy_ maradna nálok vagy _hét_ napig azután Roma _felé_ vevék uttyokot: meg lehete látni aszent pál uttyának _história_  _hogy_ mitsoda _kevés_  _tud_  _abban_ az _idő_ a _tenger_ valo _járás_ és _hogy_  _kis_  _általmenetel_ mitsoda _sok_  _kerület_ tettenek a _hajós_ ugy mondván nem merték el venni szemeket a _tenger_ szélyiröl _hanem_ tsak apartok mellet _jár_ 

A midön Romában lévö _kereszt_  _meghall_ a szent pál _érkezés_  _elébe_ menének az _Appius_ piatzáig és ahárom _taberna_  _ad_ tres tabernas a _három_  _vendégfogadó_ pál _hogy_ meg látá öket _hála_  _ad_ az _isten_ és nagy _bizodalom_ lön a midön Romában _érkezik_ meg _enged_ néki _hogy_ ót lakhatnék _ahol_ akarná a vitézel _aki_  _ő_  _őriz_ és akinek _őrzés_ alá adták volt még mikor ahajobol _ki_ szállot a töb rabokot _Juliusz_ százados a prefectusnak Afranius _Burrus_  _kéz_  _ad_ azt el lehet _hinni_  _hogy_ a százados nyeré meg szent palnak _hogy_ a városon maradhatna és nem arend _szerint_ valo _tömlöc_  _de_ ugy _mindazonáltal_  _hogy_ a _jobb_  _kéz_ lántz lévén a lántznak a más vége a vitéznek _aki_  _ő_  _őriz_ a _bal_  _kéz_ volt és ennek _felelni_  _kelletik_ rolla A Romaiak _eszerint_  _bánik_ az illyen féle rabokal mint szent pál volt

Harmad nap mulva szent pál arra _kér_ az _elei_ a sidoknak _hogy_ mennének _hozzá_ mivel nem volt szabad _ki_ menni szálásárol és amidön oda mentenek volna mondá nékik _atyámfia_ ámbár semit nem _cselekedik_ is a nép ellen se ami Atyáinknak szokási ellen _de_  _Jeruzsálem_  _megfog_ és a Romaiak _kéz_  _ad_  _aki_ engemet meg visgálván szabadságban akarának _tenni_ mert semi _halál_ valo vétket nem _talál_  _benne_  _de_ a sidok _abban_  _ellentartván_  _kényszeríttetik_ a _császár_  _apellálni_ nem lévén _mindazonáltal_ arra semmi szándékom _hogy_ valakit a magam _felekezet_  _közül_ bé vádollyak Erre az _ok_ valo nézve _kér_  _benne_  _hogy_ ide _jön_ azért _hogy_ veletek _beszélhet_ mivel az _Izrael_ reménségiért vagyok _ebben_ a lántzba A sidok _felel_ néki _terólad_ semi levelet nem vettünk _Jeruzsálem_ se senki _abból_ az _ország_ olyan nem _jön_  _aki_ roszat mondot volna _felőle_  _de_ mi azt akarnok meg tudni _hogy_ magad mondanád meg amagad _gondolat_ : mert mi tsak azt _tud_ a _keresztényi_ szakadásrol _hogy_ azt mindenüt üldözik

Szent pál napot adván nékik _sok_ számuan menének _hozzá_ és az Isten _ország_ prédikállá nékik _megerősítvén_ mondásit _sok_  _bizonyság_ és regeltöl _fogva_  _est_ azon _igyekezik_  _hogy_  _elhitet_ vélek a _Krisztus_ valo _hit_ a Mojses _törvény_ és a profétákbol némellyek bé vevék mondasit mások meg veték és nem _megegyezhetvén_ magok _között_  _eloszlik_ Erre valo nézve mondá pál nékik Igen nagy _ok_ mondatá a szent Lélek _Izajás_ Eredgy mond meg annak anépnek _fül_  _hall_ és nem _ért_ látni fogtok és _által_ nem láttyátok mert meg nehezedet aszive ennek anépnek és a _fül_ meg süketült és magokot meg vakitották _hogy_ szemekel ne lásanak és _fül_ ne _hall_ és szívekel ne _ért_ és _hogy_ meg _térvén_ meg ne gyógyittsam öket _megtud_ azt _hogy_ az üdveségnek uttya meg nyitatot a Nemzeteknek én _hozzá_  _küldetik_ meg is _hallgat_ engemet amidön ezeket mondá a sidok el menének és igen nagy vetekedések valának _közötte_ pál pedig _két_ egész _esztendő_ marada a szállásán és magához _fogad_ mind azokot _aki_  _ő_ latni mentenek predikálván az Isten _ország_ és _hirdetvén_ akristus _Jézus_ egész szabadságal és _ő_ attol semi meg nem tartoztatá se a lántz a melyet _hordoz_ se a vitéz _aki_  _őriz_ se a sidoktol valo _félelem_ 


 Azonban pedíg _Festus_ a _Júdea_ valo _gubernátor_ azt a _tartomány_ siralomra méltó állapotba _talál_ a mitsoda nyomoruságokot _követ_ ót el a _tolvaj_ szabadoson pusztitnak _éget_ mindenüt A _gyilkos_  _aki_ számok minden nap nevekedik vala mindenüvé _elterjeszt_  _gyilkosság_ A népel _aki_ mindenünét _Jeruzsálem_ megyen vala _összeelegyedvén_ azt _öl_ meg _aki_ nekik _tetszik_  _de_ söt még _fegyveres_ mennek vala a _falu_ a melyeket fel prédálták _feléget_ és _megöl_  _aki_  _haragszik_ Egy _ámító_  _aki_  _boszorkányság_ is üzöt _sok_ számu _ember_ el ámitván a pusztába vivé azt _ígér_ nékik _hogy_ minden féle nyomoruságoktol meg mentené öket _Festus_ mind _gyalog_ mind _lovashad_  _küld_  _ellene_ akik el szélyeszték öket

Azon _idő_  _tájban_ Agrippa _király_  _aki_  _gyakorta_ mégyen vala _Jeruzsálem_ és a kinek atemplom mellet volt a _ház_ uj _ház_  _építtet_ a _király_ udvarháznak _tornác_  _közel_  _onnét_ meg lehete látni az egész várost és amezöt és akirály láthatta amaga _ház_ mind azt a mit _cselekedik_ atemplomba söt még az _áldozattétel_ is Ez a _dolog_ a sidoknak _elei_ igen meg sérté mivel az ö _törvény_ azt meg nem _enged_  _hogy_  _kívül_ nézenek bé a _templom_  _hogy_ ót mit _csinál_  _főképpen_ az áldozatnak _ceremónia_ A _templom_  _belső_ résziben lévö _ház_ felyül nap nyugot _felé_ olyan magos _kőfal_  _emel_ a mely el vevé a _templom_ 
  _belső_ résziben valo látást nem tsak akirály _ház_  _de_ még a Romai _örző_ sem láthatának oda bé akik az _ünnep_ a _templom_  _tornác_ valának _helyheztetve_ Azok avitezek atemplom _tornác_ azért valanak _helyheztetve_  _hogy_ lássák _onnét_ mit _csinál_ a _templom_  _hogy_  _ha_ valami zenebona _támad_  _hogy_  _odafuthat_ nem tsak nap nyugot felöl valanak _örző_  _hanem_ még a _templom_  _körös-körül_ lévö _folyosó_ 

Agrippa _király_ és _Festus_  _gubernátor_ ugy _tekint_ a sidoknak azt a _cselekedet_ mint nékik tett _gyalázat_ és el végezék magok _között_  _hogy_ le rontassák a _fal_  _Festus_ parantsolatot is _ad_  _aziránt_  _de_ a sidok arra _kér_  _hogy_ ne _bán_  _ha_  _követ_  _küld_ a _császár_ mondván _hogy_ ahalált _örömest_ el veszik tsak azt meg ne lássák _hogy_ atemplomnak valamely részit le ronttsák _Festus_ azt nékik meg _enged_ a városnak _elei_  _tíz_  _követ_  _küld_ Romában a nagy áldozo papal _Izmael_ és a szent _kincs_  _örző_ selciásal A _császár_ meg _hallgat_ öket _megbocsát_ nékik és meg _enged_  _hogy_ a _kőfal_  _fennmarad_ a _császárné_ poppéának _kérés_  _aki_ áitatos volt mondgya _József_ poppéa a kinek _József_ anyira _dicsér_ áitatoságát a maga seculumában _fertelmes_ és leg mértékletleneb aszszony vala A kit Néro meg szeretvén _sok_ számu _gyilkosság_ vivé ezt a _fejedelem_ és _kegyetlenség_ az _impérium_ lévö _főúr_ poppéa arra _kényszerít_ Nerot _hogy_ válnék el _Octavia_  _elküld_ mesze valahová és _megölet_  _hogy_ ö lenne _hely_ ennek az aszonynak volt valamely _hajlandóság_ a sidokhoz és _talán_ a _elhitet_  _József_  _hogy_ áitatos volna ez a _historikus_ azt mondgya _hogy_ poppéa _visszaküld_ a _tíz_  _követ_  _Jeruzsálem_ és meg _tart_  _Izmael_ és seltiást mint egy zálagul

Agrippa _idő_  _letesz_  _Izmael_ a _fő_ áldozo papságbol _hogy_  _bosszú_ állana rajta a _buzgóság_ mellyet ellene mutatot _ebben_ adologban és ezt a méltóságot _József_  _ad_ akinek vezeték neve _kabis_ vala _Izmael_ nem _tud_  _hova_ let _hanem_  _József_ mondgya _felőle_  _hogy_  _Cirene_  _fej_ vették volna _de_ nem _feltesz_ se az _idő_ se az _ok_  _halál_ 


 Az alat amég szent pál vasban vala Romába akristus _Jézus_ vallása igen nevekedék azö 
 munkája _által_ A pál név nevezetesé let még a Néro udvarában is _ahol_  _feles_  _kereszt_ valának Az ö _bátorság_ valo predikálása az _evangélium_  _okoz_  _hogy_ azt mások is 
 prédikallák Noha azt némelyek az _irigység_ lelkével _cselekedik_ és azért _hogy_ a Nero _dühösség_ fel gerjedgyen látván szaporodását a _kereszténység_ Azt _tart_  _hogy_ rabságakor üsmerettséget tett volna a _filozófus_  _Seneca_ akinek _abban_ az _idő_ nagy _hitel_ volt a _császár_ udvarába söt még olyan leveleket is láthatni mint _ha_ szent pál _ír_ 
  _Seneca_ és _Seneca_ szent pálnak ugy tettzik mint _ha_ szent _Hieronimus_ és szent Agoston azokot valoságosoknak _tart_  _de_ mostanában azok _iránt_ más _gondolat_ vagyon az egész világ

Mácédoniába a _filippibeli_  _kereszt_ mindenkor nagy szeretettel lévén szent pálhoz és 
 akik _sokszor_ meg mutatták vala _hozzá_ valo _adakozás_ a melyet meg ujiták ezen alkalmatoságal is Mivel _megtudván_ Romába _fogság_ valo létit _hozzá_  _küld_  _Epafroditusz_ pénzböl álló segittségel és _aki_ néki sokat szolgála rabságában söt még nagy veszedelmekre is _tesz_  _érte_ magát _de_ veszedelmes nyavalyában _esvén_  _kényszerít_ sokáig Romában maradni


 A _filippibeli_  _megtudván_  _betegség_ azon igen meg szomorodának Erre valo nézve _mihelyt_  _meggyógyul_ szent pál siettségel _visszaküld_ és a _filippibeli_ egy levelet _küld_ 
 általa a melyböl _tud_ mind ezeket a _különös_  _dolog_ szent pál a levelében nagy 
 szeretetet mutat az oda valo _anyaszentegyház_ lévö _hív_ és noha _dicsér_ is _adakozás_ és jó sziveket _de_ azt _tudta_ adgya _hogy_ meg szokta a szegénységet és _hogy_  _tud_ magát _alkalmaztatni_ minden féle rendhez a melyben az Isten _ő_ tészi és _hogy_ ajó tételben melyet véle _tesz_ nem _tekint_ anyira a maga _haszon_ mint az _övé_ és a 
  _jutalom_ melyet azért _érdemel_ Isten elöt _kemény_  _beszél_ a sidó _hamis_  _doktor_ ellen _aki_ a _Krisztus_  _Jézus_  _kereszt_  _ellenség_ nevezi _aki_ vége ahalál _aki_ a _has_ az _isten_ akik tsak a _földi_  _dolog_  _kíván_ akik olyanban _dicsekedik_ a melynek _gyalázat_  _kell_ lenni Inti a _filippi_ a _békesség_ az alázatoságra a _békességes_  _tűrés_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_  _követ_  _aki_ magát meg alázta akeresztnek _halál_ 

Hihetö _hogy_ a _filippi_  _anyaszentegyház_ valamely _egyenetlenség_ vala ezen _két_ személyek 
  _között_ ugy mint Evodia és syntikas _között_ ezek nevezetesek valának a jó _cselekedet_ részek is volt a szent pál _evangélium_ munkaiban _aki_ is arra _kér_ valakit a _fő_  _közül_  _hogy_  _megbékéltet_ öket azt _ígér_ a _filippibeli_  _hogy_ rövid _idő_ alat _hozzá_  _küld_  _Timóteus_  _aki_ mellette volt Romába és azt a remenséget is adgya nékik _hogy_ még magais el mégyen látogatásokra amidön az Isten _ki_ veszi a _fogság_ 


 szent pál Romában lévö rabságában _megtérít_  _Onezimusz_ philémonak arabját _Onezimusz_ minek utánna meg lopta volna az urát _Collosus_  _Frígia_ szalada _onnét_ Romába mene _megtudván_  _hogy_ szent pál az urának _jóakaró_ Romába volna _felkeres_  _ő_ melléje _ad_ magát meg vallá néki _cselekedet_ és _megesvén_ a szive az Apostolnak _intés_ és _oktatás_  _megtér_ és _megkeresztelkedik_ szent pál _kíván_ maga mellet meg _tartani_  _hogy_ szolgálattyát vegye a melyet még magais _Filemon_  _megcselekedik_  _de_ jobban szereté [sze reté] _visszaküldeni_ és egy levelet _küld_ általa _Filemon_ a melyböl láttyuk mind ezeket azt _ír_ néki _hogy_ reménli rövid _idő_ alat meg látni _ő_  _Kolossze_ és arra _kér_  _hogy_  _készít_ szállást _köszönt_  _Appia_ a _feleség_ és Arkippust _aki_ valamely _egyházi_ szolgálatba volt _Kolossze_ szent pál mellet valának _akkoron_  _Timóteus_  _Epafrász_  _Arisztarchusz_  _Démász_ lukáts és Márk _Filemon_ az Apostol levelét vévén _visszaküld_ néki _Onezimusz_  _hogy_ szolgállya _ő_ a mint is _hogy_ szent pál _sok_  _haszon_ vevé mint _hű_ szolgának és mint _evangélium_ méltó 
 szolgának azt _tart_  _hogy_ az Apostol püspöké _tesz_  _ő_ Mácédoniaba _Berea_ és _hogy_  _Onezimusz_ ót Mártirság _által_ végezte volna el _élet_ 

A mi pedig _Filemon_  _illet_ szent pál _dicsér_ az ö _hit_ a szentekhez valo nagy szeretetét _adakozás_ nagy jó _erkölcs_ azt mondgya _hogy_ a _ház_ szent _egyház_  _csinál_ vagy azért _hogy_ a _hív_  _odagyűl_ a szent Aldozatra vagy pedig azért _hogy_ minden _cseléd_ a _hit_  _tér_ és ugy _él_ aházánál valamint egy _templom_ azt mondgya még szent pál _felőle_  _hogy_ a _ház_ minden szegényeknek szállása volt _Theodoretus_  _idő_ még meg 
 volt a _ház_  _Kolossze_ azt is mondgyák _hogy_ ugyan ót szent _Filemon_ martyrságot szenvedet volna a _feleség_  _Appia_ Nero _császár_  _idő_ 


 Szent pál _megértvén_ némely levelekböl melyeket _Onezimusz_ vitte vala néki láodicéabol és _Epafrász_  _aki_  _akkoron_ véle volt rabságban Romában _hogy_ némely _hamis_ Apostolok meg akarnák rontani a _kolosszebeli_  _hív_  _hit_ egy levelet _ír_ nékik _hogy_  _meggyarapíthat_ öket a _hit_ a melyet az ö Apostoloktol _Epafrász_ vették vala _Kolossze_  _frígiai_ város vala és laodicéának szomszédságában szent pál nem prédikálot _abban_ a _tartomány_  _de_ az ö _buzgóság_ minden _anyaszentegyház_  _elhatván_ el nem titkolhatá aveszedelmet a melyben valának a _kolosszebeli_ a miolta _megtud_ annak az _anyaszentegyház_  _megtérés_ szüntelen _imádkozik_  _érte_ az _ellenséges_  _ember_ ót ajó mag _köz_  _konkoly_  _hint_ A _hamis_ Apostolok azt _tart_  _hogy_ az _isten_ nem _kell_ akristus _által_  _folyamodni_ mert igen _feljebbvaló_ nálunknál _hanem_ az Angyalok _által_  _aki_ mondgyák vala _hogy_ ök a mi _közbenjáró_ a _zsidótartás_ ís akarják vala _kötelezni_ a _kolosszebeli_ és új _járom_ akarának reájok _tenni_ 

Hogy _megtorkol_ azokot a veszedelmes _doktor_ és _elei_ vegye _tanítás_  _elterjedés_ az Apostol egy levelet _ír_ a _kolosszebeli_ a melyet _Tichikusz_ és _Onezimusz_  _által_  _elküld_ A melyben fel magasztallya nagyságát és _felség_ a _Krisztus_  _aki_ az Atyának _kép_ az _anyaszentegyház_  _fej_  _aki_  _elhint_ minden _tag_ az _élet_ és alelket _aki_ az _isten_ valo _közbenjáró_ és _megbékéltető_ az _ember_  _int_ arra akolosabélieket _hogy_ álhatatosan meg maradgyanak ahitben melyet _Epafrász_ vették és ne _hallgat_ a _hitető_  _aki_ tsak atévelygésben akarják öket vetni igen szép rendet _ad_ nékik a magok viselésire azt _hagy_ nékik _hogy_ a laodicéai _hív_ is _elolvastat_ levelét akik szomszédságokban valának azt is akarja _hogy_  _elolvas_ a _kolosszebeli_ a levelet a melyet a laodicea béliek _ír_ néki

A midön szent pál ezt a levelet _ír_ Romábol akolosabélieknek _akkoron_ mellette valának _Timóteus_  _Arisztarchusz_ Márk _Jézus_ az _igaz_ szent lukáts _Démász_ és _Epafrász_  _köszönt_ öket ezeknek nevekel és nagy _dicséret_ tészen _Epafrász_ azt _tart_  _hogy_  _Epafrász_  _Collosus_ püspök volt és ugyan ót martyrságot szenvedet volna a Martyrologiumba 19 _julli_ vagyon fel _téve_ az _ünnep_ 

Senki arégiek _közül_  _tudta_ nem adgya _hogy_ mi _forma_ szabadult meg szent pál a _fogság_ se maga nékünk arol nem szol _hanem_ tsak azt _tud_  _hogy_ szabadságba _tesz_ minek utanna mint _egy-két_  _esztendő_ maradot volna avasba a szabadulása vagy azért volt _hogy_ a sidok nem vádolták a _császár_ elöt vagy azért _hogy_ a _bír_ meg üsmerték ártatlanságát 
 szent pál még _Olaszország_ volt vagy is _talán_ Romában a midön a sidoknak _ír_ levelét _de_ minek elötte meg visgállyuk azt a levelet szükséges _először_ egy _kis_  _fordulás_  _tenni_  _Júdea_ ugy _hogy_  _megtekint_ mitsoda állapotba vagyon az ót valo _anyaszentegyház_ akinek _ír_ levelét


  _Festus_ a _júdeai_  _gubernátor_ 62 _esztendő_ a _kezdet_ meg _hal_  _abban_ az _ország_ Néró 
 azt _megtudván_  _Abbinus_  _küld_  _hely_ azon _idő_  _tájban_ Agrippa _király_ el vevé a _fő_ 
 papságot _József_ Ananusnak _ad_ az Annás _fia_  _aki_  _oly_ nevezetes az Évangyéliumba Ezt az Annást mondgya _József_ ugy _tekint_ mint _boldog_  _ember_ avilágon mivel ez _addig_ maradván a _főpapság_ a még nékie _tetszik_ az ö _öt_ fia mindenik _bír_ a _főpapság_ ö utánna a mely _soha_ meg nem _történik_  _soha_ másal Ananus _aki_ vagyon a szó _ötödik_ fia volt Annásnak Ez igen _bátor_ és mérész _ember_ volt mondgya _József_ ez a Sadducéusok vallásán volt ezek igen _kemény_ valának az _ítélettétel_ Ez a _Festus_  _halál_ után minek elötte Albinus _elérkezik_ atanátsot _összegyűjt_ és _odahívat_ a _kis_  _Jakab_ akristus _Jézus_ attya fiát a _jeruzsálemi_ püspököt és még másokot is _hogy_  _törvény_ látnának reájok azért mert a Mojses _törvény_  _elhagy_  _Jakab_ és a _többi_ arra _ítél_  _hogy_  _megkövez_ epedig _teljesség_ nem _tetszik_ az _istenfélő_  _ember_ és azoknak kik atörvényt és avallást szerették Ezt _József_ mondgya nékünk


  _de_  _Euszébiosz_  _Hegesippus_ után a szent _Jakab_  _halál_ sokal _bő_  _beszél_ nékünk azt mondgya _tehát_  _hogy_ a _doktor_ a _farizeus_ és más több sidok a _Krisztus_  _Jézus_ vallásának _elterjedés_ igen _megháborodván_ a szentet mindenek _elébe_  _hívat_ és mondák néki _hogy_ az egész nép _tévelygés_ volna a _Jézus_  _iránt_ anyiban _hogy_  _Krisztus_  _tart_ néked _kell_  _tehát_ mondák néki _abból_ atévelygésböl _ki_ venni mivel mindenek azt _hisz_ a mit _te_  _fog_ mondani Ez a _dolog_  _húsvéttájban_ volt a mely _idő_ véghetetlen sidok valának _Jeruzsálem_ avilágnak minden részeiröl egy _torony_ vagy is atemplom _tornác_  _felhágat_ szent _Jakab_ és _felkiált_ neki mond meg nékünk _igaz_  _ember_  _hogy_ mit _kelletik_  _hinni_ a _Jézus_  a kit _megfeszít_ mert mi bé veszük a _te_  _bizonyság_ azt _felel_ fel szoval az egész népnek _Jézus_ az _ember_  _fia_  _aki_  _beszél_ mostanában az _örökös_  _felség_ a _jobb_ üll mint _isten_  _fia_ és a menyei _felhő_ fog még egy nap el _jönni_ 

Sokan akik _jelen_ valának ezeket _hallván_ asziveket _meghat_  _dicsőít_ a _Jézus_ és _kiáltani_  _kezd_  _hozsanna_ a _Dávid_  _fia_  _de_ az _írástudó_ és a _farizeus_ meg _bosszankodván_ ezen abizonyság tételen el végezék _hogy_ el veszesék az _igaz_  _kiáltani_  _kezd_  _hát_ az _igaz_ is el tévelyedik és fel menvén a _hely_  _ahol_ volt _letaszít_ amagos _kőfal_ a völgybe az _esés_ meg nem _hal_  _hanem_  _térd_ álván _imádkozik_  _ellenség_ és _bocsánat_  _kér_ üldözöinek _aki_ látván még _élet_  _teljesség_ meg akarák _ölnyi_  _kő_  _hajigál_  _hozzá_  _de_ mint _hogy_  _távol_ volt töllök semi _halálos_ sebet nem _ejthet_ rajta egy Rékabita ót _jelen_ lévén szemekre _hány_  _kegyetlenség_  _hogy_ az _igaz_ meg akarják _ölnyi_  _aki_  _őértük_  _imádkozik_ végtire egy ványolo a _fej_  _betör_ aposztó ványolo botyával és _megöl_ Ez a szent a _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_  _huszonnyolc_  _esztendő_  _igazgat_ a _Krisztus_ menybe menetelétöl _fogvást_ a _Krisztus_ 62 dik _esztendő_  _húsvét_ a _templom_  _hegy_  _eltemet_ ugyan azon a _hely_ a _meghal_ ölék és ót _kő_ valo _épület_  _csinál_ a mely _fent_ volt _mindaddig_ amég a romaiak el nem ronták atemplomot és avárost

Közönségesen a sidók a mitsoda _hiszem_ valának a szent _Jakab_ szenttsége _iránt_ aleg 
 okosabakal _közüle_ azt _elhitet_  _hogy_ az ö _halál_  _okoz_ mind azokot a nyomoruságokot a melyek reájok szállának A _jeruzsálemi_ lakosok _közül_ némelyek Albinus _elébe_ menének _aki_ már _megindul_ Alexandriábol és panaszt tettenek neki az Ananus _erőszaktétel_ és _hogy_ mitsoda _igazságtalan_  _megölet_ szent _Jakab_  _elébe_  _ad_  _hogy_ Ananusnak nem volt _hatalom_  _ész_  _gyűjteni_ a _tanács_ az ö _engedelem_ nélkül Albinus _harag_  _ír_ Ananusnak _büntetés_  _fenyegetvén_  _ő_ Agrippa látván Albinusnak ellene valo _harag_  _letesz_ afö papságbol a melyben tsak négy _holnap_  _bír_ és azt a méltoságot _Jézus_ a _Damneus_  _fia_  _ad_ 


 A _jeruzsálemi_ szék üresen maradván a szent _Jakab_  _halál_ után az Apostolok a _tanítvány_ és a _Krisztus_  _atyjafia_  _aki_  _közül_ még egy néhányan valának _élet_  _összegyűlik_  _hogy_ szent _Jakab_  _hely_ mást válaszanak mindnyájan egy szóval szent Simeont választák Simeon a _Kleofás_ fia volt és Máriáé a szent szüz nényié ez igy lévén akristus _Jézus_  _unokagyermek_ volt _test_  _szerint_ és _testvér_ attyafia a _kis_  _Jakab_ a kinek _hely_ választák szent _Epiphaniosz_ azt mondgya _hogy_ a midön a sidok _kövez_ szent _Jakab_ 
 siméon az _öcs_ szemekre _hány_  _kegyetlenség_ A siméon választását szakadás _követ_ 
 a _jeruzsálemi_  _anyaszentegyház_ egy _Thebuthus_ nevü meg neheztelvén azon _hogy_ miért _ő_ nem választották _bosszú_ álla _ellenkező_  _dolog_  _kezdvén_  _tanítani_  _abban_ az _anyaszentegyház_ a mely _mindaddig_ szüzen maradot volt és semi _eretnekség_ meg nem ferteztetet volt

szent _Jakab_ egy levele vagyon a mely elsö ahét _közönséges_ levelek _között_ szent _Jakab_ ezt a levelet az egész lévö _megtért_ sidoknak _ír_ azt nem _tud_ mitsoda _idő_  _ír_ : _de_ ugy tettzik _hogy_ a szándékja _főképpen_ avolt _hogy_ azoknak _ellenáll_  _aki_ azt _tanít_  _hogy_ a _hív_ egyedül _elegendő_ a _megigazulás_ a jó _cselekedet_ nélkül és _aki_  _visszaél_ vala a szent pál szavaival _aki_ egy nehány _hely_ a leveleiben azt _erősít_  _hogy_ a _törvény_  _cselekedet_  _hív_ nélkül _haszontalan_ és _hogy_ a szeretet _által_ valo munkálodo _hív_  _megigazít_ minket szent _Jakab_ meg mutattya _hogy_ a magtalan _hív_  _haszontalan_  _hogy_ a _meghal_ és jó _cselekedet_ nélkül valo _hív_ nem avaloságos _keresztényi_  _hív_  _sok_ szép jó _erkölcs_ valo lettzkéket _ad_ a _hív_ nem vigyázván igen arra _hogy_ a mondásit _összefoglal_ igen _hagy_ a _felebaráti_ szeretetet az _egyesség_ abékeséget a _békességes_  _tűrés_  _beszél_ arosz 
  _gazdag_ ellen és azok ellen akik a _gyülekezet_  _igazságtalan_ személy válogatok voltak _hogy_ a _gyónás_ az _imádság_ és a _beteg_ az _olaj_ valo _megkenés_ mind a _test_ mind a léleknek _meggyógyulás_ 


 Szent pál _megtudván_  _hogy_ a _hív_  _Jeruzsálem_ és pálestinában üldöztetnének ameg 
 keményedet _hamis_ sidoktol és _hogy_ mitsoda szánakodásal voltak rajta rabságában egy levelet _ír_ nékik _Olaszország_  _mihelyt_ meg szabadula Ebben alevelbe valo szándékja a _hogy_ meg mutassa _hogy_ a valoságos _igazság_ nem a _törvény_ vagyon _hanem_ a _Krisztus_  _Jézus_ adgya azt nékünk a _hív_ és alelke _által_ alevelében nagyon fel magasztallya a _Krisztus_  _Jézus_ az Angyalok és Mojses felet meg _bizonyít_ az üdvezitö áldozattyának _erő_ és az ö Papságának _felség_  _ahonnét_  _kihoz_ az _Áron_ papságának _eltöröltetés_ és az ö általa fel álitatot áldozatokot szent pál fel nem tészi anevét ennek alevélnek se a _kezdet_ se semi resziben se nem _emlékezik_  _apostolság_  _talán_ az olyan _keresztény_ valo nézve akik még a sidó vallást is _követ_ és _aki_  _gyanakodik_ ellene mint _ha_ el akarná rontani a Mojses _törvény_ 

Ebben alevélbe szent pál azt _ír_ a sidoknak _hogy_  _Timóteus_ meg szabadult a _fogság_ azt _ígér_ nékik _hogy_  _ha_ rövid _idő_ alat _visszatér_  _Júdea_ véle együt meg látogattya öket ezt 
 véghez is vivé amint ezt _ezután_ meg láthatni sokan a régiek _közül_ azt _tart_  _hogy_ szent pál Romábol _Spanyolország_ ment volna és _hogy_ mentiben _Gallia_  _általmegy_ A _bizonyos_  _hogy_ ennek az Apostolnak szándéka volt _Spanyolország_ menni minek utánna Romában ment volna valamint maga _ír_ a Romaiaknak: _de_ azt _bizonyos_ nem _tudhatni_ 
  _hogy_ ót let volna _hanem_ azt _tud_  _hogy_ viszá _tér_  _napkelet_ és lehet _hogy_  _Kréta_ szigetibe mene _ahol_  _felállítván_ az _anyaszentegyház_ ót püspöké _tesz_  _Titusz_ meg parantsolván néki _hogy_ minden városokba papokot püspököket _tesz_ a mint már a szükséges lészen ahiveknek

Albinus _Júdea_  _gubernátor_  _Jeruzsálem_  _érkezvén_  _első_  _gond_ avala _hogy_  _csendesség_  _tehet_ atartományt _megfogatván_ és _megbüntetvén_  _sok_ számu _tolvaj_ és _gyilkos_ kik azt pusztitották A _gyilkos_ pedig a magok részekröl azon valának _hogy_ meg maradhasanak Egy _ünnepnap_ ezek _éjszaka_  _Jeruzsálem_ menvén meg _fog_  _Eleazár_ a _templom_  _kapitány_ az _íródeák_  _aki_ Ananiásnak a _főpap_ fia vala a _gyilkos_ meg mondották _hogy_  _addig_ azt az _ember_  _ki_ nem adgyák valamég az ö _társ_  _aki_  _fogság_ vannak a varosan el nem _bocsát_ Ananiás pedig olyan _ember_ volt _aki_ mind nagy _tisztelet_ mind _adakozó_ volt ugy anyira _hogy_ a _sok_ ajándekokal magához _hódít_ Albinust és azt is véghez vivé a fia szabadulásáért _hogy_  _elbocsát_ a _fogság_ lévö _gyilkos_ Albinus azt _könnyű_ meg _enged_  _de_ ez a _könnyűség_ igen veszedelmes _dolog_  _okoz_ az _ország_ mert agyilkosok az ollyan alkalmatoságokba _soha_ sem mulattyák vala el Ananiásnak valamely attyafiát _megfogni_  _hogy_ a magok _közül_ valokot rajta _ki_ válthasák ez is _okoz_  _hogy_ azok aveszettek anyira el szaporodának és _megbátorodik_ Albinus magais sokakot _elbocsát_ apénzért Illyen formában a szabadság mindent _cselekedni_ és a melyet _könnyű_ lehete meg venni ettöl a _gubernátor_ bé _tölt_  _Jeruzsálem_ és az egész _ország_ pártolásal és vétkekel Albinus maga is _húz_  _bitangol_ predálta mindennek ajószágát az _ország_ a _sok_ ado alá vetette és azok _megérez_  _harag_ sulyát _aki_ bé nem _tölthet_ az ö _fösvénység_ 

Azon _idő_ az _egyenetlenség_ a _főpap_  _köz_ is el _terjed_ Agrippa el vévén a _főpapság_  _Jézus_ a _Damneus_  _fia_  _Jézus_ a _Gamáliel_  _fia_  _ad_ a _közötte_ igen nagy veszekedést _okoz_ Ez a _két_  _főpap_ olyan sereg Isten nélkül valo _ember_  _kísértet_ magokot akik a midön _összetalálkozik_ egy mást szitták és averekedésen végezték Ananiásnak _aki_ már szollottunk valának néki is _különös_ pártosi ennek a szolgai el mennek vala a mezön lévö szérökre _ahol_ abuzát _csépel_ és _erő_ veszik vala el apapoknak valo _dézsma_ ugy anyira _hogy_ sokan a papok _éhség_  _jut_ Más felöl pedig _kostobár_ és saulnak kik _király_  _família_ valának _sok_  _hadi_  _ember_ valának _aki_  _tart_ töllök az _ország_ ugy annyira _hogy_ a _köznép_ ugy volt mint prédára valo anyi _sok_ féle rész _között_  _aki_ 
  _kész_ voltak mindenkor _erőszak_  _tenni_ a szegényeken és az _erőtlen_ mind ezek _elöljáró_ valának a sido nemzet el romlásának

Azonba pedig Ágrippa magát igen _gyűlöltet_ a maga népivel mivel _sok_ suma pénzt veszen vala rajtok és a _sok_ szükség nélkül valo _költés_ a melyet tett mind _benn_ mind _kívül_ az _ország_ meg nagyobitá _Caesarea_Philippi_ és nerodiádesnek nevezé Néró _tisztesség_  _Beryt_ városában is igen szép _teátrum_  _építtet_  _ahol_ minden _esztendő_ a népnek _sok_ féle mulattságokot _ad_ alakosoknak pedig _búza_ és _olaj_  _osztogattat_ és _hogy_  _felékesít_ ezt a várost a mi leg ritkáb és nevezeteseb volt az _ország_ oda vitette ugy a _sok_  _drága_  _kőkép_ is az illyen _dolog_  _teljesség_ nem _tetszik_ a népinek _aki_ nem szenvedheté _hogy_ meg fosza városokot az ö _drága_  _ékesség_ és azokkal _idegen_ várost _felgazdagít_ 

A Léviták pedig arra rendeltetvén _hogy_ a _templom_  _énekel_  _mindaddig_ olyan ruhát viseltek valamint avilágiak Mojses _aziránt_ semi rendelest nem tett Arra _kér_  _tehát_ Agrippát _hogy_  _had_ legyen szabad nékik atemplomba lenböl valo palástot viselni valamint a papok _hordoz_ azt az Agrippa _tanács_ nékik meg _enged_ Ez a _fejedelem_  _gondol_  _hogy_ az ö uralkodásának a _dicsőség_ volna _hogy_  _ha_ magát _megkülönböztet_ olyan nevezetes változtatásal mint avala A több léviták pedig _aki_ atemplomba más _egyéb_  _hivatal_ és _foglalatosság_ valának a papok parantsolatok alat meg nyerék ök is a szabadságot _hogy_  _énekelni_  _tanulhat_ és ök is len palástot viselhesenek valamint a töb _társ_ E pediglen _ellenkezik_ az Isten _törvény_ mondgya _József_ és azt _soha_ meg nem szegték _büntetetlen_ 

A _templom_ valo munkák el végezödvén _tizennyolc_  _ezer_  _mesterember_  _dolog_ nélkül marada Erre valo nézve a _jeruzsálemi_ lakosok _dolog_ akarván nékik adni és _hasznos_  _fordítani_ a szent _kincs_ pénzit ne _hogy_ a Romaiak _azonkívül_ is el ne vigyék azt _tanácsol_ Agrippának _hogy_  _megcsináltat_ a _folyosó_ a mely _kívül_ volt a _templom_ nap nyugot felöl és a mely _romlandófélben_ volt A _fal_ négy száz _könyöknyi_ magoságuak valának négy szegeletü és igen _fehér_  _kő_ állottak egy _kő_ a _hosszaság_  _húszkönyöknyi_ volt és a vastagsága _hat_ Agrippa meg _gondolván_ mitsoda nagy _dolog_ volna _az_  _fogni_ és mitsoda _iszonyú_  _költség_  _kell_ azt véghez vinni _hogy_ olyan nagy munkát _könnyű_ volna le rontani _de_ nehéz _felépíteni_ nem _ítél_  _helyes_  _kérés_ állani _hanem_ azt meg _enged_  _hogy_  _ha_ akarják pádimentumoztasák meg avárost _fehér_  _kő_ 


 Negy _esztendő_ elötte a Romaiaknak a sidok ellen valo _hadakozás_ és _hét_  _esztendő_  _öt_  _hónap_  _Jeruzsálem_ meg szállása elött amidön még ez a város _csendesség_ és jó állapottyában vala egy _Jézus_ nevü _parasztember_ Ananusnak fia a sátoros _ünnep_ menvén egy szers mind _kiáltani_  _kezd_ Jaj a _templom_ Jaj a _templom_ : szózat _napkelet_ felöl szózat nap nyugot felöl _szózat_ a négy szelek felöl _szózat_  _Jeruzsálem_ ellen és a _templom_ ellen: _szózat_ a _házas_  _férfi_ és aszonyok ellen _szózat_ az egész nép ellen: ez az _ember_ meg nem szünt az uttzákon _járni_ és ezeket _kiáltani_ mind napal mind _éjszaka_ E nem _tetszvén_ némely városi _főrend_ lévöknek _megfogat_ és meg vereték ö pediglen se egy szoval magát nem menté se a versébe nem _jajgat_ mint _ha_ semit nem _érez_ és mindenkor azon _dolog_  _kiált_ 

A koron a _bír_  _gondolván_  _hogy_ az _isteni_  _dolog_ volna a mint _hogy_ az is volt a _gubernátor_ Albinushoz vivék _aki_  _mindaddig_ veszözteté a még a _csont_ látták _de_ mind ezek után is egy szót sem vehetének _ki_  _belőle_ se egy _csepp_  _könyv_ nem _ejt_ söt még minden ütés után _keserves_ szóval _kiált_ Jaj _Jeruzsálem_ És a midön Albinus _kérd_ tölle _hogy_  _honnét_ valo volna és miért _kiáltoz_ik_ ollyan formában semi szot _ki_ nem vehete _belőle_  _hanem_ tsak mindenkor _Jeruzsálem_ ellen _kiáltoz_ik_ a _gubernátor_ ezt látván el _bocsát_ mint egy _esztelen_ Mind azon _idő_  _forgás_ alat a még a sidok _hadakozás_  _elkezdődik_ a Romaiak ellen _soha_ azt az _ember_ nem látták senkivel is _beszélni_  _hanem_ szüntelen tsak azt _kiáltoz_ik_ Jaj Jaj _Jeruzsálem_ se _soha_ meg nem _haragszik_ arra _aki_ meg ütötte se _soha_ meg nem köszönte _ha_  _enni_ adtak _soha_  _egyéb_  _beszéd_ tölle nem _hall_  _hanem_ a miket mondánk az _ünnep_ pedig az ö szava mind _erős_ mind _hangos_ vala

E _szerint_  _gyakorol_  _tehát_ szüntelen valo _kiáltás_  _mindaddig_ valamég _Jeruzsálem_ nem _kezd_ vini az ö szavapedig se meg nem erötelenedék se bé nem rekede és _mindaddig_ a még nem látá _jövendölés_  _kezdet_ mivel aváros _kőfal_  _körüljárván_ még _erős_  _kezd_  _kiáltani_ Jaj Jaj a városan Jaj anépen Jaj a _templom_ azután _hozzátesz_ Jaj én rajtam is azonal a midön ezeket mondaná egy _kő_ a mellyet a városra löttenek _megtalál_ és _megöl_ 


 szent pál el _hagy_  _Olaszország_ a mint azt láttuk és _Júdea_ mene amint azt meg _ígér_ 
 vala a sidoknak anékik _ír_ levelében Asiaban is volt és a midön _onnét_  _ki_ mene szent _Timóteus_  _Efezus_  _hagy_  _hogy_  _gond_ viselne az ót lévö _anyaszentegyház_ Azután 
 Mácedoniába vevé uttyátt _hogy_  _elég_  _tesz_ a _filippibeli_ tett _ígéret_  _hogy_ 
 látogatásokra el mégyen Azt _tart_  _hogy_ Mácédoniábol _ír_  _Timóteus_ az elsö levelét A melyben azt _ír_  _hogy_ reménli rövid _idő_ alat _hozzá_ mégyen _de_ mint _hogy_ az el mulhatot azért igen _fő_  _oktatás_  _ad_ néki _hogy_ mi formában [mi-formában] visellye magát 
 az Isten _ház_ és az _anyaszentegyház_ a melynek ö a püspökje arra _int_  _hogy_ vigyázon ahamis Apostolokra akik uj _tudomány_  _elhint_  _Efezus_ és akik mély _tudomány_ és _okosság_  _tévelygés_  _tanít_ a _hív_  _között_ Igen _hasznos_  _oktatás_  _ad_ néki a püspökök papok és _diakónus_ meg valasztásokra _hogy_ mi formában _igazgat_ az _özvegy_ és minden féle személyeknek magok viselésekröl azt _tudta_ adgya _hogy_  _Himeneusz_ és Alexander a _hív_  _hajó_  _kiesik_ és a sátánnak adta

Azt akarja _hogy_  _könyörgés_ legyenek akirályokért és améltoságban lévökért ugy _hogy_ az ö _igazgatás_ alat _csendes_ áitatos és _tisztességes_  _élet_  _élhet_ Hogy a _férfi_ minden _hely_  _könyörög_  _harag_ és vetekedés nélkül az Aszonyok is _hasonló_  _könyörög_  _tisztességes_  _öltözet_  _felékesítvén_ magokot szemérmeteségel _tisztaság_ és jó _cselekedet_ és nem _hiábavaló_  _ékesség_ és _fodorított_  _haj_ nem akarja _hogy_ az Aszszonyok _tanít_ a _templom_  _hanem_  _hogy_  _csendesség_  _hallgat_ az _oktatás_ és _engedelmes_ legyenek _férj_ 

Hogy a mely püspököket _tesz_ azok _egyfeleségű_ legyenek és _aki_ tsak egy _feleség_ volt püspökségek elöt _aki_ jó _gond_ visélték _cseléd_ akik nem ujak a _keresztség_ Hogy a _diakónus_  _tiszta_  _igaz_  _józan_ és ne _fösvény_ legyenek akik a vallásnak _titok_ a _tiszta_ lelki üsméretbe _megtart_  _megfeddhetetlen_ legyenek _elsőbben_ meg probállyák minek elötte a szent szolgálatra vegyék öket _aki_ tsak _egyfeleségű_ és akik _tisztességes_  _igazgat_  _cseléd_ Hogy _diakonissza_  _tiszta_ és mértékletesek legyenek _józan_ nem rágalmazok és _hív_ mindenben


 Azt _hagy_  _Timóteus_  _hogy_  _olyanformában_  _él_  _hogy_ senki _ő_ meg ne vethesse _ifjúság_ valo nézve _hanem_ légyen példája nyájának _követvén_ minden féle jó _erkölcs_  _gyakorol_ az _olvasás_ az _intés_ az _oktatás_ rendet szab néki _hogy_ miképen visellye magát az _özvegy_ az _öreg_ és az _ifjú_ Azt akarja _hogy_ a mely _özvegyasszony_ választnak az egyház szolgálattyára leg aláb _hatvanesztendős_ legyen kinek tsak egy _férj_ volt a kinek jó _cselekedet_  _bizonyság_  _tesz_  _aki_  _gazdálkodó_ voltanak _aki_ a szentek lábait meg mosták _aki_ a _keseredett_ meg segitették akik _gyermek_  _jól_ nevelték _de_  _tilt_  _hogy_ erre a _hivatal_ vegyék az _ifjú_  _özvegyasszony_  _aki_ minek utánna lágy _élet_  _él_ a _Krisztus_ szolgálattyában ujontában _férj_ akarnának menni: Hogy a papok akik _jól_  _igazgat_ a _község_  _dupla_  _tisztelet_ vegyenek vagy meg jutalmaztassanak _főképpen_ az olyanak _aki_ prédikálanak és _tanít_ Azt _hagy_  _Timóteus_  _hogy_ egy pap ellen valo vádolást tsak _két_ vagy _három_  _bizonyság_ a szovára vegye bé Azt _hagy_ néki _hogy_ tsak _könnyű_ a _kéz_ senkire ne _tesz_ ne _hogy_ részt vegyen a mások vétkeibe _megfedd_ nyilván a vétkeseket azért _hogy_ a többi is _tartalék_ legyenek azt is _hagy_ néki _hogy_ tsak aviz _ital_ ne _gyakorol_  _hanem_  _él_  _kevés_  _bor_ is a _gyomor_  _gyengeség_ és más _egyéb_ nyavalyáiért végtire arra _int_  _Timóteus_  _hogy_ a nála letett _hit_  _megőriz_  _eltávoztat_  _beszéd_ a _hiábavaló_ ujitásokot és a _hamis_ nevü _tudomány_ ellen vetésit Imé ezek a _fő_ részei az _oktatás_ melyet látunk a _Timóteus_  _írott_ levélbe 


 szent pál Macédoniában lévén fel _tesz_ magában _hogy_ Nicopolisba menne _telelni_ vagy is _talán_ már _ebben_ avárosba volt a midön azt _ír_  _Titusz_  _hogy_  _hozzá_  _jön_ azután _hogy_  _Kréta_  _küld_  _Tichikusz_ vagy _Artemás_  _aki_ az alat _igazgat_ a szigetbe lévö _hív_ Mint 
  _hogy_  _Titusz_ aleg _fő_  _hivatal_  _Kréta_ szigetében avolt _hogy_ ót püspökököt rendelyen Szent pál _elébe_ adgya _hogy_ mitsodásnak _kell_ lenni egy püspöknek A _ki_  _megfeddhetetlen_ és _egyfeleségű_ légyen mivel ö az Isten _ház_ az elsö szolgája a kinek a _fia_  _hív_ és jó _erkölcsű_ legyenek maga _haragos_ ne légyen se részeges se _erőszakos_ se ne szerese a _gyalázatos_ nyereséget szerese a _szállásadás_ legyen _józan_ nyájas szent _igaz_ mértékletes _kapcsol_ magát ahitnek _igazság_ ugy _hogy_ alkalmatos legyen a _hív_  _inteni_ és meg gyözni a meg átalkodtakot kik az _igazság_ ellen állanak

szent pál arra _int_  _Titusz_  _hogy_ a _krétai_  _sok_  _hatalom_ vegyen _kemény_  _bánik_ vélek és _kemény_  _megfedd_ öket mivel azon sziget béliek felöl azt _tart_  _hogy_ rend szerent _hazug_  _hamis_ restek _torkos_ Egy nehány féle _oktatás_  _ad_ néki az _öreg_ az _öregasszony_ a _két_ részröl valo _ifjú_ és arabokrol Mint _hogy_  _abban_ a szigetbe _sok_  _megtért_ sidok valának _aki_ mindenkor tsak a _fej_  _tart_ a régi _ceremónia_ szent pál azt akarja _hogy_  _Titusz_ arra _int_ öket _hogy_ azokot vessék _ki_ a _fej_  _elhagy_ a sidó _fabula_ és az _ember_  _hagyás_  _tanít_ öket arra _hogy_ az _étel_ valo válogatás már _eltöröltetik_  _hogy_ minden _tiszta_ atisztáknak Azt _hagy_ még _Titusz_  _hogy_  _eltávozik_ egy _eretnek_ az elsö vagy a másod _intés_ után és _oktat_ ahiveket a _békesség_ és a _földi_  _hatalmas_ valo _engedelmesség_ Azt is _hagy_ néki _hogy_ Zénást és _Apollo_ szorgalmatosan _előre_  _elküld_ és semi _fogyatkozás_ ne legyen Ezekböl áll a _Titusz_  _ír_ levél

Agrippa _elvesz_ a _főpapság_  _Jézus_ a _Gamáliel_  _fia_ és Matthiásnak a _Theophilus_  _fia_  _ad_ a kinek _főpapság_ alat _elkezdődik_  _két_  _esztendő_ mulva ahadakozás ugy mint a _közönséges_  _esztendő_ 66 kában Álbinus minek utánna _két_  _esztendő_ let volna _gubernátor_  _Zsidóország_ Néro _ő_  _visszahívat_ és _hely_  _Gessius_  _Florus_  _küld_  _aki_  _Kleopátra_ nevü _feleség_ is el vivé magával ugyan a _feleség_ is nyereté meg néki azt a _gubernátorság_ mivel poppéánál _kedvesség_ volt Albinus _megtudván_  _hogy_  _Gessius_  _Florus_  _hely_  _jön_  _hogy_ anépnek _kedv_  _talál_ meg öleté az ollyan rabokot _aki_  _teljesség_ meg érdemlék ahalált _iszonyú_ vétkekért szabadságot _ad_ pedig az ollyan _tolvaj_ és _gyilkos_ akik _elég_  _tehet_  _fösvénység_ a _fogság_  _hagy_ pedig az olyanokot akik néki pénzt nem adhatának

 _Gessius_  _Florus_ a maga _gubernátorság_  _érkezvén_ ollyan _kevés_  _magamegtürköztetés_ viselé magát és a maga _hatalom_  _oly_ rendeletlenül _visszaél_  _hogy_ az elötte valojának vétkeit el felejteté és tsak nem _megbánat_ el menetelét mivel Albinus a roszat leg aláb _titkos_  _cselekedik_  _de_  _Florus_ még azal _dicsekedik_  _benne_ nem volt se _emberség_ se szégyen minden féle nyereség nagy _kicsid_  _titkos_ nyilvánságos néki mind jó volt meg nyomorittya vala avárosokat és a _tartomány_ a _tolvaj_  _megosztozik_ és azö vétkeknek _büntetetlenség_ pénzért adgya vala el nékik nem ugy viselé magát mint olyan _bíró_ a kit anép _igazgatás_  _küld_  _hanem_ mint egy olyan _hóhér_ akit a vétkesek _büntetés_  _küld_ 

Ez igy lévén azt nem _csodálhatni_  _ha_ a sidok anyi nyomoruságokal szorongattatván végtire a Romaiak ellen _támad_ sokan _közüle_ el _hagy_ az _ország_ és más _tartomány_ menének lakni pusztán _hagyván_  _sok_  _hely_ az _ország_ A többi pediglen nyilván _kezd_ a Romai uralkodásnak ellent állani _de_  _Florus_ nem _hogy_ a párt ütésnek _elei_ vette volna és azt _kezdet_  _lecsendesít_  _hanem_ még azon volt _hogy_  _kényszerít_ öket a _fegyverfogás_ azt pedig vagy azért _cselekedik_  _hogy_  _öröm_ látta volna öket mind egy szers mind el veszni vagy pediglen azért _hogy_ más utat nem láta _hogy_ magát meg menthese a _sok_ vétkeiért valo _büntetés_ 


 Azon _idő_ amelyben _Zsidóország_ nagy _háborúság_ volt és minden _kész_ volt apárt ütésre Néro _császár_ igen _gyanakodik_  _hogy_ ö _gyújtat_ fel Roma városát az _égés_  _tizennyolcadik_  _julli_  _kezdődik_ ugyan azon anapon a melyen ánnak elötte sokal a _gallus_ Romát _megéget_ Az _égés_  _hat_ napig és _hét_  _éjszakai_  _tart_ A város _tizennégy_ részre lévén _osztva_ a _három_ része egészen _elég_ és a töb _hét_ részeiben tsak _imitt-amott_ maradának meg egy nehány _ház_ és minek utánna a _tűz_  _megtartóztat_ le rontván _sok_  _ház_ az _égés_ ujontában _elkezdődik_ és mind egészen _kilenc_ napig _tart_ igen _sok_ számuak veszének el és akik el szaladhatának a _cinterem_ és avároson _kívül_ valo rosz _ház_  _keres_ szállást Azt pediglen sokan észre vevék _hogy_ avitézek _aki_ a _tűzoltás_ szoktak olyan alkalmatoságokban rendelni és a _császár_  _tiszt_  _fenyeget_ és nem _enged_ azokot munkalodni kik a _tűz_ el akarják vala _oltani_  _de_ söt még ö magok _gyújtogat_ Néro _császár_  _akkoron_  _Antium_ volt Romához egy napi _föld_ és tsak _akkor_  _visszatér_ a mikor _meghall_  _hogy_ a _tűz_  _közelget_ az _udvarház_ noha az is _elég_ A koron egy magos _torony_ fel menvén _ahonnét_ egészen _ki_ láthatá az _égés_ és ót musikás _köntös_ a maga _csinál_ verseit _kezd_  _énekelni_ a _Trója_ városának _elégés_ 

Mind ezen _cselekedet_ akik _jól_ meg visgálák _könnyű_  _elhitet_ magokal _hogy_ ö maga volna a _kezdő_ annak az _égés_ azt pedig vagy _oktalanság_  _cselekedik_ vagy azért _hogy_ olyan rendkivül valo _dolog_ láthason vagy _hivalkodás_  _cselekedik_  _hogy_ nevezete _fennmarad_  _hogy_ Roma városát _felépít_ és szebbé _tesz_ minden _tehetség_ azon volt _hogy_ mindenel _elhitet_  _hogy_ semi része nem volt az _égés_  _abban_ munkálodék _hogy_ a népet meg segittse el szálittsa és avárost _megépít_ magára válalá _hogy_  _megtisztíttat_ az uttzákot és az _elégett_  _ház_  _hely_ mind ezek után is a Romai nép tsak néki _tulajdonít_ az _égés_ Néro pedig _haszontalan_  _igyekezik_ azon _hogy_ akeresztyéneket _okoz_ mivel még azok is _aki_ akeresztyéneket nem szereték szánakodásal _tekint_ öket mint olyanokot _aki_ a Néro _kegyetlenség_ áldozatra valoi és akik olyan vétekért szenvednek amelyhez semi _köz_ nintsen

Ez a _kegyetlen_  _császár_  _megfogat_ azokot _aki_ nyilván valo _kereszt_ valának és azoktol más sokakrais _talál_  _aki_ mind _megítél_ nem anyira ugy mint az _égés_ valo vétkeseket _hanem_ mint az _ember_ nemzet _gyűlölség_ áldozatra valoit mondgya _Tacitus_ illyen _hamis_  _ítélet_ valának a pogányok akeresztyének felöl nékik is _tulajdonít_ aleg nagyob vétkeket és aleg utálatosab _cselekedet_  _holta_ után is _csúfság_  _illet_ öket Némelyeket valamely állatnak a _bőr_  _takar_ és ugy szagattaták el a _kutya_ másokot 
  _kereszt_ vonták némelyek atüz langja _által_ veszének el _megégetvén_ öket _éjszaka_  _hogy_  _fáklya_  _hely_ vilagosittsanak mind ezek a Néro _kert_ menek vala végben _aki_ magais ót volt _kocsis_  _köntös_ és szekereket _futtat_ 

Hihetö _hogy_ a _keresztény_ az _égetés_ valo vádolásnak alkalmatoságával _csinál_ a _törvény_ és _kiad_ parantsolatokot a melyek _tilt_ akeresztyén vallásra valo állást és azt nem tsak Romában _hanem_ az egész _birodalom_  _sok_ Martyrokot számlálnak akik _ebben_ az üldözésben szenvedének ugy mint szent Paulinus _aki_ pisa városaba szenvede szent Románus szent _Gervasius_ és szent Protasius Ravennában pedig ugyan azon _idő_ szent Vitalius és szent váléria Atyok és Anyok szent _Gervasius_ és protásiusnak és még _több_ 

Azonba pedig _Zsidóország_ igen _készül_ a _hadakozás_ és azt a nyomoruságot _sok_ 
 féle _csoda_  _megjelent_ a melyekröl szól _József_ azok a _csoda_  _húsvét_ napján _történik_ ahadakozás elött _esztendő_  _három_  _óra_  _tájban_  _éjfél_ után a _templom_ olyan világoságban láttzot lenni valamint _fényes_ napal _ez_ az okosak arra magyarázák _hogy_ a világoság _tűz_  _jelent_ a mely meg is _emészt_ egy nehány _esztendő_ mulva ugyan azon _ünnep_ egy réz 
  _kapu_ a mely a _templom_  _belső_ részét zárta bé és a mely olyan nehéz volt _hogy_  _Husz_  _ember_ nehezen zárja vala bé minden _este_  _éjféltájban_ meg nyilék magátol azt _ítél_  _abból_  _hogy_ az Isten meg nyitaná _templom_  _ellenség_ 

A _következendő_ Májusnak _huszonegyedik_ napján egy _kevéssé_ nap lemenetele elöt az áerbe _hadiszekér_ láttanak minden _tartomány_ és mint nagy sereg vitézeket kik a _felhő_  _általmenvén_ a városokot _körülfog_ mint _ha_ meg akarták volna szállani Pünkösd _ünnep_ ugyan azon Májusnak _huszonnyolcadik_ napján A papok a _szokás_  _szerint_ a _templom_ a _belső_ résziben menvén _éjszaka_  _hogy_ a szolgálattyokot végben vigyék _hihető_  _hogy_ a lámpásokot _meggyújt_ és _füstölő_ ajánlyanak valamint aföld indulásnak a zugását _kezd_  _hallani_ és olyan zudulást mint mikor _tolongás_ sietnek _ki_ menni valamely _hely_ és azután szozatot _hall_ a mely _hirtelenség_  _kiált_ Menyünk _ki_  _innét_ Azt 
  _tart_  _hogy_ azok Angyalok valának _aki_  _elhagyás_  _fenyeget_ azt a szent _hely_ és _hogy_ el _hagy_ a sidokot is _ha_ az urhoz meg nem _tér_ 


  _József_ azt mondgya _hogy_ olyan _üstököscsillag_ is láttzot a mely _esztendő_  _tart_ és _hogy_  _Jeruzsálem_ felet olyan _rendkívül_ valo _fényesség_ lattak a melynek _kard_  _forma_ volt _de_ a sidok _megkeményedés_ és vakságok olyan vala _hogy_ mind ezek meg nem lágyitták sziveket Meg tsalák öket a _sok_  _hitegető_ akik _hízelkedik_  _rosszindulat_ azért is mind a magok _haszon_ magyarázák ezeket ajeleket _hízelkedvén_ azal magoknak _hogy_ a mely roszat azok _jelent_ a mind az _ellenség_  _fordul_  _de_ a min _inkább_  _megcsalatkozik_ mondgya _József_ és a mi _inkább_ vivé öket arra _hogy_  _fegyver_  _fog_ és meg szabadittsák magokot a Romaiak _járom_ alol az _írás_  _ígéret_ valának amely azt _ígér_ nékik _hogy_  _abban_ az _idő_ olyan _fejedelem_  _támad_ azö nemzetek _közül_  _aki_ az egész világot _bír_ Ez a _historikus_ ezt vespasiánusra akará szabni _de_ ezek ajövendölések már egészen _beteljesedik_ a _Krisztus_  _Jézus_ szemelyében akinek _birodalom_ már _akkoron_  _elkezdődik_ el _terjedni_ az egész világra ugy anyira _hogy_  _csakhamarjában_ véghetetlen _imádó_ valának kik a _hit_  _járom_ fel vevék avilágnak mind részeiben


 Azon _idő_  _tájban_ az Isten meg _jelent_ szent péternek _hogy_  _halál_  _idő_  _közelget_ és _hogy_  _követ_ rövid _idő_ mulva akristus _Jézus_ az ö Mesterét Ez a szent Apostol _tudván_  _tehát_  _hogy_ rövid _idő_ mulva el _hagy_  _halandó_ testét _haszon_ akará _fordítani_ azt akevés _idő_ és fel ébreszteni a _hív_ az _igazság_ a melyekre öket _tanít_ ugy _hogy_  _holta_ után az elméjekbe _tart_ a miket tsak rövideden _írás_  _hagy_ nékik erre valo nézve is _ír_ a második 
 levelét a melyet azon _hív_  _ír_  _aki_  _ír_ az _első_ valamint _ki_ tettzik ezekböl a szokbol Imé a második levél a melyet _ír_ néktek Az elsö levelét _tehát_  _ír_ a _hív_ kik el valának szélyedve pontusba _Galatia_  _Kappadókia_ Asiában és _Bithünia_ a levelében _főképpen_ a _kereszténység_  _megtért_ sidoknak _beszél_ 

Azt _hisz_  _hogy_ Romábol _ír_ ezt a levelét és _talán_ a _jelenés_ után melyet látot amidön Romábol _ki_ akara menni a Néro üldözése _elől_ a midön Roma _kapu_ let volna a _Krisztus_ 
  _megjelenik_ néki szent péter _elálmélkodván_  _kérd_ Uram _hova_ mégy a _Krisztus_  _felel_ néki En Romában _jön_  _hogy_  _itt_  _ismét_  _felfeszíttetik_ szent péter ezen szokbol _megért_  _hogy_  _csakhamar_ el _kell_ végezni az áldozattyát és bé _tölteni_ amit az üdvezitö mondot volt 
 neki Mostanában nem _követhet_ engemet _de_ mászor _fog_ engemet _követni_ És meg 
 másut Amidön _ifjú_ voltál magad _övedz_ magadot és oda mentél _ahova_ akartál _de_ amidön _megöregedik_ más _felövedz_ és oda viszen _ahova_ nem akarnád _tudta_ adván _hogy_  _micsodaféle_  _halál_ fog szenvedni _ugyanezért_ is mondá szent péter a levelében _hogy_  _kész_ el _hagyni_ evilágot ugy valamint a _Krisztus_ azt néki _ki_ nyilatkoztatta

Ebben alevélbe meg mutattya a jó _cselekedet_ szükségit az üdveségre ahiveket arra _int_  _hogy_ vigyázanak ahamis _doktor_ kik meg ronttyák vala a szent _tudomány_ és _botránkoztat_ az _anyaszentegyház_ rosz _példaadás_  _int_ arra is öket _hogy_ legyenek álhatatosok az Apostolok _tanítás_ azt _tart_  _hogy_  _inkább_ a simon magus _tanítvány_ és a Nicoláitakra _céloz_  _aki_ ugy _leír_ mint olyanokot akik tsak azt _keres_ 
  _hogy_ másokot el amittsanak _aki_ tsak a rosz _kívánság_  _követ_  _aki_  _tagad_ a _feltámadás_ az _isten_  _ígéret_ és _ítélet_ nagy _dicséret_ tészen szent pálrol és aleveleiröl a melyekbe azt mondgya _hogy_ vannak olyan _dolog_ amelyeket nehéz meg _érteni_ a melyekel a rosz _elméjű_  _visszaél_ valamint atöb _írás_  _hogy_ a magok _tévelygés_ meg 
  _erősít_ némellyek az Atyák _közül_  _kételkedik_  _abban_  _hogy_ ez a levél szent péteré lett 
 volna _de_ a leg régiebbek ugy _tart_ mint _isteni_  _írás_ szent _Júdás_ maga alevelében olyan verseket _eléhoz_ a melyeket a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_ Apostoli mondották


 Azon _idő_  _tájban_ szent pál is Romában mene Asián _általmegy_ valamint _megígér_ 
  _Timóteus_  _Troades_  _érkezvén_  _Karpusz_ nevühoz szálla _ahol_  _hagy_ a palásttyát és az _írás_  _Efezus_ meg látogatá _Timóteus_ Milétumba _érkezvén_  _ahol_  _Trofimusz_  _beteg_  _hagy_  _onnét_  _Korinthosz_ mene és _otthagy_  _Erasmus_  _egyik_ atanitványi _közül_ végtire Romában _érkezik_  _ahol_ szent pétert _talál_ mind _egyik_ mind a másika ujjab _buzgóság_  _kezd_  _hirdetni_ a _Krisztus_  _Jézus_ a sidoknak és a pogányoknak az Isten olyan áldását _hint_ az ö 
  _tanítás_  _hogy_ sokakot _megtérít_ a többi _között_ Néronak egy ágyasát teszik fel akit szent pál _megtérít_ és _aki_ el _hagy_ az _előbbeni_  _élet_ A _császár_ nem szenvedhetvén a _keresztényi_ vallásnak Romában valo _elterjedés_ a _tömlöc_  _tetet_ a _két_ Apostolt

Sokan a regiek _közül_ azt _tart_  _hogy_ a _két_ Apostolnak _megfogatás_ és _megöletés_ azért volt _hogy_  _győzedelmes_ voltak simon Máguson Ez az _istentelen_  _Krisztus_  _tartván_ magát és meg akarván mutatni _hogy_ valamint a _Krisztus_  _Jézus_ öis fel mehet a menyekben _felemeltet_ azért magát az áerbe _két_  _ördög_  _tüzes_ szekérben a mely _boszorkányos_ szekér volt a _sok_ nép _aki_  _jelen_ volt már _ő_ ugy _tekint_ mint _isten_ és nagy _kiáltás_ néz vala _felfelé_ utánna _de_ a _két_ Apostol szent péter és szent pál az _imádság_  _fogván_ a _csalárd_ az _ördög_ el _hagy_ és a _föld_  _esik_ a lábait _eltör_  _onnét_  _felemel_ és a városnak _Brunda_ nevü _hely_ vivék _ahol_  _bánván_ és szégyenelvén _eset_ a _ház_  _tető_ le ugrék és nyomorultul meg _hal_ sokan akik ezt láták meg _tér_ mások pedig meg maradának vakságokba


 Azt _tart_  _hogy_ Néró is _jelen_ let volna ezen az _eset_ és _bizonyság_ volt a simon 
  _gyalázat_ a kinek _kedvez_ Suetoníus is azt mondgya _hogy_ a _közönséges_ valo _játék_ egy _ember_ a _császár_ láttára repülni akara _de_  _csakhamar_ le _esik_ a _föld_ és a vére a székig _ficskándozik_  _ahol_ a _császár_ ült _hogy_ néze

A Simon mágus _halál_ után _tesz_  _tehát_ szent pétert és szent palt egy _tömlöc_  _ahol_ sokakot _megtérít_ nyoltz _hónap_ volt _fogság_ a midön _megtérít_ szent Processust és 
 szent Martinianust ezek valának az ö _fő_  _örző_ és más negyven személyeket kik 
 mind martyrságot szenvedének szent pál a _Timóteus_ Romábol _ír_ második levelében azt mondgya _hogy_ az elsö _megigazulás_ mindenek el _hagy_  _de_ az Isten meg segité és _megerősít_  _ő_ azért _hogy_ ö általa az _igazság_  _kihirdetés_  _elterjed_ apogányok _között_ és _hogy_ az ur meg szabaditotta az _oroszlán_  _torok_ az az a Néro _harag_  _de_  _teljesség_ még azért meg nem menekedék aveszedelemtöl az Isten tsak azért _halaszt_  _halál_  _hogy_ meg nagyobitaná _érdem_ 


 A _fogság_ meg nem gyengitheté azö _buzgóság_ a néro ágyasát _aki_ szollánk meg nem 
 szünék _oktatni_ és ennek a _császár_ egy _inni_ adoját _megtérít_ Alexander aréz mives _talán_ ugyan az akit _exkommunikál_ volt annak elötte valo _idő_ ellene volt és _sok_  _baj_  _okoz_ néki Az _ázsiai_ kik Romában valának nem _hogy_ segitették volna _de_ tölle _eltávozik_ az Isten pedig meg vigasztalá _ő_  _hozzá_  _küldvén_  _Oneziforusz_  _aki_ Ásiábol _érkezvén_ minek utánna sokáig _keres_  _ő_ végtire reája _talál_ és minden _tehetség_ 
 segitté _ő_ 


 Az Apostol azon _idő_  _tájban_  _ír_ alevelét az _efezus_ azt _tart_  _elegendő_ jó _ok_  _hogy_ ez a levél nem tsak egy városnak _hanem_ az egész Ásiában lévö _anyaszentegyház_ szollot mivel azt _ír_  _hogy_ a régi _exemplaris_ avárosnak a neve a melynek _kelletik_ 
 volna _küldeni_ nem volt fel _téve_  _hanem_ tsak _eszerint_ volt pál akristus _Jézus_ Apostola---------a szenteknek _aki_ ----------és a _hív_ &χ Az Apostol _eleinte_ mindgyárt _dicsér_ a 
  _hív_  _hit_ és _felebaráti_ szeretetét _elébe_ tészi egészen aválttságunknak és a _megigazulás_  _titok_ a _Krisztus_  _Jézus_  _érdem_  _által_ fel _tesz_ nékik a predestinatiot és a pogányoknak ahitre valo _hívatás_ a sidoknak és apogányoknak egy _test_ valo _megegyezés_ a mely _test_ a _Krisztus_ a _fej_ ennek az _isteni_  _fő_ a _dicsőség_ és fel magasztaltatása _feljebbvaló_ minden lelki és testi _teremt_ állatoknál az ollyan sidokra és _keresztény_  _támad_ akik atörvény béli _ceremónia_ adták mod nélkül magokot azután _beszél_ a simon Mágus _tanítvány_ ellen és azon _időbeli_  _eretnek_ ellen _aki_  _gnosztikus_ nevezték végtire igen szép letzkét _ad_ az _efezus_  _hogy_ mi képen _él_  _keresztényi_  _élet_ minden féle _hivatal_ el végezvén levelét arra _kér_ öket _hogy_  _imádkozik_  _érte_  _hogy_ az Isten adgyon néki _bátorság_  _erő_ és szabadságot az _evangélium_ prédikálására a _hamis_  _ellenzés_ és üldöztetések ellen is alevelet _Tichikusz_  _által_  _elküld_ akit _kedves_ attyafiának nevezi az ur _hű_ szolgájának és az Isten szolgálattyában valo _társ_ 


 Kevés _idő_ az után _ír_ szent pál amásodik levelét szent _Timóteus_ Az Apostol _fogság_ volt _abban_ az _idő_ és olyan _bizonyos_  _tart_ Martyrságát _hogy_ magát ugy 
  _tekint_ mint olyan áldozatra valot _aki_  _kész_ volt _hogy_ fel áldozák szent _Chrysostomus_ 
 ezt a levelet ugy _tekint_ mint szent pálnak _testamentum_ szent _Timóteus_ Asiában volt vagy is _Efezus_ amidön szent pál arra _kér_ levelében _hogy_ sietve menne _hozzá_ és még a _tél_ elött vegye maga mellé Márkot ís és _köntös_ a _könyv_ vigye el amelyeket _Karpusz_  _hagy_ 

Azután a _Démász_  _eset_  _ír_ neki _aki_ a világ szeretetére adván magát el _hagy_  _ő_ és _Tessalonika_ ment az után _hogy_  _Himeneusz_ és _Filétusz_ a _hit_ el _hagy_ és sokakot azal _hiteget_  _hogy_ a _feltámadás_ már meg volt _emlékezet_  _tesz_ azután a _Timóteus_ nagy anyárol loisbéröl és az Anyárol _Eunicze_  _aki_ azt a _kedves_  _tanítvány_ az áítatoságban és a szent _tudomány_ nevelték volt Arra _int_  _hogy_ nevellye magában a szent Léleknek _kegyelem_ amelyet vette volt fel szenteltetésekor egy nehány féle _tanács_  _ad_ néki a _hamis_  _doktor_  _iránt_ és azon _időbeli_  _eretnek_  _iránt_ arra _int_  _hogy_  _soha_ el ne feletkezék arrol amit tölle _tanul_ azon meg ne ütközék _ha_ némelyek el távoznak az _igazság_  _hanem_ azt _kemény_ prédikállya állyon ellene annak _aki_ az ellen _támad_ és _aki_ tsak az ujságot _keres_ a mely tsak a _fül_ és arosz _kívánság_  _hízelkedik_ a levélnek avégin _köszönt_ szent _Timóteus_  _Eubulus_ pudens linus és _Klaudia_ nevekel ezek régi Romai _kereszt_ 
 valának _aki_  _Timóteus_ üsmérhette Romában valo létekor 62 _esztendő_ 


 Végtire Szent Péter és szent pal Apostolok _dicsőséges_ Martyrságal _megkoronáz_  _élet_ és munkájokot mind a _kettő_ Romában és egy napon ugy mint 29 junÿ azt _tart_  _hogy_  _megölettetés_ elött meg veszözék öket még mostanában is mutattyák Romában az _oszlop_ a melyekhez mondgyák _hogy_ valának _kötözve_ együt vitték _ki_ öket avárosbol az _Ostia_  _kapu_ Prudentius azt mondgya _hogy_ ugyan egy _hely_ szenvedék ahalált 
 a _Tiberis_ vize mellet valo _tó_ szent pétert _felfeszít_  _fő_ alá valamint maga _kér_ arra a _hóhér_ Ezt azért _cselekedik_  _hogy_ a _fájdalom_ még nagyob legyen vagy azért _hogy_ nem _tart_ magát méltonak arra _hogy_ ugy _felfeszíttetik_ mint akristus _fő_ fel azon _hely_  _temet_ a melyet váticánumnak nevezik


 Szent pál A Salviána vizeinél _megölet_ nekie _fej_ vevék és az _Ostia_ uttya mellet 
  _eltemet_ A nagy szent _Gergely_ azt mondgya mint _bizonyos_  _dolog_  _hogy_ minek utánna akét Apostolt _megöl_ volna némely _napkeleti_  _kereszt_ a _haza_ akarák vinni atesteket _de_ a midön _két_  _mélyföldnyi_ lettek volna Romátol továb nem viheték arettentö villámlás és _mennykő_ miat A koron a Romai _kereszt_  _ki_ menvén avárosbol _visszahoz_ a _test_ a szent péterét a váticánumba _temet_ és a szent pálét az _Ostia_ uttya mellé még mostanában is láthatni az ö _temetőhely_ a melyekhez minden _idő_ mind a romai mind az egész világon lévö _hív_ nagy _tisztelet_ voltanak


 szent Péter után _következik_ a Romai székben szent _Kelemen_  _aki_  _emlékezik_ szent pál a _filippibeli_  _ír_ levelében és akinek azt mondgya _hogy_ aneve az _élet_  _könyv_ vagyon _írva_ szent péter és pál midön _élet_ valának _sok_ szor _kényszeríttetik_ Romábol _ki_ meni az 
  _anyaszentegyház_  _haszon_  _olyankor_  _helyette_ vagy püspököket vagy vicegerenseket rendelnek vala _aki_ az ö _távol_ valo létekben _igazgat_ és _oktat_ azt az _anyaszentegyház_ szent linust azt _tart_  _hogy_ szent pál rendelé szent _Kelemen_ pedig szent péter szent _Cletus_ vagy Anacletust is az Apostolok rendelék és _igazgat_ azt az _anyaszentegyház_  _de_ az Apostolok _halál_ után a _hatalom_ tsak egy szemelyre kelletek adni _hogy_ a _meghasonlás_  _eltávoztatik_ Erre valo nézve szent péter _hogy_  _elei_ vegye a _meghasonlás_  _halál_ elöt szent _Kelemen_ rendelé _hogy_  _hely_ légyen székiben


  _de_ ez a szent pápa vagy alázatoságbol vagy valamely más _ok_ amelyet nem 
  _tudhat_ nem vevé _kéz_ valojában az _anyaszentegyház_  _igazgatás_  _hanem_ tsak szent linus és szent _Cletus_ vagy Anacletus _halál_ után szent linust a régiek mindgyárást szent péter utánvalonak üsmerték a Romai székben Azt _tart_  _hogy_ szent linusrol tészen 
  _emlékezet_ szent pál a _Timóteus_  _írott_ levelében szent linus _tizenkét_  _esztendő_ és egy nehány _hónap_  _igazgat_ az _anyaszentegyház_ az ö pápasága alat let a _Jeruzsálem_ el rontása a melyröl _beszél_ a _Krisztus_  _esztendő_ 78 dikában _meghal_ a _deák_  _huszonharmadik_ septemberben teszik az _ünnep_ a _görög_ pedig _ötödik_ novemberben

A Simon mágus _eretnekség_ az ö _eset_ el nem szélyede mivel _ő_ nem tsak _élte_ 
  _hanem_ még _holta_ után is Isten _gyanánt_  _imád_ szent _Justinus_ azt mondgya _hogy_ a második Saeculumnak a _közép_ a samaritánusok és más _tartomány_  _ő_ az _isten_ 
  _között_ leg nagyobnak _tart_ a Romaiak söt még atanáts is valamint a régiek _ír_ 
  _isteni_  _tisztelet_ adnak vala néki és _kőkép_  _emel_ néki a _Tiberis-sziget_ a melyre 
 reá volt _írva_ Simoni Sancto Deo Alexandriai szent _Kelemen_ azt mondgya _hogy_ az ö 
  _követő_  _imád_  _ő_ az ö _idő_ 


 Menandrius a simon magus _tanítvány_ samariai _fi_ volt emég az Apostolok _idő_  _kezd_  _tanítani_  _hasonlít_ vagy is felyül _halad_ mesterét az _ördögi_  _tudomány_ valamit simon magának _tulajdonít_ manándrius is magának _tulajdonít_  _mindazonáltal_ nem _tart_ magát _örökös_  _erő_ lenni mint simon _hanem_ azal _dicsekedik_  _hogy_ a _mindenható_  _ő_  _elküld_ az emberek válttságára azt _tanít_  _hogy_ az Angyalokot az _isteni_  _értelem_ nemzette volna _hogy_ a világot és az _ember_ testét ök _teremt_ a mi _ő_  _illet_ ö ugy _eljön_ mint meg váltó _hogy_ adgyon az _ember_ az ö _ördögi_ mestersége _által_  _elegendő_  _tudomány_ arra _hogy_ meg _meggyőzhet_ az Angyalokot kik a világot _teremt_  _aki_ ugy lehet meg gyözni _ha_ azö _boszorkányság_ meg _tanul_ és _ha_ azö nevében valo _keresztség_ fel veszik

Azt _tanít_  _hogy_ az ö _keresztség_  _feltámadás_ volna és akik azt _felvesz_ se meg ne halnának se meg nem rodhadnának se _soha_ meg nem vénülnének _de_ mind ezekre az _ígéret_ igen _kevés_ vevék azt fel senki nem meré magának _ígérni_ a _meghalhatatlanság_ Menandrius leg több _tanítvány_ Antiokiába szerze magának ezek _keresztény_  _hívattat_ magokot és igy _meggyaláz_ akeresztyéni vallást apogányok _között_ akik nem _tud_  _megkülönböztetni_ avaloságos _keresztény_ ahamisaktol azok _aki_  _inkább_ üsmérék a Menandrius _tanítvány_ Menandriánistaknak _hív_ a _híres_  _tanítvány_ Menandriusnak saturnius és _Bazilidesz_ valának ezekröl még lehet _emlékezik_ másut

A _Thiáni_  _Apollonius_ Romában mene a simon mágus _halál_  _idő_ Musonius stoiciánus _filozófus_ is ót volt rabságban és nem akará _hogy_  _Apollonius_ látogatására menyen _Philolaus_ más _filozófus_  _elől_  _találván_ Apolloniust Romátol _hat_  _mélyföldnyi_ azon vala _hogy_  _Apollonius_ ne menne Romában mondván _hogy_ ót nem volna meg maradás az _Apollonius_  _tanítvány_  _aki_  _harmincnégy_ valának ezen _megijed_ tsak nyoltzan maradának melette atöbbi _visszatér_  _Apollonius_ pedig még inkáb _megbátorodván_ bé mene avárosba mondván meg mutattya _hogy_ egy valoságos _filozófus_ semitöl nem _tart_  _Apollonius_ Romába lévén _Télésinus_  _egy_ a _konzul_  _közül_ magához _hívat_  _tudakozódik_ tölle mind _köntös_ felöl mind _hivatal_ mind pedig arrol _hogy_ mi formában _könyörög_ az _isten_  _tudós_  _találván_ avallásba meg _enged_ néki _hogy_ meg látogathasa a _templom_ és meg parantsolá az áldozo papoknak _hogy_  _jól_  _fogad_  _Apollonius_  _egy_  _templom_ amásikában menvén mondá _hogy_ az _igazságos_  _hogy_ mindenik _isten_ valo _kötelesség_  _elég_  _tesz_ 

 _Tigellinus_ Néronak _kedves_  _ember_ vala _gyanakodás_  _esvén_ Apolloniusrol nagy szorgalmatoságal vigyáztata minden _cselekedet_ és _beszéd_ azon _idő_ anapban _fogyatkozás_ lön és _mennydörgés_ egy szers mind _Apollonius_ az _ég_  _tekintvén_ mondá Valamely nagy _dolog_ fog lenni és nem fog leni azt _tart_  _hogy_ azt akará _megjövendölni_ a mi _harmadnap_ után _történik_ mivel Néró asztalnál lévén a _mennykő_ az asztalra _esik_ és a _császár_  _elejt_ a pohárt a _kéz_ a melyböl _inni_ akart _ha_ szinte _figyelmetesség_ vigyazais _Apollonius_ a maga _beszéd_  _mindazonáltal_ olyan _tréfaszó_  _ejt_ a melyekért _Tigellinus_ bé vádola mint olyan szókért a melyek a _császár_  _illendő_  _tisztelet_ meg sértették _de_ a _könyv_ a melyben a vádolás volt _írva_ fel nyitván a papirosat _fehér_  _talál_ az _írás_ oda volt _Tigellinus_  _gondol_  _hogy_ azördögi mesterség volna azután _kérd_  _titkon_ Apolloniustol _hogy_ mit _tart_ az _ördögi_  _jelenés_ valamit a _gyilkos_ és az _istentelen_ felöl _tart_  _felel_  _Apollonius_ szemire _hányván_ ezeket avétkeket _alattomban_  _Tigellinus_ 

Még Romában valo létiben egy nagy _família_ valo leány ugy _tetszik_ mint _ha_  _meghal_ volna a leány _férjhezmenőleg_ volt a leányt _temetni_ vitték a _szokás_ szerent egy ágyon _ki_ nyujtoztatva és _kitakaratlan_ a mátkája siránkozva _kísér_  _Apollonius_ az uttzán _találkozván_ mondá _letesz_ az ágyat a _föld_ a sirastoknak végit szakasztom _kérd_ a leánynak anevét _megillet_ és _holmi_ szokot monda suttogva _akkoron_ a leány fel serkene szolni _kezd_ és viszá _tér_ az Attya _ház_ a szüléi nagy summa pénzt akarának adni Apolloniusnak _de_ el nem vevé _hanem_ aleánynak _ad_  _jegyruha_ még azok is _aki_  _jelen_ valának meg nem merék _bizonyítani_  _hogy_ a leány valoságal _meghal_ volna


 Mind azon _által_ Néró _császár_  _kegyetlenség_ és üldözési ellen a _csalárd_ 
  _boszorkány_ ellen és a _filozófus_  _sok_  _beszéd_ ellen is a _keresztényi_ vallás inkáb 
 inkáb _terjed_ szent _János_  _evangélista_ minek utánna egy nehány _íz_ let volna annak 
  _előtte_ akis Ásiába végtire oda mene _hogy_ ót lenne rend _szerint_ valo maradása 66 
  _esztendő_ Az igen meg lehetö _hogy_ Mária Magdolna _aki_ felöl mondgyák _hogy_ 
  _Efezus_  _meghal_ Szent _János_ oda _kísér_ és mellette volt valamint a _Krisztus_ mellet volt mivel szent pálon és szent _Barnabás_  _kívül_ a töb Apostolok aszonyokot 
  _tart_ magok mellet akik az _étel_ viseltek _gond_ szent _János_  _tehát_  _Efezus_  _helyheztet_ maradását a mely városnak szent _Timóteus_ rendelte vala püspöknek szent pál 
  _de_ szent _János_ inkáb _kell_ ugy _tekinteni_ mint Apostolt és az _anyaszentegyház_ Mesterét mint sem _különös_  _anyaszentegyház_ püspökjét _Euszébiosz_ azt mondgya _hogy_ az 
 utolso _öregség_ az _ázsiai_  _tartomány_  _feljár_  _hogy_ ót püspökököt rendelyen


  _abban_ atartományba pedig a szent léleknek _különös_ valo vezérléséböl mene _hogy_ ót viaskodgyék a _kerinthiánus_ és _ebionita_  _eretnek_ ellen akik azt _tart_  _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ tsak _tiszta_  _ember_ lett volna Azt _ír_  _eziránt_  _hogy_ ez az Apostol _aki_  _soha_ nem _fürdik_ egy szer oda mene vagy _különös_ sugarlásbol vagy _egészség_ valamely változásáért _de_  _megtudván_  _hogy_  _Kerinthosz_ a _fürdő_ volna _csakhamarjában_ viszá _tér_  _tartván_ attol mondá _hogy_ a _fürdő_ le ne _esik_ az _isten_ és az _igazság_ annak az _ellenség_ szent _Ireneusz_ azt mondgya _hogy_ ezt a _dolog_ szent Polikárpustol _hall_  _aki_ is szent _János_  _tanítvány_ volt

Mint _hogy_  _Kerinthosz_  _kezd_  _beszélni_ szükséges _itt_ fel _tenni_ az ö _história_ és rövideden az ö _tévelygés_ ugy az azon _időbeli_  _eretnek_ is valamint a Nicoláitakot _aki_ szol szent _János_ a látásában és atobbit _aki_ ezektöl veszik _eredet_ és _ki_ azután _közönséges_ a _gnosztikus_ neve alat üsmerték Az _ebionita_ és a Nazareanusok más _idő_  _tartozik_ ezek _Jeruzsálem_ el romlása után _támad_  _Theodoretus_ fel _tesz_ 
  _közönséges_  _hogy_ az _anyaszentegyház_ még _kezdet_  _két_  _egymás_  _ellenkező_  _eretnekség_  _megháborít_ a mely mindenike _közüle_  _sok_ szakadásokra vagy ágakra _terjed_ Az _egyik_  _ered_ a Samaritánusoktol Simon magus _által_ és a másika a sidoktol _Kerinthosz_  _által_ a simon _fő_  _hitágazat_ a _hogy_  _két_ Isten vagyon a _teremtő_ és meg más _feljebbvaló_ azt _tanít_  _hogy_ a _Krisztus_ nem valoságos _ember_ volt se a _halál_ nem volt valoságos _Kerinthosz_  _ellenben_  _hisz_ az _isten_  _egyesség_ és egy _kezdet_ az _ember_  _természet_ valoságát a _Krisztus_  _Jézus_  _élet_  _halál_  _igazság_  _de_  _tagad_  _istenség_ tsak _tiszta_  _ember_  _tartván_  _ő_ A törvény béli _ceremónia_ igen _tart_ a melyeknek _megtartás_ szükségesnek _hisz_ lenni az üdveségre

 _Kerinthosz_ sidó nemzet lévén _Egyiptom_ sokáig lakék _ahol_  _megtanul_ atudományokot és a _filozófia_ azután Asiában mene _ahol_  _kezd_ a _kerinthiánus_ vallást azt _tart_  _hogy_ még az 
 Apostolok _idő_ és az _anyaszentegyház_  _kezdet_  _kezd_  _tanítani_ és _hogy_ ö _felingerel_ a sidokot _hogy_ zugolodgyanak szent péter ellen azért _hogy_ meg 
 keresztelte volna _Kornélius_  _hogy_ az ö _társ_ valának azok akik Antiokiába a _körülmetélés_ szükséges voltát predikálák mondván _hogy_ a nélkül a _hit_  _megtért_ pogányok nem üdvezülhetnek a mely _háborúság_  _okoz_ az _anyaszentegyház_ és okot _ad_ arra _hogy_  _Jeruzsálem_  _gyűlés_  _tart_ a melyben a _Kerinthosz_  _tartás_ meg veték és _kárhoztat_ az igen lehetö _hogy_ a _hamis_ Apostolok és a _gonosz_ munkások _aki_  _oly_  _gyakorta_ panaszolkodik szent pál a leveleibe _aki_ el akarják vala rontani az _evangélium_ szabadságot _felállítván_ a törvény _ceremónia_ szükséges voltát _hogy_ azok a _Kerinthosz_  _tanítvány_ valának

Az _keresztényi_  _anyaszentegyház_ nem _kárhoztat_  _teljesség_ a törvény béli 
  _ceremónia_  _követés_ meg is _enged_ a _megtért_ sidoknak _hogy_ meg maradgyanak szokásokban _ha_ akarják szent péter szent _János_ szent _Jakab_ Apostolok _kemény_ meg _tart_ 
 a _törvény_ szent _Justinus_ martyr a második saeculumnak a _közép_  _felé_ még azt _tart_ 
 vala _hogy_ a sidó _ceremónia_ semiben nem _ellenkezik_ az üdveségel sulpitius severus azt _tart_  _hogy_  _Hadrianus_ alat a sidoknak egészen valo el pusztulásokig a _kereszténység_ 
  _megtért_ sidok a _törvény_  _megtartás_ alat _imád_ az _isten_  _Origenes_ azt mondgya _hogy_ az ö _idő_ valának ollyanok a sidok _között_ akik egészen _elhagy_ a törvény _ceremónia_  _de_ meg valának ollyanok akik szorosan meg _tart_ a _Kerinthosz_  _eretnekség_ nem _abban_ álla _tehát_  _teljesség_  _hogy_ a _törvény_  _megtart_  _hanem_  _abban_  _hogy_  _kényszeríteni_ akará _közönséges_ mind a _megtért_ pogányokot és sidokot atörvény béli _ceremónia_ mert más képen nem lehetne üdvezülni az illyen _tanítás_  _kárhoztat_ mindenkor az _anyaszentegyház_ 


  _Kerinthosz_ el _hagyván_  _Zsidóország_ Ásiába mene lakni szent _János_  _evangélista_ utánna mene _hogy_ ellene ályon Az elsö _tévelygés_ ennek az _eretnek_ mint egy elsö _grádics_ vala _eset_ Azt _tanít_  _hogy_ a mojses _törvény_ a _kezdő_  _gonosz_ volt Hogy tsak egy világ _isten_ vagyon _de_ az az Isten nem volt _teremtő_ Hogy a világ sokal aláb valo _hatalom_  _által_  _teremtetik_ a láthatatlan lételeknél a kinek vélek nintsen semi _közösülés_ és akinek nintsen semi üsmerettsége az _isten_ Ennek a _teremtő_ egy _fia_ is adot _de_  _aki_  _idő_ születet és _különböző_ az _ige_ sokan az Atyák _közül_  _Tertullianus_ szent _Epiphaniosz_ szent Agoston és _Theodoretus_ azt mondgyák _hogy_  _Kerinthosz_ a világ _teremtés_ az Angyaloknak és egy nehány féle aláb valo _hatalmas_  _tulajdonít_ és _hogy_ ezektöl _jön_ a törvény és a proféták: Hogy a sidok _isten_ tsak egy Angyal volt az is _gonosz_ Angyal _ha_ szent _Epiphaniosz_ mondásának _hisz_ 

Mind ezek után nehez volna el _hinni_  _hogy_ a _kerinthiánus_  _hisz_ atörvénynek szükséges voltát és _hogy_ ök azt _hív_  _követ_ a lehetö _hogy_ tsak _külső_  _követ_ és _hogy_ tsak azért akarták _követtetni_ mert _tart_ attol _hogy_ öket is ne üldözék a 
 sidok és a pogányok valamint akeresztyéneket ugyan is szent pál a _hamis_  _doktor_ felöl azt mondgya _hogy_ a _törvény_ meg nem _tart_ és amit _cselekedik_ tsak arra valo _hogy_ 
  _dicsekedhet_ik_ a székben _aki_ predikálanak és _hogy_  _elkerülhet_ az üldözést szent 
  _János_ a maga látásában fel _kell_ az ollyan _káromló_ ellen _aki_ magokot sidoknak _tart_ 
 és nem azok _hanem_ a sátán sinagogái vegtire szent _Ignác_ Martyr azt mondgya _hogy_ sokan valának olyanok _aki_ a sidoságot _tanít_  _de_ nem valának _körülmetélve_ 

A mi a mi urunkot _illet_  _Kerinthosz_ meg valaszttya vala a _Jézus_ valamint szent _János_ 
 mondgya el valaszttya vala _Jézus_ a _Krisztus_ azt _tanít_  _hogy_  _Jézus_ tsak _tiszta_  _ember_ volt _József_ és Mariátol születet valamint mások _de_ minden emberek felet valo _igazság_ és _bölcsesség_ volt: Hogy _Jézus_  _megkereszteltetvén_ az _örökös_  _isten_ a _Krisztus_  _tudniillik_ a szent Lélek le szálla reája _galamb_  _kép_ és _ki_ nyilatkoztatta néki az Atyát _aki_ még üsméretlen volt: Hogy a _Krisztus_  _erő_  _cselekedik_  _Jézus_ atsudákot: Hogy _Jézus_  _halál_ szenvedet és _feltámadt_ : _de_ a _Krisztus_ el _hagy_ szenvedésekor és viszá _tér_ a maga _teljesség_ szenvedetlenül


 Ez a _teljesség_ a _kerinthiánus_  _titok_ vala valamint ahalgatás a mélység a láthatatlan és 
  _ki_ mondhatatlan lételek a _teremtő_ felet: ezek nagy szók _de_ tsak arra valok _hogy_  _elbódít_ atudatlanokot Azt _tart_  _hogy_ némely _kerinthiánus_  _tagad_ a _feltámadás_ és _hogy_  _őfelőlük_ mondgya szent pál a _korinthoszbeli_  _hogy_  _megkereszteltet_ magokot a 
  _halott_ szent _János_  _inkább_ ezeket az _eretnek_  _tekint_  _hogy_  _ellene_ állyon az 
  _evangélium_ és leveleibe _Kerinthosz_  _első_  _kezdő_ a Millenárius _eretnekség_  _aki_ azt _tart_  _hogy_ a _Krisztus_  _ezer_  _esztendő_ fog uralkodni a _föld_ a _feltámadás_ után 

Ennek elötte már szolottunk Nicolausrol a vulgaris _esztendő_ 33 kában A nicoláisták azal 
  _dicsekedik_  _talán_ nem _hamis_  _hogy_ Nicolaus let volna azö _fej_ ezek azt _tanít_  _hogy_ avilágot nem az Isten _teremt_  _hanem_  _bizonyos_  _felső_  _hatalmasság_ a munkája A _házasságtörés_ és a _bálvány_ áldozot _eledel_  _közötte_  _csekély_  _dolog_ volt az ollyan _eledel_  _megexorcizál_ azután _belőle_  _eszik_ a _házasságtörő_ nyoltz nap mulva fel szabaditották minden féle szabados és _fertelmes_  _élet_ és _hogy_ az aszonyok _közös_ legyenek nálok meg volt engedve A pogányok _babonaság_ széltiben _követ_  _bizonyos_ szokot _feltalál_ ugy mint Angyal és _hatalmasság_  _hogy_ a _hallgató_  _csodálkozik_ rajtok és _elbódít_ az _együgyű_ valamely rosz _könyv_  _tanít_ amelyet _talán_  _Kerinthosz_ 
  _csinál_ Alexandriai szent _Kelemen_  _előhoz_ némely szokot _abból_ a _könyv_ a melyekböl _ki_ tettzik _hogy_ az _isten_  _tulajdonít_  _fertelmesség_ 


 A nicolaiták nem sokáig _tart_ a _kainistus_  _eretnek_  _ész_  _elegyedik_  _aki_ is ugy _tekint_ mint a valentinianusoknak egy ágát A Nicolaiták egy olyan _erő_ vallottak _aki_  _feljebbvaló_ a _teremtő_  _erő_ az _első_ nevezték _bölcsesség_ a másikát _felső_  _erő_ Azt 
  _tart_  _hogy_ azok _aki_ az _ótestamentum_  _gonosz_  _tart_ lenni ugy mint _Káin_  _Esau_  _Koré_ a sodomitákot és még _Júdás_ is _hogy_ ezek a _bölcsesség_  _tartozik_ és _hogy_ azok akik felöl _dicséret_ tészen azok ateremtöhöz _tartozik_ ugy mint _Ábrahám_ Isák _Jákob_  _József_ Hogy a _teremtő_  _hiába_  _támad_ az _első_ ellen _aki_  _soha_ meg nem gyözhette mert a _bölcsesség_ segitette öket és magához vette öket Hogy tsak egyedül _Júdás_  _tud_ ezeket a _titok_ és ugyan azért is _elad_ a _Krisztus_  _Jézus_ Akarván avilágnak szerezni azokot a nagy _jó_ a melyeket annak szerze a _Krisztus_  _halál_ és akarván meg gátolni _hogy_ a _Krisztus_ meg ne ronttsa az _igazság_  _káromol_ a _törvény_ és a _törvény_  _isten_ a _feltámadás_  _tagad_ 

Az _erkölcs_ valo _tanítás_ szintén ollyan meg romlot volt valamint ahit ágazattyok azt _tanít_  _hogy_ az üdveségért minden féle _cselekedet_  _kell_ mivelni A világoságban _cselekedik_ a setéttségnek _cselekedet_ a melyet a szemérmeteség nem engedi _hogy_  _feltesz_ Azt _tanít_  _hogy_ mindenik _cselekedet_  _különös_ Angyala vagyon _aki_  _akkor_  _jelen_ vagyon és azt az Angyált segitségül _hív_ atselekedetkor ollyan _könyv_  _tanít_ amelyet a _Júdás_  _evangélium_ nevezték és még egy olyanbol a melyet a szent pál menybe menetelének _hív_ ez a _két_  _könyv_  _tele_ volt _fertelmes_  _tanítás_ és tsak arra valok valának _hogy_ az _ember_  _int_ a _teremtő_ munkájit el rontani


 A _gnosztikus_ nem valának anyiban _különös_ valo _eretnek_ mivel az elsö _két_ vagy _három_ saeculumokban tsak nem mindnyájan az _eretnek_ az ö neveket viselik vala _hogy_ a _többi_  _megkülönböztetik_ mint _tudós_ mivel _görög_ ez a szó _gnosztikus_  _tudós_ 
 tészen azt el lehet _hinni_  _hogy_ szent pál ezekröl akara szollani a midön ezt _ír_  _Timóteus_  _megtart_ a mi nálad levagyon _téve_ ugy mint a _hív_ és _elkerül_ arosz uj _beszéd_ és minden _tudomány_ a mely _hamis_ viseli a _tudós_ nevet: A _gnosztikus_ az ö vallásokot simontol Menandrustol saturninustol _Bazilidesz_  _Karpokratész_ és valentinustöl 
 vették volt _Euszébiosz_ azt mondgya _hogy_  _Karpokratész_ volt az Attya ennek a szakadásnak _hihető_  _hogy_ ö szaporitotta meg a _tévelygés_ A valentiniánusokot _közönséges_ a _gnosztikus_ név alat nevezték szent _Ireneusz_ ugyan olyan formában is _ír_  _ellene_ 


 A _gnosztikus_  _két_  _kezdet_  _tart_ az egyíkét ugy mint jót amásikát roszat azt 
  _tart_  _hogy_ nyoltz _ég_ vagyon és mindenik _ég_ egy _fejedelem_ tettenek _aki_ azt _igazgat_ A _felső_  _hetedik_  _ég_ a _fejedelem_ Sabaoh _aki_  _teremtő_ volt az _ég_ és a _föld_ 
 és az alatta valo _hat_  _ég_ és a sidok _törvény_  _kezdő_  _aki_ azt mondották _hogy_ szamár vagy sertés _forma_ vagyon A nyoltzadik _felső_  _ég_ volt az ö _Barbéló_ a kinek _asszonyhaj_ adnak vala és akit némelykor avilág Attyának némelykor Annyának nevezék a _Krisztus_ valo _sok_ féle _tartás_  _között_ azon _megegyezik_  _hogy_  _tagad_ az _ige_  _megtestesülés_ azt mondották _hogy_ az Isten _ige_ és a _Krisztus_ a _föld_  _jön_  _de_ meg nem testesült nem születet evilágon se valojában nem szenvedet _hanem_ tsak _tetszik_ mint _ha_ szenvedet volna

Némellyek _közüle_  _él_ az _ó_ és az _újtestamentum_  _könyv_ a mi nékik azokban _ellenkező_ volt azt avilági elmének _tulajdonít_ a mit pedig _gondol_  _hogy_ nékik _kedvez_ azt az _igazság_ lelkének _tulajdonít_  _de_ nagyob része _közüle_ meg vetik vala a _törvény_ és a profétákot és azoknak _kezdő_  _káromlás_ valának az _ótestamentum_  _isten_ és mind azokhoz _aki_  _dicséret_ tészen az _ótestamentum_ ugy mint _Ábrahám_ Mojsesröl _Illyés_ : azt _tanít_  _hogy_ a mi lelkünk egy az Isten lelkével _közötte_ az Aszszonyok _közös_ valának és _oly_  _gyalázat_ valának az ö _fertelmes_ és szemtelenségekért _hogy_ mások _enni_ sem akartanak vélek _hihető_  _hogy_  _ellene_  _ír_ szent péter az elsö levelét ezek nem _hisz_ se a _feltámadás_ se az _ítélet_  _hanem_ azt _tart_  _hogy_ egy olyannak a lelke _ki_ nem az ö vállásokon vagyon valamely _élő_ allatban megyen _holta_ után

Ezeknek _sok_  _hamis_  _evangélium_ vala némely Apostoloknak nevek alat _olvas_ az _Ádám_  _kigondolt_  _jelentés_ és más _könyv_ seth neve alat és a Noria _könyv_ a Noé _feleség_  _eszerint_ nevezék végtire a Bár-cabás nevü _könyv_ az az a syriai nyelven _tisztátalanság_ fia ezekben a _könyv_ mind nevettségre mind utálatoságra valo 
  _dolog_ valának Ezek ellen _ír_ Plotinus a _harmadik_ saeculumban és meg mutatá _hogy_ minden _tudomány_ plátobol vették volt _hanem_  _holmi_ uj szokot _tesz_  _hozzá_ és _abból_ 
  _formál_ az uj szakadást A _gnosztikus_ még _fent_ valának a negyedik saeculumban szent _Epiphaniosz_ és szent _Hieronimus_  _írás_  _szerint_ 


 Szent Márk _evangélista_  _jelen_ lévén amint mondgyák a szent péter és szent pál 
  _halál_ viszá _tér_ Alexandriában mint _hogy_ pedig ót _sok_  _csoda_ tett és sokakot _megtérít_ a _keresztény_ is _csúfolván_ a _bálvány_ azért a pogányok el végezék _hogy_ el 
 veszesék szent Márkot és _kezd_  _kiáltani_  _hogy_  _boszorkány_ volna az Isten el rejté egy _darab_  _idő_  _de_ végtire a midön a pogányok a serapis _ünnep_  _tart_ némellyek _közüle_ el menének _keresni_ a szentet akit ugy _talál_  _hogy_ az _isten_ ajánlya vala az _imádság_ ajándékát vagy is a szent áldozatot mivel vasárnap volt meg _fog_  _tehát_  _ő_ és egy _kötél_  _kötvén_ anyakára és _hurcolni_  _kezd_  _kiáltván_  _hogy_ ezt az _ökör_ a _Bukol_  _kell_ vinni az a _Bukol_ pedig a _tenger_ mellet valo _hely_ volt _ahol_  _igen_ magos _kőszikla_ valának a még igy vontzolták volna regeltöl _fogva_  _est_ és az uttzákot _megfest_ vérivel a szent áldgya vala az _isten_ és _hála_  _ad_ néki azért _hogy_  _érdemes_  _tesz_ neviért szenvedni

Estve pedíglen a _tömlöc_  _tesz_  _addig_ a még el végeznék magokba _hogy_ mitsoda félehalálal 
  _megöl_ azon _éjszaka_ a szentnek _két_ látása volt az elsö egy Angyal volt _aki_ atömlötzbe menvén nagy _földindulás_  _csinál_ és mondá a szentnek _hogy_ a neve az _élő_  _könyv_  _írat_ a második látás a _Krisztus_  _Jézus_  _megjelenik_ néki amidön _hála_  _ad_ az elsö _megjelenés_ az üdvezitö olyan formában _megjelenik_ néki a mitsoda formában volt a _föld_ és mondá néki Békeség legyen veled Más nap a pogányok _ismét_ vontzolni _kezd_  _mindaddig_ még alelkét _ki_ nem _ad_ 25 aprilis let _halál_ 68 _ész_ a mint _gondol_ A pogányok _megéget_ a testét _de_ nagy _záporeső_  _támadván_  _ki_  _ki_ el szélyede a _kereszt_ a _tűz_ meg maradot _darab_ részeit _összeszed_ és a _Bukol_ mellet _eltemet_ ót is volt _hely_ az ö _gyülekezet_ ennek a szent _evangélista_ a palásttyát sokáig meg _tart_ Alexándriában _ahol_ még a _hatodik_ saeculumba az uj püspökre adgyák vala a szent Márk 
 palásttyát és ugy ültették székibe Szent Márk után _Anianus_  _aki_ már volt szó let püspöké

Térjünk viszá már mostanában és nézük meg mitsoda állapotban vagyon _Zsidóország_  _ahol_ 
 azür zavar _hovatovább_ nagyobra szaporodék Lactántius azt mondgya _hogy_ szent péter és szent pál Romában _kevés_  _idő_  _holta_ elött _megjövendöl_  _hogy_ az Isten rövid _idő_ alat olyan _fejedelem_  _elküld_  _aki_  _meggyőz_ a sidokot a városokot le rontaná és minek utanna _sok_ nyomoruságot szenvedtetne vélek egészen maga _iga_ alá vetné öket és azt _büntetés_ azért _hogy_ olyan _gyalázatos_  _bánik_ az Isten _fia_ A vespasianus _ellene_ valo _hadakozás_ egy nehány _esztendő_ az után _megbizonyít_ ezeket a _jövendölés_ 

 _Florus_ még _gubernátor_ vala _Júdea_ mindenkor tsak _követ_ a sidokal valo roszul _bánás_ 
  _Cestius_  _Gallus_ a syriai _gubernátor_  _Jeruzsálem_ mene _ebben_ az _esztendő_ a _húsvét_  _ünnep_ is ót _tölt_ a mely _ünnep_ véghetetlen sidok _gyülekezik_ a világnak minden 
 részeiröl _Cestius_ tsak a _tudás_  _kedv_ a sidoknak számát kik _akkor_  _Jeruzsálem_ valának meg akárá tudni azért ís _hogy_ meg mutassa a _császár_  _hogy_ ez a nemzet nem volna olyan meg vetö a mint _gondol_ arra _kér_  _tehát_ az áldozo papokot _hogy_ számlálnák meg menyi sido volna _akkoron_  _Jeruzsálem_  _hogy_ azt véghez vihesék a _bárány_  _megolvas_  _aki_ a _templom_ ajánlották _húsvét_ az _ünnep_ elöt valo napon tsak a sidoknak vala szabad _bárány_ ajánlani és a sidök _közül_ is azoknak _aki_ a törvény béli _tisztaság_ valának egy _bárány_ némelykor _Husz_ személy volt _de_  _soha_ sem _kevés_  _tíz_  _megolvas_  _tehát_ abárányokot és _kétszáz_  _ötvenöt_  _ezer_  _hatszáz_  _talál_ egy _bárány_ tsak _tíz_  _ember_ számlálván a tészen _kétmilliom-ötszázötvenezer_ személyt _József_ azt _tart_  _hogy_ valának ót _akkor_  _hárommilliom_ személyek A sidok régtöl _fogvást_  _bosszankodván_  _Florus_ ellen _Cestius_  _Gallus_  _elébe_  _terjeszt_ panaszokot ugyan _Jeruzsálem_  _aki_ meg _hallgatván_ rövidségeket reménséget _ad_ nekik _hogy_  _Florus_ jobban fog vélek _bánni_  _de_ eza _gubernátor_ nem _hajtván_ az ellene _tesz_ panaszra _Caesarea_  _kísér_  _Cestius_  _Gallus_ meg _csinál_ elötte adolgát és _visszatérvén_  _Jeruzsálem_ ujra _kezd_ a sidokal valo roszul _bánás_ azért _hogy_  _feltámadás_  _kényszerít_ öket _tudván_ azt _hogy_ tsak azal amodal _elkerülhet_ a sidoknak ellene valo panaszokot azt pediglen _könnyű_ véghez vihette a mitsoda állapotban valának _akkoron_ adolgok és a mitsoda _kész_ vala arra a sidok elméje már régtöl _fogvást_ 


 A _caesareai_ sidok _elvesztvén_ a pereket a város lakosival a mint ide _feljebb_ meg mondok 
  _azóta_  _fogvást_ aháboruság nem szünék _közötte_ azon _idő_ egy olyan _dolog_  _történik_ amely még inkáb _megbosszant_ a sidokot egy syriai egy olyan _épület_  _csinál_ az ö synagogájok mellé a mely nékik nagy alkalmatlanságokra vala egy néhanyan a sidok _közül_  _hogy_ azt az _épület_ meg ne _enged_  _Gallus_ nyoltz _talemtum_  _ígér_ ugy mint _kilencezer-hatszáz_  _forint_  _Gallus_ a pénzt el vevé mindent _megígér_  _de_  _Caesarea_ samariaban menvén nem _gondolkodik_  _ígéret_ meg _tartani_ sem arrol _hogy_ mi _követhet_ még ezt adolgot

Mindgyárt más nap a mely szombat nap vala az alat amég a sidok a synagogában valának egy avárosbol valo pogány a synagoga ajtajánál egy _földfazék_  _felfordítván_ a _fenék_ madarakot áldoza fel A sidok ezt a _cselekedet_ nem tsak ugy _tekint_ mint _ellene_  _tesz_  _becstelenség_  _hanem_ még mint vallások ellen valo _gyalázat_ Az _okos_ és a mértékletesebek azt _tanácsol_  _hogy_ azért a városi _tiszt_  _kell_ panaszt _tenni_  _hogy_  _igazság_  _tesz_  _de_ az _ifjú_ meg nem tartoztathatván magokot _csakhamar_ averekedéshez _fog_  _Jucundus_ egy sereg lovasnak a _kapitány_ és akit azért _hagy_ avárosban _hogy_ arendeletlenséget meg ne _enged_ a _fazék_ mindgyárt el véteté az ajto _elől_ és azon volt _hogy_ a zenebonát _lecsendesít_  _de_ semit nem _tehet_ a _sok_ számu syriaiak ellen a sidok pedig _érezvén_  _erőtlen_ voltokot _kénytelen_ valának nárbatában vonni magokot el vivén magokal a _törvény_  _könyv_ a mely város _Caesarea_ tsak _három_  _mélyföld_  _tizenkettő_ az _eleje_ a sidoknak samariában mene _Gallus_ panaszra atörtént _dolog_  _iránt_ remélvén _hogy_ párttyokot fogja atöllök fel vett pénzért _de_ semit nem _hajt_ reájok söt még a _tömlöc_  _tetet_ öket vétkül _tulajdonítván_ azt nékik _hogy_ miért vitték volna el atörvény _könyv_ 

A _jeruzsálemi_ sidok mód nélkül _megbosszankodik_ a _caesareai_ lakosoknak _cselekedet_ és még inkáb a _Florus_  _de_ a mi öket _inkább_  _felháborít_ ahogy _Florus_  _ki_ vétete a _templom_  _kincs_  _tizenhét_  _talemtum_ ugy mint _húszezer-négyszáz_  _forint_ mondván _hogy_ azt a _császár_ szolgálattyára _fordít_ A nép azon fel zudala a _templom_  _futván_ nagy _kiáltás_ a _császár_ nevét _hív_ segittségul a _Florus_  _kegyetlenség_ ellen _de_ még _gyalázatos_ szokot is mondának ellene valának olyanok akik még _hogy_ jobban meg _gyaláz_ egy _erszény_  _tart_  _kéz_ és alamisnát _kér_ számára _Florus_ pedig _örülvén_ annak _hogy_ okot adtanak néki nagy siettségel _Jeruzsálem_ mene nem _gondolván_ azal _hogy_  _Caesarea_ menyen _ahol_  _tud_  _hogy_  _háborúság_ vagyon a _jeruzsálemi_ nép _tartván_ attol _hogy_ mi _következhet_  _abból_ a mi _történik_ avaroson _kívül_ a _gubernátor_  _elébe_ mene _tisztelet_ okáért _de_  _ötven_  _elöljáró_ lovas viszá üzé anépet mondván _hogy_  _Florus_ nem volna szüksége _tisztelet_ a _gyalázat_ után amelyel _ül_ 

 _Florus_ a _király_  _udvarház_ szálla és másnap a székiben üle a _fő_ áldozo papok és a város _főrend_ lévöi _elébe_ menének azokot _kér_ töllök _aki_  _becstelenség_ mondottak _felőle_ Azt _felel_ néki _hogy_ olyan nagy városban lehetetlen _hogy_  _embertelen_ ne _találkozik_  _aki_ nehéz volna meg választani atöbitöl _de_  _közönséges_ anép nem _óhajt_  _egyéb_  _hanem_ tsak a _békesség_  _hanem_ azon _kér_  _hogy_  _elfelejt_  _embertelenség_  _kevés_ számu vétkeseknek anyi _sok_ ártatlanoknak _tekintet_ akik _ő_ arra _kér_  _de_ semi menttséget nem akarván bé venni parantsolá a vitézinek _hogy_ mennének fel prédalni a _felső_ piatzot és _megöl_  _aki_ ót _talál_ A vitézek _több_ is _cselekedik_ mint a parantsolattyok mivel _közel_  _háromezer_  _hatszáz_  _ember_  _megöl_ nem _tekintvén_ se az Aszonyokot se a _gyermek_  _sok_  _főrend_ lévöket _megfog_ akik _között_ valának olyan sidok kik a Romai lovas _titulus_ viselték _Florus_ semi _tisztelet_ nem lévén _hozzá_ meg veszözteté öket a széke elöt és azután a _kereszt_ vonatá


 Ezen _idő_ Ágrippa _király_ Alexándriába ment volt _Tiberius_ Alexánderhez _aki_ unokája volt a sidó _Filo_ Ez a _Tiberius_ Alexánder _elhagy_ a sidó vallást és pogány vallásra álla Nero _császár_  _egyiptomi_ préfectusnak _tesz_  _ebben_ az _esztendő_ 66 Agrippa _tehát_ ennek ment volt látogatására Alexandriában a midön ezek a _dolog_ mennek vala végben _Berenice_ a _húg_  _Jeruzsálem_ lévén mindent el _követ_  _hogy_  _megcsendesít_  _Florus_ egy nehány szor _küld_  _hozzá_ a maga _tiszt_  _kérvén_ arra _hogy_ ne _követ_ olyan _erőszakoskodás_ és ne _enged_  _hogy_ anyi vért _ont_  _de_  _Florus_ meg vakitván a _fösvénység_ nem _hajt_ a _kérés_  _de_ söt még veszedelembe is _forog_  _élet_ és _kényszerít_ nagy siettségel viszá _térni_ a maga _udvarház_ más nap _tizenhatodik_ maji _megesvén_ a szive anyi nyomoruságon _Florus_ mene mezitláb akit a szekiben _talál_ és _kér_ a népért _de_  _Florus_ semi _tisztelet_ nem _ad_ néki söt még az _élet_ veszedelembe is volt Ez a _fejedelemasszony_  _holmi_ vallás béli _fogadás_ maradot volt _Jeruzsálem_ 

Más nap a nép _összegyülekezik_ a _felső_ piatzon nagy _jajgatás_ szánakodván anyi _meghal_ személyeken _de_ az áldozo papok és a _főrend_ lévök oda menének nagy siettségel szakadozot _köntös_  _kérvén_ és _kényszerítvén_  _hogy_ ne _tesz_ magát ujjab veszedelemre _Florus_ pedig _egyéb_ nem _keres_ tsak a zürzavart és _egyéb_ nem _óhajt_ tsak a _támadás_ mondá a városi _főrend_ valoknak _hogy_  _ha_ a nép _engedelmesség_ akarja _hozzá_ mutatni menne _elébe_ a _két_ sereg _gyalog_ a kinek _Caesarea_  _Jeruzsálem_  _kell_  _jönni_ A nép arra igen nehezen álla és a _templom_  _ész_  _kelletik_  _gyűjteni_ és ót az áldozo papok és a léviták _fogván_ a szent _edény_ és a musikákot _hamvas_  _fő_ és szakadozot ruhában a nép lábaihoz _borul_  _kényszerítvén_ arra _hogy_ ne vetnék utolso nyomoruságra _haza_  _hanem_ mennének _előtte_  _ki_ a varosbol a Romai _had_  _elébe_ 

 _Florus_ pedig meg parantsolta vala a _tiszt_  _hogy_ semi _köszönet_ ne adgyanak a sidoknak a midön _elébe_ mennek és üsenek reájok _hogy_  _ha_ azért _megharagszik_ vagy morgolodnak A _dolog_ ugy _történik_ a mint _meggondol_ mivel a nép _közül_ a _háborúság_ szerzöbbek látván _hogy_ meg nem _felel_ azö _emberség_  _kiáltani_  _kezd_  _Florus_ ellen és a vitézek _aki_ tsak azt várták _hogy_ reájok rohanyanak _botozni_  _kezd_ öket és igen _sok_ számuan veszének el vagy averésben vagy a szaladásban mert a _sok_ nép egy másra _tódulván_ egy mást _tapod_ a nagy szorulásba _főképpen_ a város végin a midön láták _hogy_ a _lovashad_ üzné öket _aki_  _előre_ akart volna bé menni a _Bezetha_  _kapu_  _hogy_ a _templom_  _elfoglalhat_ 

 _Florus_  _akkoron_  _ki_ menvén a _király_ udvarházbol a maga _had_ olyan szándékal _hogy_ az _erősség_ el _foglal_  _de_ a nép ellene _kezdvén_ allani a _ház_  _tető_ méne és _onnét_ meg álittá a _Florus_  _had_  _kő_  _hajigálván_ reája _Florus_  _kényszerít_ viszá _térni_ a töb seregekhez _aki_ a _király_  _udvarház_ valának Azon _idő_ [ _idő_  _benn_ ] a nép _tartván_ attol _hogy_  _Florus_ el ne _foglal_ a _templom_ az Antonia _erősség_ nagy siettségel le ronták a _folyosó_ a mely ezen _erősség_ és atemplom _között_ volt _Florus_ látván _azáltal_  _hogy_ oda a remenség a melybe volt _hogy_ a _templom_  _kincs_ fel predálhasa _Florus_ azt _ígér_ atanáts uraknak és a _fő_ áldozo papoknak _hogy_ a városbol _ki_ menne _de_ ugy _hogy_ a városba egy nehány sereget _hagy_  _őrzés_ azt _felel_ reá _hogy_ egy sereg _elegendő_ volna _hanem_ arra _kér_  _hogy_ az a sereg ne legyen azok _közül_ valo akik _oly_ roszul _bánik_ anépel erre reá álla és _Caesarea_ mene


  _Florus_  _Caesarea_  _érkezvén_ egy levelet _ír_  _Cestius_  _Gallus_ syriai _gubernátor_ a 
  _ki_  _függ_ mint _Júdea_  _gubernátor_ a mely a sidokot _okoz_ minden roszrol ami _történik_ A sidok is a magok részekröl és _Berenice_  _királyné_  _tudta_  _ad_  _Cestius_ a _Florus_  _kegyetlenség_ és _erőszaktétel_  _Cestius_ nem _tudván_ mitsoda _ítélet_  _tenni_ Antiokiábol _Júdea_  _küld_ egy Neapolitánus nevü _tribunus_  _hogy_ végire mene a _dolog_ Ez a _tiszt_  _Jamnia_  _talál_ Agrippa _király_  _aki_  _akkor_  _visszatér_  _Egyiptom_ és a _király_ a _jeruzsálemi_  _főrend_ valokot _aki_ a _király_  _elébe_  _jön_  _Jamnia_ ezek _Jeruzsálem_ menének _ahol_ a nép _elébe_ menvén segittségeket _kér_  _Florus_ ellen Neápolitánus meg visgálá az egész várost és _bizonyság_ lön a pusztitásnak a melyet a _Florus_  _ember_  _cselekedik_ azután fel mene a _templom_ és a népet _odagyűjtet_ sokáig _beszél_ néki meg valván _hogy_  _megelégedik_  _hűség_  _int_ arra _hogy_ lennének _hív_ a Romaiakhoz és minek utána az _isten_  _imád_ nem menvén atemplomba _beljebb_ tsak a mint a törvény azt néki meg _enged_ viszá _tér_ Antiokiában _hogy_  _Cestius_  _megbeszél_ mindeneket

Ennek el menetele után az Áldozo papok és a nép arra _kér_ Agrippát _hogy_  _megenged_  _had_  _küld_  _követ_ Nérohoz akik _elébe_  _tesz_  _Florus_ ellen valo panaszokot _de_ Ágrippa _aki_  _jól_ üsmérte a _császár_ nem álla _kérés_  _hanem_ a népet _összegyűjtet_ a kinek _hosszú_  _beszéd_ el akará _fordítani_ az elméjit a _hadakozás_ a melyet _sok_ pártolkodok _óhajt_  _ellenben_ az okosok abékeséget _kíván_ Agrippa _elébe_  _ad_  _hogy_ a _hadakozás_ mitsoda nyomoruságok _követ_ meg mutatá nékik a Romai _birodalom_ rettentö nagyságát és _erő_  _hogy_ mitsoda lehetetlen volna _ellene_ állani _hogy_ a _hadakozás_ a melyre akarjak magokot adni az egész nemzetet a veszedelemre fogja vinni Az Agrippa _beszéd_  _foganatos_ valának anyiban _hogy_  _megtartóztat_ egy _darab_  _idő_ a _benne_ valo _kívánság_  _hogy_ nyakokrol le vesék a Romai _iga_ erre valo nézve _felépít_ az Antonia _erősség_ és atemplom _között_ valo _folyosó_ és _hamarjában_  _összeszed_ az adot a melyel még _tartozik_ a Romaiaknak


  _de_ a midön Agrippa azt akará nékik _javallani_  _hogy_  _engedelmeskedik_  _Florus_ adig a még a _császár_ más _gubernátor_  _küld_ nékik erre a nép _oly_ igen _felháborodik_  _hogy_  _gyalázatos_ szokal _ki_ üzé avárosbolés némellyek _kő_ is vetének utánna Agrippa pedig a maga _ország_ mene és a sidok az után tsak a _hadakozás_  _gondolkodik_ némely partosok a _gyilkos_  _közül_  _titkon_ a Masáda _kastély_ menven a mely _közel_ vagyon 
  _Jeruzsálem_ a Romai _örző_ ót mind meg ölék és magoknak _elfoglal_ Azon _idő_  _Eleazár_ a _templom_  _kapitány_ azt _javall_ azoknak _aki_  _gond_ volt az áldozatokra _hogy_ az _idegen_  _él_ vennének semi áldozatra valot se semi ajándékot és igy _ki_ akarák rekeszteni az áldozatra valokot a melyeket mind adig szokták volt ajánlani a _császár_ és _jel_ volt _hogy_  _hadakozás_  _hirdet_ néki

A papok a _farizeus_ és mind azok _aki_ a _békesség_  _óhajt_ minden _tehetség_  _ellenáll_ ennek az uj _dolog_  _de_ látván _hogy_ semit nem _tehet_  _Florus_ és Agrippához 
  _küld_  _kérni_ segittséget _hogy_  _ellenállhat_ apártosoknak _Florus_ nem _küld_  _hanem_ Agrippa _háromezer_  _ember_  _küld_  _aki_ a _felsőváros_ szállának A partosok pedig az also varost _tart_ még a _templom_ is A koron a sidok _kő_ és nyilakal _kezd_ egy más ellen verekedni és _gyakorta_  _ész_ is _elegyedik_ A pártosok _bátor_ valának _de_ az Agrippa vitézi inkáb _tud_ averekedésnek modgyát a veszedelem _egyarányosú_ volt mind akét részröl _mindaddig_ amég _hét_ nap mulva _sok_ számu _gyilkos_ a partosok részire álván a _felsőváros_ ütének Az a nap xylophoria napja vala a mely _ünnep_ a sidok igen _sok_  _fa_ szoktak vinni a _templom_ a _holocaustum_  _oltár_ szüntelen valo _égő_  _tűz_ A pártosok nem akarák _megengedni_  _hogy_ a nép végbe vigye azt a _kötelesség_ és _az_ rohanván kik a _templom_ akarának menni viszá üzék öket akirály vitézi pedig _kevés_ lévén _kénytelen_ valának nékik el _hagyni_ a _felsőváros_ 

A pártosok _felgyújt_ a _főpap_ Ananiás _ház_  _aki_ Attya vala _Eleazár_ a magok _fej_ azután az Agrippa és a _Berenice_  _udvarház_ Az után _körülvesz_ és _feléget_ az _épület_  _ahol_ aváros leveleit szokták volt _tartani_  _hogy_  _eléget_ a _kontraktus_ és az adoságrol valo leveleket amelyek ót valának azért _hogy_ a magok részire _hódít_ az adosokot _aki_ adoságit _eszerint_  _megfizet_  _akkoron_ az Agrippa vitézi a _felső_  _udvarház_ menének a _főpap_ Ánániásal a többi a pintzékbe rejték el magokot Más nap ugy mint _tizenötödik_ Augusti az _Antonia_tornya_  _körülvesz_  _két_ nap mulva meg vevék és fel _éget_ azután meg szállák a _felső_ udvarházat és _hatodik_ septembris _meghág_ A Romai vitézek nem remélvén semi _engedelem_ a sidoktol a _Hippicos_  _fázáel_ és _Mariamna_tornya_ szaladának A sidok és az Agrippa vitezi _megesküszik_  _hogy_ az _élet_  _meghagy_ nékik a partosok pedig bé menvén az udvarházba valakit ót _talál_ meg ölék a Romaiak _táborhely_ fel _éget_ a _főpap_ Ánániást egy más attyafiával a _rejtekhely_ meg _találván_ az _udvarház_ meg ölék


 Mánahem a _herodianus_ a _fej_  _aki_ már másut szollotunk ez _elöljáró_ volt egy sereg _tolvaj_ akik Zélátoroknak vagy zelozusoknak nevezték magokot és akik az _isten_  _kívül_ más _király_ nem akartak _függeni_ Ez a Manahem _akkor_  _érkezik_  _Jeruzsálem_ a maga népivel a midön az _erősség_  _ostromol_ és a meg vételt igen segité azért is a pártosok _fej_ üsmerték lenni _de_  _hamar_ meg bánák mivel Manahem egy nap _király_  _köntös_ menvén a _templom_  _Eleazár_ és a töb pártosok reája rohanván és atöb Zélátorokra még a _templom_ sokakot meg ölének Manahem egy nehányad magával el szalada _de_  _kevés_  _idő_ mulva meg _fog_ és meg ölék _Eleazár_ a Manahem unokaja _összegyűjtvén_ a meg maradot Zélátorokot a Masáda várába mene vélek és ót marada egy _darab_  _idő_ a _gyilkos_  _aki_ ót valának

A Romaiak pedig azonban _körül_ valának véve a _torony_ a nép azon volt _hogy_  _hagy_ nyugodalomba öket _de_ a partosok még annál inkáb szorongaták öket ugy anyira _hogy_ a Romaiak _kénytelen_ valának azt _kérni_  _hogy_ tsak az _élet_  _meghagy_ nékik és el _hagy_  _fegyver_ és amijek vagyon _megígér_  _kérés_  _de_  _mihelyt_ a _fegyver_  _letesz_  _Eleazár_ a partosok _fej_ mind meg öleté öket noha szombat napja vala és tsak Métellust a _főtiszt_  _hagy_  _élet_ mert _-e_ meg _ígér_ volt _hogy_ sidó vallásra fog állani Egy illyen _cselekedet_ után az _okos_ az sidoknak _előre_ el láták _hogy_ már nem volna reménség a _békesség_ és _hogy_ a Romaiak _bosszú_ fognak állani az egész sido nemzeten az illyen _hitszegés_ és _kegyetlenség_ 

Ugyan azon anapon azon az _óra_ a melyben a _jeruzsálemi_ sidok meg ölék a Romai város 
  _örző_ a _caesareai_ pogányok nyakokot szegék a nálok lakozo sidoknak mint egy _húszezer_ veszének el _aki_ pedig meg szabadulhatának azokot _Florus_ a _gálya_  _küld_ A szomszédságban lévö sidok meg _bosszankodván_  _ilyen_ nagy _kegyetlenség_ ök is amagok résziröl fel _kezd_ gyujtogatni prédálni _pusztítani_ a _körül_ valo pogány városokot ugy mint _Filadelfia_  _Geraza_ pellát _Gáza_  _Ascalon_ és meg másokot _sok_  _kár_ tettenek ptolomaida és _Caesarea_  _körül_ samariát is fel _éget_ és valakit _megölhet_ meg ölék A syriaiakis _hogy_  _bosszú_ állyanak a sidokot nem _kímél_ akik avárosokban laknak vala Ez igy lévén syria és pálestina _két_ részre _oszlik_ és az ollyan _hely_  _ahol_ a sidok és a syriaiak _egyarányosú_ számuak valának _éjjel_ napal _kész_ valának _egymás_ meg _ölnyi_ és mindenkor nyughatatlanságba és _tartalék_  _kelletik_ lenniek akár mely féle ment az _ember_ tsak a _sok_  _vérontás_  _gyilkosság_ pusztitást láthatta Scytopolis város _ebben_ a _belső_ és _egymás_ ellen valo _hadakozás_ még nagyob _kegyetlenség_ mivele mint sem atöbbi a midön a _körül_ valo sidok avárosra ütének _hogy_ azal is ugy _bánik_ mint atöbbivel a városba lakozo sidok a töb pogány lakosok mellé _ad_ magokot _hogy_ vélek együt _megőriz_ avárost a magok _felekezet_ azért _fegyver_  _fog_ és _bátor_ meg verekedének akün lévö sidokal _mindazonáltal_ a scythopolisi pogányok nem _hihet_ nékik _tartván_ attol _hogy_  _éjszaka_ avárost el ne _foglal_ és a töb sidoknak _kéz_ ne adgyák azt mondák _tehát_ nékik _hogy_  _ha_ meg akarják _hozzá_ valo _hűség_  _bizonyítani_ menyenek _ki_ egy nehány napra minden _cseléd_ aváros mellet lévö _erdő_ a sidok arra reá állának és _csendesség_  _eltölt_ ót _két_ napot a _harmadik_  _éjszaka_ avárosi pogányok rajtok menének és tsak nem mind aluva _találván_ öket mind a _tizenháromezer_ meg ölék és _jószág_ fel prédálák

Egy simon nevü sidó ezen alkalmatoságal _híres_  _tesz_ magát _dühösség_  _által_ E nevezetes _família_ valo volt látván _hogy_ az _erdő_ a scytopolisiak mint _öl_ vagdalnák a sidokot szánakodo és _elfordul_  _dühösség_ valo szemekel nézvén a szüléit és _cseléd_ kik _körülötte_ valának meg _fog_ az Attyának a _haj_ egy _csapás_  _megöl_ az Anyával _hasonló_  _bánik_ azután _feleség_  _gyermek_ mind _megöl_ ezek pedig _öröm_ veszik vala el a _halál_  _kéz_ tsak az _ellenség_  _kéz_ ne _esik_ az után a rakás _test_ fel menvén és _felemelvén_ akarját _hogy_ mindenek láthasák magát _általüt_ a _fegyver_ 


 Ezen _idő_  _tájban_ a Makeronta nevü vár a _Jordán_  _túl_  _felad_ magát a sidoknak a Romaiak _tartván_ az _ostrom_ a pártosok meg vevék még a _Cypros_ és _Jerikó_  _kastély_ és meg ölék a _benne_ valo vitézeket és el ronták a _kastély_ Alexandria varosa a sidoknak mindenkor _ellenség_ léven _beléje_ vesze tsak _kevés_  _dolog_ Az Alexandriaiak _összegyülekezik_  _hogy_  _követ_  _küld_ Nérohoz a magok _dolog_ sokan a sidok _közül_ ök is közikbe _elegyedik_ mint avarosnak polgári Azonal a _görög_ reájok rohanának _kiáltván_  _hogy_ ugy _jön_ mint _ellenség_ és _hogy_ a _dolog_ el ronttsák a sidok el szaladának és _három_  _megfog_  _közüle_ és _hurcolni_  _kezd_ mint _ha_ meg akarnák öket _égetni_ A sidok mindnyájan _odafut_  _hogy_  _ki_ vegyék öket akezekböl és _kő_  _hajigál_ a _görög_ és _tűz_ vévén _kéz_ azal _fenyeget_  _hogy_ mind _megéget_ öket a _teátrum_  _ha_ viszá nem adnák nékik a sidokot

 _Tiberius_ Alexander aváros _gubernátor_ az sidokot _int_ és azon _igyekezik_  _hogy_  _megcsendesít_ a zenebonát _de_ látván _hogy_ szépen semire sem megyen _két_ Romai légiot _küld_ reájok és _másféle_  _ötezer_  _ember_ meg parantsolván _hogy_  _megöl_  _aki_ nyakaskodnának a _ház_ prédállyák és _feléget_ a sidok _fegyver_  _fogván_ sokáig _oltalmaz_ magokot _de_ végtére el nyomatának és el szaladának _ötvenezer_  _ember_  _olvas_ el veszni azon a napon vagy _fegyver_ vagy _tűz_  _által_ egy sido sem szaladot volna el _ha_  _Tiberius_ Alexander meg nem _tartóztat_ volna a vitézi _kegyetlenség_  _de_ az Alexándriai népet _aki_  _kegyetlen_ volt a vitézeknél nehezeben lehete _megtartóztatni_ az _ölés_ 

A sidoknak számok akik el veszének a más töb városokban igen sokra megyen az 
  _ascaloni_  _kétezer_  _ötszáz_  _megöl_ A ptolemaidak _kétezer_ A töb syriai városok _az_  _képest_  _bánik_ vélek a mint vagy a _gyűlölség_ vagy a _tartalék_ volt _hozzá_ Antiokia sidona _Geraza_ és Apámé varosai valának egyedül _aki_ nem _háborgat_ öket Az Agrippa _ország_ a mely _Trachonitisz_  _terjed_ és más _hely_ a _Jordán_  _túl_ nem vala ment aháboruságtol Ez a _fejedelem_  _Cestius_  _Gallus_ menvén _Caesarea_ várust _hagy_ maga _hely_  _gubernátor_ A _Bathanéa_  _tartomány_  _követ_  _küld_  _hozzá_ arra _kérvén_  _hogy_  _küld_  _hozzá_ valamely _had_ a mely a pártosokot _félelem_  _tart_ nem _hogy_ a _követ_  _elfogad_ vagy _kérés_  _meghallgat_  _hanem_  _éjszaka_  _elébe_  _küld_ és meg öleté öket


  _Cestius_  _Gallus_ a syriai _gubernátor_  _megtudván_  _hogy_ mint _folyik_ adolgok _Júdea_ 
 Antiokiábol _ahol_ lakot rend _szerint_ oda mene nagy siettségel a _tizenkettedik_ légioval a légiokbol _ki_ választot _kétezer_  _ember_  _háromezer-hatszáz_  _másféle_  _gyalog_ és _négyezer_ 
 lovasal még _ezenkívül_ a szomszédságban lévö _király_  _had_  _ad_ melléje az Ántiokiai _király_  _háromezer_  _gyalog_ és _kétezer_ lovast Agrippa _király_  _ezer_ lovast és _háromezer_  _gyalog_ Soémé _király_  _négyezer_  _ember_ a kinek _kétharmad_ lovas volt Ez az _armada_ töb volt _húszezer_  _gyalog_ és _közel_  _ötezer_ lovasnál _Cestius_ ezel ahadal ptolémaidába mene és onnet a Zabulon városa ellen a mely város _Galilea_ vagyon a lakosok pedig mind a _hegy_ szaladának a _gubernátor_ fel prédáltatá avárost és azután _megéget_ a körülvalo _hely_ el pusztitá és a _falu_  _felgyújt_ az utan viszá _tér_ ptolémaidában ez a viszá valo térés _megbátorít_ a sidokot és _több_  _megöl_  _kétezer_ olyanokot _aki_ el maradoztak volt a prédálásért

 _Cestius_  _Galilea_  _küld_  _Gallus_ atizen kettödik légyionak a _főkapitány_  _hogy_ ezt a _tartomány_  _meghódoltat_ sephoris aleg _erős_ város a _kapu_ néki meg nyittá és ennek példájára a töb varosok is azt _cselekedik_ némelyek a pártosok _közül_ az Amazon _hegy_ menének _Gallus_ utannok menvén _ezer_ le vága _közüle_ a többi más _erős_  _hely_ szaladának _Gallus_ látván _hogy_  _Galilea_  _több_ nem _cselekedhet_ik_ a _Cestius_  _Gallus_  _tábor_  _visszatér_  _aki_  _Caesarea_ volt _Cestius_  _had_  _küld_  _Joppe_  _aki_ meg vévén avárost _feléget_ nyoltz _ezer_ négy száz lakosokot meg ölének és avárost fel prédálák _Cestius_  _Jeruzsálem_  _felé_ vevé uttyát Antipátridán mene _keresztül_ ót _megtudván_  _hogy_  _sok_ számu sidok volnának valamely _erősség_ a melyet _Áfek_tornya_ nevezték _had_  _küld_  _ellene_  _de_ a sidok meg nem merék várni és a Romaiak fel prédálván az _erősség_ fel is _éget_ 

Anti pátridábol _Cestius_ lyddában mene _ahol_ tsak _ötven_ lakosokot _talál_ a többi _Jeruzsálem_ mentek volt a satoros _ünnep_ avárost _feléget_ és a sidokot _aki_ ót _talál_ meg öleté azután _elébb_ mene egész _Gibeon_  _ahol_  _tábor_ szálla _Gibeon_ pedig _Jeruzsálem_ tsak _két_  _mélyföld_ A sidok olyan _közel_ látván a Romaiakot a _főváros_ el _hagy_ az _ünnep_ a _ceremónia_ még a szombatot is _fegyver_  _kap_ és nagy sebeségel _Cestius_ rohanának ugy anyira _hogy_  _megtántorít_ a Romai _had_ és meg is bontották volna arendeket _hogy_  _ha_ a lovasa nem ment volna segittségire a _gyalog_ a sidok ezen ahartzon tsak _huszonkét_  _ember_ vesztének a Romaiak pedig _ötszáztizenöt_  _ember_  _gyalog_ vagy lovast _Cestius_  _Bet-Horon_ vivé a _had_  _Giorás_ a simon fia egy nehány vitezit _megöl_ és egy nehány szekereit el nyeré

A Romai _had_  _három_ nap marada azon a _hely_  _de_ a sidok akik a _domb_ valának _körülvesz_  _fenyegetvén_  _hogy_ reájok ütnek _ha_  _megindul_  _de_ Agrippa _király_ a sidokhoz 
  _küldvén_ és _megüzenvén_ nékik _hogy_  _megbocsát_ pártolásokot tsak a _fegyver_  _letesz_ 
 enagy _hasonlás_  _okoz_  _közötte_  _Cestius_  _élvén_ az alkalmatoságal _oly_  _kemény_ üte reájok _hogy_ el szaladának és bé menének _Jeruzsálem_  _Cestius_  _tábor_ szálla nyoltz száz _ötven_ lépésnire a várostol scopos nevü _hely_ és ót marada _harmadnap_  _csendesség_  _abban_ areménségben lévén _hogy_ azon alat a sidok magokban _térhet_ A negyedik napon ugy mint 30 _octobris_ a _had_ egészen _ki_ rendelé és _Jeruzsálem_  _közelget_ A sidok azon _oly_ igen meg rémülének _hogy_ atemplomban rekeszkedének és avárosnak az utolso _kerítés_  _Cestius_  _hagyván_ atöb részeit avárosnak _aki_ is _feléget_ és a _felsőváros_ szálla a _király_ udvarház mellé

 _József_ azt _erősít_  _hogy_  _ha_  _Cestius_ mindgyárást _ostromolni_  _kezd_ a várost meg vehette volna és el végezte volna ahadakozást _de_ a _főtiszt_  _közül_ arrol le verék _aki_  _Florus_ pénzel _elcsinál_ söt még a _kőfal_ valának Ananus és némely _elei_ avárosnak akik azal _kínál_  _Cestius_  _hogy_ meg nyittyák a _kapu_ néki _de_ nem mére nékik _hinni_ és meg veté _kínálás_ a pártosok pedig meg sajditván az Ananus és atöbbinek szándékját _kő_  _hajigál_ utannok és _kénytelen_ valának le ugrándozni a _kőfal_  _Cestius_  _öt_ napig mind azt _keres_  _hogy_ mitsoda _hely_ vehetne el a sidoktol _de_ a sidok mindenüt _oly_ nagy vigyázásba valának _hogy_ nem _találhat_ semi alkalmatoságot A _hatodik_ napon a _templom_  _észak_ felöl valo _egy_  _kapu_  _erős_  _kezd_  _ostromoltatni_ A sidok pedig anyi sidát _kezd_  _lehajigálni_ a _kapu_  _felől_ a Romai vitezekre _hogy_  _kénytelen_ valának _hátra_ menni egy nehány _íz_  _de_ a Romaiak _befedvén_ magokot a paisokal /a mint ök nevezik vala/ valamint a _teknősbéka_ se a sida se anyil nékik nem árthata és veszedelem nélkül _kezd_ munkálodni a _fal_ rontásán és azon _hogy_  _meggyújt_ a _templom_  _kapu_ ezen _oly_ igen meg rémülének apártosok _hogy_ sokan _ki_ szaladának avárosbol és _ha_ az _ostrom_ még egy _darab_  _idő_  _tart_ a nép már _kész_ volt a _kapu_ meg nyitani és _Cestius_  _befogadni_  _de_ az _isten_  _harag_ igen nagy volt ezek a pártosok ellen _hogy_  _megengedhet_ a _hadakozás_  _oly_  _könnyű_ valo el végezésit _Cestius_ pediglen nem _tudván_  _igazán_ abé rekesztettek szándékit és _dolog_ az _ostrom_  _félbehagyat_ és a scopos _táborhely_ mene a pártosok ezt látván igen _megbátorodik_ és a _hátul_  _járó_ seregböl sokakot meg ölének _Cestius_ más nap fel szedé atáborát és _Gibeon_ mellé szálla a sidok pediglen mindenüt anyomában _hol_  _oldalt_  _hol_  _hátul_  _öl_ a _sok_ számu vitézit és prédálták a szekereit _Cestius_  _két_ nap mulata _Gibeon_ nem _tudván_ mitsoda _tanács_ adni magának végtire aharmadik napon ugy mint 8 novembris látván _hogy_ a sidok _hovatovább_ szaporodnának utra _indul_ el _hagyván_ a szekereket és _megöletvén_ az _ökör_ lovakot akik _teher_ vontak vagy vittek és tsak azokot _meghagy_  _aki_ avár viváshoz valo Machinákot vitték és a sidákot a sidok _kerget_  _de_  _tartózkodva_  _hanem_ a midön a Romai _had_ le _kelletik_  _Bet-Horon_ menni a _keskeny_ és vallus uton _akkoron_ minden felöl reája ütének a Romai _had_ senem _harcolhat_ se magat nem _oltalmazhat_ és egészen el veszet volna _hanem_ az _éjszaka_ segitté meg _hogy_  _Bet-Horon_ bé mehete _Cestius_ azon alkalmatoságal _négyezer_  _gyalog_ és négy száz lovasát veszté el

A sidok el állák _Bet-Horon_  _körül_ mindenüt az utakot _hogy_  _Cestius_  _onnét_  _ki_ ne mehesen _de_ ugyan azon _éjszaka_  _onnét_  _elindul_ az egész _had_ nagy _csendesség_  _hanem_ avárosba négy száz választot vitézeket _hagy_ meg parantsolván nékik _hogy_ a _ház_  _tető_  _kiált_  _erős_  _ki_  _jár_ ót valamint a strásák szokták _kiáltani_  _hogy_ a sidokal _elhitethet_  _hogy_ az egész _had_ ót volna a Machinakot is _otthagy_ amelyeknek nagy _haszon_ vevék a sidok a midön _Jeruzsálem_ meg szállák _Cestius_ olyan siettségel ment _hogy_ amidön a sidok észre vevék el menetelét már négy _mélyföldnyi_ volt avárostol a sidok a városban maradot négy száz _ember_  _könnyű_ meg ölék az után _Cestius_ után menének egész Antipatridáig _de_  _ő_ ót nem _érvén_  _visszatér_ 
  _Jeruzsálem_ nagy _győzedelmes_  _Tacitus_ és suetonius _tesz_  _emlékezet_  _Cestius_  _ez_ a meg veretetésiröl és azt is fel teszik _hogy_ azon alkalmatoságal el vesztette a légioknak egy sasát


 Ez a _győzedelem_ a pártosokot _kevély_  _tesz_ és areménségeket _felemel_  _de_ az _okos_ a sidoknak _előre_ el láták _hogy_ azutan nem lehetne _békesség_ reménleni és _hogy_ a Romaiak viszá _tér_  _Jeruzsálem_ és _bosszú_ fognak álláni az egész nemzeten a _Cestius_ tett 
  _gyalázat_ ugyan is sokan avárosnak _elei_  _közül_ el _hagy_ avárost valamint _ki_ szaladnak az el merülö _hajó_ A _kereszt_  _hasonló_  _cselekedik_ ök _megtud_ az 
 üdvezitötöl _hogy_ a midön _Jeruzsálem_ ahadak _körülvesz_ ahegyekre szaladgyanak A régiek nékünk azt mondgyák _hogy_ az Isten ezt nékik meg parantsolá még az _hadakozás_ elöt _megjelentvén_ ezen akarattyát némellyeknek a _jeruzsálemi_  _hív_  _közül_  _de_ söt még egy Angyal 
  _által_ akit _hozzá_  _küld_ szent _Epiphaniosz_  _szerint_  _aki_  _meghagy_ nékik _hogy_ a _Jordán_  _túl_ pella nevü városba menyenek a mely város az Agrippa _ország_ volt a melyben a _hadakozás_ el nem _terjed_ azt nem lehet valojában tudni _hogy_ mitsoda _idő_  _elhagy_  _Jeruzsálem_ akeresztyének _hanem_ azt el lehet _hinni_  _hogy_  _ebben_ az _idő_ sokan pella városában menének és amidön _Titusz_ meg szállá _Jeruzsálem_ akik még avárosba valának _hogy_  _onnét_ másuvá menének


  _Cestius_ meg menekedvén aveszedelemtöl Nérohoz _aki_  _akkoron_ ákájában volt _követ_ 
  _küld_ olyan _előkelő_ sidokot _aki_  _hív_ valának a Romaiakhoz arra avégre _hogy_ egészen _tudta_ adnák a _császár_  _hogy_ a _dolog_ mitsoda állapotba volnának és _hogy_  _Florus_  _okoz_ mindenröl Néro _jól_  _által_ látá _hogy_ ezt ahadakozást mi _követhet_ és _hogy_  _ehhez_ ahadakozáshoz olyan _fő_  _kívántatik_  _aki_  _értelmes_ és _bátor_ légyen Néro vespásiánusra veté szemeit _aki_ mindenkor _híres_ és szerentsés _generális_ volt Enem volt se olyan rendböl se olyan _família_ valo _aki_ a _császár_ valamit _tarthat_ vespasiánus azon _idő_ nem vala _kedv_ a _császár_ mert nem _csodál_ az _éneklés_ és tsak ahalált várja vala magára a midön a syriai _had_  _generális_  _tetet_ és a sidok ellen valo _hadakozás_ reája _bíz_ 

A _damaszkuszbeli_  _megtudván_  _hogy_ a Romai _had_  _megver_ volna el végezék magok _között_  _hogy_ a nálok lako sidokot mind el veszesék _de_ mint _hogy_  _jobbára_ a városi aszonyok a sido vallásra állottak vala azért igen _eltitkol_  _előtte_ szándékjokot ugy _történik_  _tehát_  _hogy_ egy nap a sidok mindnyájan a piatzon a _játékoshely_  _gyülekezvén_ a városiak reájok rohanának és _tízezer_ meg ölének minden védelmezés nélkül


 A sidok _aki_  _Cestius_ után mentek volt _visszatér_  _Jeruzsálem_ és minden képen azon valának _hogy_ magokhoz _hódíthat_ azokot is _aki_ még a Romaiakhoz _tart_ nagyob része _hozzá_  _hódol_ vagy szabad akaratbol és _hajlandóság_ vagy _kénytelenség_ A _templom_ nagy _tanács_  _tart_ és _egyenlő_ akaratból _főtiszt_ választanak akik mind _Jeruzsálem_ mind a több _tartomány_ parantsolyanak _József_ a _Gorion_ fiát és a _főpap_ Ananust a város _fej_  _tesz_  _Eleazár_ az Ananiás fiát és a pártolásnak _kezdő_  _hogy_  _Idumea_ parantsolna _József_ a _historikus_ a Matthiás fia pedig a _két_  _Galilea_ Ezeken _kívül_ meg más _gubernátor_ is _küld_ az _erősség_ Ezek a _gubernátor_ a magok rendelt _hely_  _érkezvén_  _ki_  _ki_ azon _igyekezik_  _hogy_ a Romaiakal meg ütközhesék vagy is leg aláb magát _oltalmazhat_  _ha_ reájok ütnek

 _József_ ahistorikus _Galilea_  _érkezvén_ atartományba valo _főrend_ lévöknek _barátság_ magának meg nyeré _közölvén_ vélek _hatalom_ ezekböl akik _értelmes_ valának _hetven_ választa ezeket mint egy atartomány _adminisztrátor_ rendelé és egy szers mind mint egy zálogok is valának mellette a _galileai_  _hűség_  _de_ még minden városba _hét_  _bíró_ rendele _aki_ a _kis_  _dolog_  _ítél_ mivel a nagy _dolog_ magának meg _tart_ mindenek felet azon _igyekezik_  _hogy_ a _tartomány_  _békesség_ legyen és a _tolvaj_ a _fegyver_  _letétet_  _aki_ atartományal ollyan _fizetés_  _adat_ valamint a vitézeknek ö maga az _igazság_  _ki_ szolgáltatásáért se pénzt se ajándékot nem vet és ezen _ok_ a _galileai_ mind _becsület_ mind _bizodalom_ valának _hozzá_ El látván pedig _előre_  _hogy_ a Romaiak _fegyveres_  _kéz_ fognak bé menni az _ország_ azon _igyekezik_  _hogy_  _megerősít_ az _Alsó-Galilea_  _főváros_ ugy mint _Tárisé_  _Tibériádes_  _Jotapata_  _Beérseba_ Salamaimot Peresét _Jaffa_ Sigofot és az _Ithaburius_ vagy is aThabor _hegy_ és még a _Genezáret_  _tó_ mellet lévö _barlang_ A mi a _Felső-Galilea_  _illet_ ót is _megerősít_ Petrát Sefetet _Jamnit_ és Mérot és _Golanita_  _tartomány_ Séléuciát Sogánt és _Gamala_ a Séforisi lakosoknak pedig meg _enged_  _hogy_ a várost _kőfal_  _bekerít_ mert ezek _gazdag_ és _hadakozó_ valának igen nehéz is volt ezeket _igazgatni_ 

Azután _Galilea_  _több_  _százezer_  _ember_  _felfegyveresít_ akik _között_ azon _igyekezik_  _hogy_ fel álithasa az _engedelmesség_ és a _hadi_ rendet a mellyek _tesz_ a Romaiakot _oly_  _győzhetetlen_ és _hogy_ öket _hadi_  _ember_  _tehet_ mint olyanokot _aki_  _hadakozni_  _kelletik_ avilágon lévö leg vitézeb és _jobb_  _hadakozó_ nemzettségel Ezt a _had_ a városok _tart_ avárosok lakosinak _fél_ a _had_ volt a _másféle_ pedig azokot _tart_  _József_ pedig _hat_ 
 száz _hű_ és válogatot vitézeket _tart_ maga mellet Az alat amég atartomány _dolog_ el rendelésiben _foglalatoskodik_  _Giskalai_  _János_  _aki_ igen _csalárd_ ravasz nagyra vágyo és _hazug_  _ember_ vala négy száz _tolvaj_  _összegyűjt_ és ezekel prédálni _kezd_  _Galilea_ az után _József_ szolgálattyára ajanlá magát és szabadságot _kér_ tölle _hogy_  _had_  _megerősíthet_  _Giskala_  _József_ azt néki meg _enged_ nem _gyanakodván_ semit _felőle_ erre amunkára pedig _János_  _sok_ pénzt _kihúz_ avárosiaktol _de_ még _több_ nyere az _olajkereskedés_ mivel azt igen _olcsó_ meg vévén _drága_  _elad_ látván _hogy_  _sok_ pénze volna azal _hízelkedik_ magának _hogy_  _talán_ még _József_  _kifoszthat_ a _galileai_  _gubernátorság_  _hogy_ pedig azt _elérhet_ azt _gondol_  _hogy_ szükséges volna fel zavarni a _tartomány_ ugy _hogy_  _József_  _megölhet_  _ha_ az ellen akarna állani vagy is meg utáltasa _ő_ a népel és _letétet_  _ha_  _tisztség_  _hivatal_ el mulattya _de_ még annak elötte azt _hirdet_  _hogy_  _József_ a volna a szándékja _hogy_ a Romaiak _kéz_ adgya a _galileai_  _tartomány_ 

Egy sereg _ifjúság_ az Ágrippa és _Berenice_  _királyné_ a _tiszt_ ütvén a szekereket a melyek vélek valának fel prédalák a szekereken pedig _drága_  _köntös_  _ezüstmű_ valának és ezeken _kívül_  _hatszáz_ arany ezek atolvajok nem rejthetvén el anyi _sok_  _drága_ portékát _József_  _tudta_  _ad_  _aki_  _akkoron_  _Tárisé_ léven igen rosznak _talál_  _cselekedet_ és parantsolá nékik _hogy_ valamit el vettek azt mind a város _elei_ a _kéz_ adnák azok az _ifjú_ meg _bosszankodván_ azon _hogy_ leg aláb egy részit a prédájoknak nékik nem adgyák azt _kezd_  _hirdetni_  _hogy_  _József_ árulo volna: ugy anyira _hogy_ másnap regel _százezer_  _fegyveres_  _ember_  _gyülekezik_  _Tárisé_ mellé némellyek azt _kiált_  _hogy_ meg _kell_  _József_ kövezni mások _hogy_ meg _kell_  _égetni_ az ö jó akaroi és _örző_  _oly_ igen _megijed_  _hogy_ mind el _hagy_  _ő_ négyen _kívül_  _akkoron_ pedig _József_ aluszik vala amaga szállásán és már fel akarák _gyújtani_ a midön _felébred_ azt _javall_ neki szaladna el _de_ ö meg nem ijedvén annak a sokaságnak _elébe_ mene szakadozot ruhában _hamvas_  _fő_ a _kéz_  _hátrakötve_ és a _kard_ anyakán _függő_ A _Tárisé_ lakosi igy látván _ő_ nagy szánakodásal valának _hozzá_  _de_ a _körül_ valo paraszt emberek _kiáltani_  _kezd_  _hogy_  _visszaad_ az el vett pénzt és vallya meg árulását _József_ a vala a szándéka _hogy_  _közötte_ valamely _oszlás_ mivelyen azért is mondá asokaságnak _hogy_ semi szándékja nem volna Ágrippának viszá adni a pénzt a melyröl vagyon a szó se magának azt meg _tartani_  _hanem_  _Tárisé_ városát akarná azal _megerősíteni_  _aki_ egészen nyitva vagyon _hogy_  _ha_ pedig ezt a szándékjat nem _talál_  _jó_ apénzel azt _cselekedhet_ik_ a mit akarnak

A koron a _Tárisé_ lakosi nagy _dicséret_  _ad_ néki mint _hogy_ pedig ezek valának leg aláb _negyvenezer_  _József_ ezeket _kocódni_  _hagy_ a töb városoknak lakosival _aki_ nem akarák _hogy_ tsak _Tárisé_ vegye _haszon_ annak a pénznek minek utánna _József_  _megígér_  _hogy_ szándékja volna a több városokot is _megerősíteni_ a sokaság _eloszlik_  _de_ a midön a szállására _visszatér_  _kétezer_  _ember_  _aki_  _inkább_ valának ellene a szállását _körülvesz_ ezek _kiáltozni_  _kezd_ reája _József_  _hogy_ a veszedelmet _elkerülhet_ a _ház_  _tető_ fel mene és _onnét_  _kéz_  _intvén_ nékik mondá _hogy_ anyi _sok_ zaj _között_ nem _tudhat_  _kívánság_ : _hanem_  _ha_ akarják _küld_  _hozzá_ olyanokot _aki_  _megtudhat_ szándékjokot és _elég_  _tesz_ nékik azok _tehát_  _hozzá_  _küld_ a magok _között_ valo _elébbvaló_  _József_ azokot _megfogat_  _és_ a _ház_ lévö _titkos_  _hely_ viteté és ót _addig_ el vereté a még az _oldal_  _csont_ meg láttzék az után _elbocsát_ öket A többi látván ezeket _oly_ véresen _megijed_ és el szaladának

 _Giskalai_  _János_  _beteg_  _teve_ magát és levelet _ír_  _József_  _hogy_  _megenged_  _had_ menne _Tibériádes_ vizet _inni_  _két_ nap mulva _hogy_  _odaérkezik_ a város _főtiszt_  _elcsinál_ kit pénzel kit _csalárdság_ és arra akará öket venni _hogy_  _József_  _elhagy_ silás pedig az ö jó akaroja _tudta_  _ad_ ezt néki _József_ mindgyárt meg _indul_ és egész _éjszaka_ menvén jó regel _Tibériádes_  _érkezik_ Az egész nép azokon _kívül_  _aki_  _János_ magához _hódít_  _elébe_ menének _János_  _hozzá_  _küld_  _követtetvén_  _hogy_  _betegség_ miat _hozzá_ nem mehetne _megtudván_  _hogy_  _József_  _összegyűjt_ anépet a piatzra _János_  _fegyveres_  _ember_  _küld_ oda _hogy_  _József_  _megöl_ a midön a nép látná _hogy_  _fegyver_  _húz_  _kiáltani_  _kezd_  _József_  _hátratekint_ és látván öket szaporán a _tó_ parttyához siete és egy _csónak_ ugordék tsak _harmadmagával_ ahadi _ember_ pedig _fegyver_ akarván _fogni_  _hogy_ meg büntessék azokot a _gyilkos_  _József_ nem _enged_  _tartván_ avárosi _hadakozás_ 

 _Giskalai_  _János_ látván _hogy_ a szándékát véghez nem viheté _tudván_ azt is _hogy_ atartomány béli _had_  _gyülekezik_ és reája _készül_ nagy siettségel _Giskala_ mene _József_ pedig meg elégedék azal _hogy_ szám _ki_ vetésbe _küld_ azokot akik meg akarák _ölnyi_ azt is _kihirdettet_  _hogy_  _jószág_  _elfoglal_  _ház_ és _cseléd_  _feléget_ mind azoknak akik _öt_ nap mulva el nem _hagy_ azt az árulot ez a parantsolat olyan _foganatos_ vala _hogy_  _háromezer_  _János_ el _hagy_ és _fegyver_ a _József_ lábaihoz veték _János_ pedig el _hagy_  _Giskala_ és _félre_ el voná magát _kétezer_  _gyülevész_ Titkon pedig _Jeruzsálem_  _küld_ azal vádolván _József_  _hogy_  _sok_  _had_  _összegyűjt_ olyan szándékal _hogy_ azt a _főváros_ magáévá _tesz_  _hogy_  _ha_  _elei_ nem veszik a _jeruzsálemi_ nép erre avádolásra semit nem _hajt_ mert már _tud_  _hogy_ mitsoda _dolog_  _történik_  _mindazonáltal_ némellyek aváros _elei_  _közül_ pénzt _küld_  _János_  _hogy_  _gyűjt_  _had_ és _hadakozik_  _József_ ellen akinek parantsolatot _küld_  _hogy_ a mellette lévö _had_ ne parantsollyon és négy _jeruzsálemi_ nevezetes _ember_  _küld_  _kétezer_  _ötszáz_  _ember_  _hogy_  _József_  _kényszerít_  _engedelmeskedni_ ennek aparantsolatnak és _hogy_ a _galileai_ tölle _elidegenít_ Ezek _Galilea_  _érkezik_ olyan szándékal _hogy_  _József_  _erőszakos_ is _kényszerít_  _ha_ nem akarna _engedelmeskedni_  _ha_ pedig _engedelmeskedik_ szabadoson _hagy_ vélek együt _Jeruzsálem_ meni _hogy_ ót számot adgyon a maga viselésiröl

 _József_  _Jeruzsálem_ lévö jó akaroi _tudta_  _ad_  _hogy_  _hadi_  _ember_  _küld_  _hozzá_  _de_  _több_ nem _tudósíthat_ mert igen titokba volt adolog Minek elötte pedig _József_ rendelést _tehet_ azok ahadi emberek ellen _Gamala_ Scytopolis _Giskala_ és _Tibériádes_ ellene _támad_  _József_ azokot _erőszak_ nélkül _lecsendesítvén_ négyet a _fej_  _közül_  _megfogat_ ugy az _elei_ is azoknak kik _fegyver_  _fog_ ellene ezeket _Jeruzsálem_  _küld_  _ahol_ kevésbe mult el _hogy_ a nép meg nem kövezte öket

A _Tibériádes_ lakosi azt _fogad_ Agrippának _hogy_  _kéz_ adgyák avárost _de_ ez a _fejedelem_ oda nem mene a _feltett_ napra _hanem_ tsak egy nehány Romai lovasokot _küld_  _hozzá_ akik _odaérkezvén_ aváros _József_ ellen _támad_  _aki_  _Terisé_ volt amidön ezt a _hír_ meg vivék néki _de_  _akkoron_ nem lévén semi _had_ mellette _hanem_ mesterségel akará _megcsalni_ a _Tibériádes_ lakosit _kétszázharminc_  _kis_  _hajócska_  _összegyűjt_ atón azokba mindenikébe négy _ember_ tett ezekel igen jó regel _Tibériádes_  _felé_  _indul_ és meg álittá a _hajócska_ még mikor mesze volt a várostol _ahonnét_ tsak nehezen láthaták _ő_ meg parantsolván ahajosoknak _hogy_ a vizet verjék a lapátyokal ö pediglen maga _hét_ vitézivel _fegyver_ nélkül a városhoz _közelít_ tsak anyira _hogy_  _ő_ meg üsmerhették a városiak pedig látván meszire azt a _sok_ számu _hajócska_ a _fegyver_  _letesz_ és _kegyelmesség_  _folyamodik_ mondá nékik _hogy_  _küld_  _követ_  _hozzá_  _aki_  _ő_  _megkövet_  _küld_ mindgyarást _hozzá_  _tíz_ avárosnak _elei_  _József_ azokot egy _hajó_  _tetet_ és _elküld_ mesze avárostol az után azt _kíván_  _hogy_  _ötven_ aváros _tanács_  _közül_ adnák _kéz_ ameg lévén _mindaddig_ szaporitá _kérés_ valamég a városnak minden _tanács_ a _kéz_ nem _ad_  _aki_  _hatszáz_ valának _kétezer_ pedig atöb lakosok _közül_ és ezeket mind egy más után _fogva_  _Tárisé_  _küld_  _akkoron_ az egész nép _kezd_  _kiáltani_  _hogy_  _Clitus_ volna az _ok_ atámadásnak _József_  _egy_ avitézi _közül_ a partra _küld_  _hogy_ messe el neki a _kéz_  _de_  _megirtózván_ végben nem viheté parantsolattyát _József_ azt látván ugy _tetet_ mint _ha_ maga akarna _ki_ szállani a partra _hogy_ maga messe el _Clitus_ arra _kér_  _hogy_ leg aláb tsak az _egy_  _kéz_ messék el _József_ azt meg _enged_  _de_ ugy _hogy_ maga messe el magának a _kéz_  _Clitus_ azonal _kihúz_ a _kard_ és el vágá amaga _bal_  _kéz_  _József_ illyen formában szerzé viszá _Tibériádes_ városát

 _Cestius_  _visszaérkezvén_ syriába Ptolémaidában _küld_ egy Placidus nevü _kapitány_  _hogy_ 
 pusztitásokot _tesz_  _Galilea_ Séforis városa _Cestius_  _küld_ segittséget _kérni_ ezt _hogy_  _megtud_ a több _galileai_ nagy számuan menének a Séforisiak ellen avárost meg vevék és elis pusztitották volna _hogy_  _ha_  _József_ szán szándékal azt a _hír_ nem _hirdet_  _hogy_ Romaiak _csakhamar_  _elérkezik_ a mint _hogy_ valojában _elérkezik_  _kevés_  _idő_ mulva _József_ meg ütközék vélek _eleinte_ mindgyárt az _ember_  _jól_ viselék magakot _de_ végtire viszá _kelletik_ nyomulni vesztésel Ezen _idő_  _fogvást_ a _história_ nem tészen _többé_  _emlékezet_  _Cestius_  _aki_ nem sokáig vivé agyalázatota melyet _tesz_ rajta a _jeruzsálemi_ sidok

Azonba pediglen valoságal _készül_  _Jeruzsálem_ ahadakozáshoz siettségel _erősít_ 
 vala akö _fal_ és _csinál_ a _sok_ számu _fegyver_ az _ifjúság_ pedig _abban_  _foglalatoskodik_  _hogy_ azal _jól_  _tud_  _bánni_ ót minden nyughatatlanságban és mozgásban volt Az _okos_ pedig _előre_ el látván a nyomoruságokot a melyek _haza_  _fenyeget_ a 
 sziveket akeserüség _meghat_ és meg nem tartoztathatták _könnyhullatás_ 
 Ellenben pedig akik ahadakozásnak _tűz_  _gerjeszt_  _hiábavaló_ reménségel _táplál_ magokot Ananusnak avala a szándékja _hogy_ félben _hagyat_ egy _darab_  _idő_ mind 
 ezeket akészületeket _hogy_  _had_ változtathasa meg az elméjeket apártosoknak akik Zélátoroknak nevezik vala magokot és _hogy_  _okos_ szándékra _téríthet_ öket _de_ semit nem vihete végbe

Azon idötályba Simon a _Giorás_ fia _aki_  _ezután_  _sok_ szor lészen _emlékezik_ az _Idumea_  _Ácrabatána_ volt _ahol_  _sok_ számu pártosokot _gyűjt_ maga mellé _aki_ a _gazdag_  _jószág_ prédállya vala és _megöl_ mind azokot _aki_  _kéz_  _esik_ Ananus _had_  _küld_  _abban_ a _tartomány_ a mely a Massáda váraban _kényszerít_ vonni magát a mely várat meg más pártosok _bír_  _ahonnét_  _Idumea_  _jár_  _pusztítani_ ugyan ót is marada az Ananus _halál_ 


 Vespásiánus Néró mellet volt Ákájában a midön a syriai _had_  _főgenerális_  _tetet_ és a sidok ellen valo _hadakozás_ reája _bízattatik_  _mihelyt_ ezt a parantsolatot vevé _Titusz_ a fiát Alexandriában _küld_  _hogy_  _onnét_ az _ötödik_ és a _tizedik_ légiot _Júdea_ vinné néki maga pedig syriában mene _ahol_ mind _összegyűjt_ a Romai _erő_ és az Auxiliáris _had_ a melyeket a _körül_ valo _király_  _ad_ nékie a _had_ pedig igen szoros rendbe _tart_ a melyért atartományok nagy _tisztelet_ valának _hozzá_ 


 Azon _idő_ a _jeruzsálemi_ sidok _Ascalon_ városa ellen menének a melyet _kevés_ számu Romaiak _őriz_ ezeknek _Antal_ nevü _kapitány_  _értelmes_ és probált _tiszt_ volt A sidok pedig igen _sok_ számuan valának _de_ rend és _hadi_  _tudomány_ nélkül _Antal_  _megtudván_  _jövetel_  _Ascalon_ a lovasival _ki_ mene és _bátor_ várá öket Minek utánna az elsö ütközettyeket el várta volna reájok üte _megbont_ öket meg szalasztá és _tízezer_ sidot le vágata _kevés_  _idő_ mulva a sidok viszá menének _Ascalon_ ellen sokal több számuan mint _előbbször_  _Antal_ pedig lest _hányván_ nekik az uton reájok üte és _idő_ nem adván nékik arra _hogy_ rendbe vegyék magokot _nyolcezer_ le vágata _közüle_ Niger a sidok _fej_ egy _torony_ szalada _Antal_  _felgyújtat_ a _torony_  _gondolván_  _hogy_ el veszne mind azokal _aki_ véle valának Niger pedig _leugorván_ a _torony_ egy pintzébe _esik_  _harmadnap_ mulva a sidok _aki_ a _holttest_ mentek volt el _temetni_ még _élet_  _talál_ 


 Vespásianus Antiokiában _érkezvén_ ót _talál_ Ágrippa _király_ a maga _had_  _onnét_ együt _megindulván_ ptolémaidában _érkezik_ A Sephorisi lakosok _aki_ a Romaiakhoz mindenkor _hűség_ valának oda _követ_  _küld_ segittséget _kérvén_ a töb _galileai_ sidok ellen séforis városa igen _hasznos_ volt nem tsak a maga _erősség_ és nagyságáért _hanem_ még azért is _hogy_  _fő_  _oltalom_ volt _Galilea_ vespásiánus Placidust _küld_ oda _hatezer_  _gyalog_ és _ezer_ 
 lovasal _Titusz_ vespásiánushoz _érkezik_ ptolémaidába _két_ legioval vespásiánusal vala még egy _harmadik_ légio vala még véle _huszonhárom_  _cohort_  _tíz_ pedig ezekböl mindenike _ezer_  _ember_ állot a többi _hatszáz_  _gyalog_ és _százhúsz_ lovasbol Ágrippa meg más _két_  _király_ mindenike _két-kétezer_  _gyalog_ és _ezer_ lovast _küld_ néki Málcus az _arábiai_  _király_  _ezer_ lovast és _ötezer_  _gyalog_  _küld_ ezek mind nyilasok valának ez az _armada_ fel ment _hatvanezer_  _ember_ nem számlálván a szolgákot _aki_ mind _hadi_ emberek valának _élet_ aveszedelemben és a _had_  _tölt_ 

Ezel az _erő_ vespásiánus _Galilea_  _érkezik_ ezen a _tartomány_ akarván szán szándékal _elkezdeni_ a _hadakozás_ azért _hogy_  _idő_ adgyon _Jeruzsálem_ és _Júdea_  _hogy_ magában szállyon és _megbán_  _cselekedet_ az egész _tartomány_ nagy rémülésbe _esik_  _József_ pedig mindenek el _hagy_ és _kényszerít_  _Tibériádes_ szaladni _onnét_ meg _ír_  _Jeruzsálem_ adolognak mi voltát _értés_ adván _hogy_  _ha_ a Romaiakal _kötés_ akarnak _csinálni_  _elküld_ néki _hamarjában_  _hogy_  _ha_ pediglen nem és _hadakozni_ akarnak _küld_ néki _erő_ a melyel ellene álhason az _ellenség_ 

Vespásiánus el végezé magában _hogy_  _előbbször_ is _Jotapata_ alá menyen _-e_  _Galilea_  _erős_ vára volt _de_  _először_ az oda vivö utakot _megegyenesíttet_ mivel a _gyalog_ igen nehéz utak valanak a lovas pedig azokon el nem mehetet Azon _idő_ alat vespasianus meg vevé _Gadara_ és _feléget_ mind a _körül_ valo _falu_ együt ez a város tsak _két_  _mélyföldnyi_ volt _Jotapata_  _József_  _megtudván_ avespasiánus szándékját _Jotapata_ zárkozék 21 maji Vespásiánus azon _örül_  _gondolván_  _hogy_  _ha_  _József_ meg foghattya ura lesz az egész _Galilea_  _József_ sokat _beszélvén_  _Jotapata_ meg nem mondgya _hogy_ mely _tájon_ volt az avár Mihent vespásiánus _megtud_  _hogy_  _József_  _Jotapata_ volna _két_ vitéz és _értelmes_  _kapitány_  _küld_ alája ugy mint Placidust és _Ebutius_ ezek minden felöl _körülvesz_ avárost másnap maga is alája mene az egész _had_ és az után valo nap vini _kezd_ a mely egész nap _tart_ a Romaiak _tizenhárom_  _ember_ vesztének el és _sok_ sebbe _esik_  _közüle_ a sidok pedig _tizenhét_  _ember_ és _hatszáz_ sebe _esik_ a _következendő_  _öt_ napon _hasonló_  _ostrom_ valának egy aránsu _győzedelem_ mind a _két_ részröl A város magos _kőszikla_  _fekszik_ és sohult _az_ nem _férhet_  _hanem_  _észak_ felöl _de_  _József_ még azt a részt is az _erősség_  _foglal_ ugy _hogy_ az _erősség_  _teljesség_ ne lehesen _férni_ 

Vespásianus látván _hogy_ a sidok _kemény_  _tart_ magokot igen magos állásokot _felemeltet_ a városnak olyan _fél_ amelyet _könnyű_ lehete _ostromolni_ azon pedig egy nehány napokig _ki_ mondhatatlan siettségel munkálodának a sidok magok resziröl minden _tehetség_ azon valának _hogy_ a munkát _késedelmeztet_ és _félbehagyattathat_  _de_ nem álhatának ellene az _erő_ és a sokaságnak _József_ igen nagy siettségel más _kőfal_  _emeltet_ a 
 város _kőfal_  _belül_ a mely sokal magosab volt a Romaiak állásánál _hogy_ pediglen a munkásokot meg lehesen _oltalmazni_  _aki_ a _fal_  _csinál_  _József_ az uj _kőfal_  _elébe_  _gerenda_ verete a _föld_  _távol_ egy mástol és mindenik _gerenda_  _köz_  _akkoron_  _ölet_  _ökör_ a _bőr_ a _gerenda_  _függesztet_ tsak logolag mint _hogy_ pedig a _bőr_ tsak logoban valának fel akasztva anyilak és a _dárda_ nem árthatának a sidoknak söt még a _kő_  _erő_ amelyeket reájok löttenek meg gyengitette atüz sem árthata anedves _bőr_ Azon _kívül_ a sidok _gyakorta_  _ki_ ütnek vala az _ellenség_ és nyertesen _visszatér_ ugy anyira _hogy_ Vespásiánus el végezé _hogy_  _éhség_ venné meg avárat vagy szomjuságal mivel azt _tud_  _hogy_ a viz szük volt avárosba _József_ pedig _hogy_ meg mutassa nékik _hogy_ a _hiábavaló_ reménség _sok_ vizes _köntös_  _teríttet_ a _kőfal_ a melyekböl a viz _lecsorog_ ezen aromaiak mind _csodálkozik_ mind meg szomorodánák meg nem foghatván _hogy_ olyan emberek _aki_  _ha_ szük volna aviz _hogy_ olyan _kíméletlen_  _bánik_ véle Ez igy lévén el végezék _hogy_  _erő_  _kell_ meg venni avárost

 _József_ látván _akkoron_  _hogy_ nem volna már semi reménség _tanács_  _tart_ a _főtiszt_  _hogy_ mimodon lehetne avárosbol _ki_ szökni a nép ezt _megtudván_  _összegyülekezik_ és arra _kér_ 
  _hogy_  _él_  _hagy_ öket _József_  _meggyőzettetvén_ mind _kérés_ mind sirások _által_ tsak azon _gondolkodik_  _hogy_  _kemény_  _oltalmazhat_ avárat az _ellenség_ egy nehány szor _ki_ ütének a sidok amely valamely _haszon_ tsak lett vespásiánus pedig meg _gondolván_  _hogy_  _kétségbeesett_ népel volna _dolog_ meg parantsolá ahadának _hogy_ a midön a sidok _ki_ ütnek _ész_ ne 
 elegyedgyenek vélek _hanem_ tsak löjenek reájok A midön pedig a padlásokot _felemel_ a _fal_ magoságáig vespásiánus el végezé _hogy_  _kos_ rontassa a _fal_  _József_ pedig _hogy_  _meggyengít_ annak arettentö _kos_ az _erő_  _sok_ szalma sákot _lebocsáttat_ a _kőfal_  _hogy_ a _kos_ a szálmát üsse ne a _fal_  _de_ a Romaiak _kasza_ el vágák a _kötél_ és a _József_  _találmány_  _haszontalan_ let végtire _József_  _sok_  _égetőeszköz_ gyüjtete _ész_ azt _meggyújt_ és a Romaiak munkájokra vár vevö szerszámokra _hányat_ a melyek mind _elég_ és a Romaiak meg nem mentheték

Vespasiánus pedig a midön a _kos_ rontatná a _fal_ a sorkában nyilat löttenek a mely tsak _kevés_ sebet _csinál_ a _hagy_ pediglen _hogy_ sebesen látá fel zudula és _ostrom_ mene _sok_ sidok el is veszének _de_ mint _hogy_ a _fal_ egész volt az _ostrom_ a mely sokáig _tart_  _egyéb_ nem szolgált _hanem_  _hogy_  _elfáraszt_ mind aben mind a _kinn_ lévöket más nap _hajnal_ a _fal_ nagy _darab_  _hely_ le ronták _de_ a sidok azt _hamarjában_  _megcsinál_ minek elötte a Romaiak ahidat _megcsinál_ a melyen aváros _fal_ mehesenek


 Más nap regel minek utánna az egész _had_ egy _kevéssé_ meg nyugodot volna anagy _fáradság_ és munkák után vespásiánus _közönséges_ valo _ostrom_  _tetet_ az _ostrom_ egy szers _mindhárom_ felöl volt és _körülvetet_ az egész várost ugy _hogy_ senki _abból_  _ki_ ne szaladhason _József_ rendelést _tesz_ a _fal_  _őrzés_  _iránt_ maga pedig a _megcsorbásított_  _fal_  _őrzés_ válalá magára a leg veszedelmeseb _hely_ volt _kemény_ is álla ellene az _ellenség_  _de_ latván _hogy_ a sokaság majd le nyomnáigen _sok_  _forró_  _olaj_  _öntet_  _az_ akik _ostromol_ a _kényszerít_ öket el szélyedni és viszá _térni_  _estefelé_ pedig vespásianus _jel_  _adat_  _hogy_  _ki_  _ki_  _visszatakarodik_ ez az _ostrom_ 20 _juni_ volt a _következendő_ napokon pedig a Romaiak aváros _körül_ valo állásokon és más munkákon _dolgozik_ 


 Azonban pedig vespásiánus _elküld_  _Trajanus_ egy legionak _főkapitány_  _talán_ ugyan azt _aki_ azután _császár_ let _hogy_  _Jaffa_ városát a mely _Jotapata_  _közel_ volt meg vegye a lakosok _ki_ menvén _Trajanus_ ütenek _de_ meg veretetének és az üzésbe vélek együt bé mene a városnak elsö _kerület_ A kik pedig a varosba maradtanak vala azok a második _kerület_ a _kapu_ bé zárák a magok _felekezet_  _ki_ zárák és az _ellenség_  _kéz_  _hagy_ a _két_  _kerület_  _köz_ szorulva ezek _tizenkétezer_ valának A várost pedig meg vevé _Titusz_ a vespásiánus fia akit _Trajanus_  _hív_ oda _hogy_ néki _enged_ agyözedelemnek _dicsőség_ a _férfi_ mind le vágák az aszszonyokot és a _gyermek_ rabságba vivék


 A samaritánusok a _Gerizim_  _hegy_ az ö szent _hegy_  _összegyülekezvén_ és okot adván arra _hogy_ ök is akarnának valamit _kezdeni_ vespasiánus _hogy_ annak _elei_ vegye _ellene_  _küld_  _Cerealis_ az _ötödik_ legionak _tribunus_  _hatszáz_ lovasal és _háromezer_  _gyalog_  _Cerealis_ a samaritanusokot a _hegy_ sántzal _bekerít_ a melyet _kemény_  _őriztet_  _kevés_ nap mulva nyomoruságban _esik_ aviznek nem volta miat sokan szomjuan meg halának mások _Cerealis_  _kéz_  _ad_ magokot Azok pedig akik nem akarák magokot fel adni le vágatának 27 junÿ és a _tizenegyezer-hatszáz_  _közül_ egy sem szalada el


 A _jotapatai_ lakosokot el nyomta volt a _fáradság_ és a városnak olyan _hosszas_  _oltalmazás_ 
 egészen elgyengitette vala vespásiánusnak egy szököt sidó _tudta_  _ad_  _hogy_ az _ostrom_  _jobb_  _idő_ jó _hajnal_ volna mert _akkor_ mindnyájan avárosba mély álomba vannak vespásiánus _hív_ az sidó szavának és _elküld_ a _tribunus_  _Domitius_ sabinust választot vitézekel _aki_ a strását _megölvén_ a városba bé menének senki _elébe_ nem álla azután ezeket _követ_ a seregivel _Cerealis_ és placidus ugy anyira _hogy_ aváros meg vala véve minek elötte a lakosok _felébred_ és észre vevék valakit _talál_ mind meg ölék személy válogatás nélkül a várost 1 julÿ vevék meg _negyvenhét_ napig valo vivás után _negyvenezer_ sidot _megöl_ ezeken _kívül_  _tizenkétszáz_ rabot vivének _ki_ avárosbol _hihető_  _hogy_ ezek aszonyok és _gyermek_ valának


  _József_ pediglen egy _titkos_  _barlang_ szalada a melyet egy igen mély _kút_ mellé ásták volt oda szaladván negyven _ember_ ót _talál_  _aki_ egy nehány naprá valo _élés_ volt ot marad vala rejtékben napal _éjszaka_ pedig _onnét_  _ki_ mégyen vala meg visgálni az _ellenség_  _örző_ és _ha_ valami képen el szaladhatnának _de_  _abban_ modot nem _találván_  _visszatér_ abarlangba _harmadnap_ pedig egy aszony el árulá vespásiánus akarván _ő_ látni _hozzá_  _küld_  _két_  _tribunus_ paulinust és _Gallicanus_  _hogy_ ezek _megjavall_ néki a _kijövetel_  _megüzenvén_ azt is _hogy_ semi _bántás_ nem lészen _de_  _József_ nem mért neki _hinni_ vespasianus egy Nicanor nevü _tribunus_  _küld_  _hozzá_ ez üsmerettségbe volt _József_  _de_ nem akara ennek is ajovallására állani A vitézek fel akarák _égetni_ a _barlang_  _de_ vespásiánus nem _enged_ mert azt akará _hogy_  _eleven_  _juthat_  _kéz_ Azonba _József_ látván _hogy_ sürgetik és üsmervén azt is _hogy_ mitsoda nagy veszedelembe volna maga _ész_  _juttat_ arégi álmajit és a régi profétáknak _jövendölés_ amelyeket _olvas_ az _isten_  _bizonyság_  _hív_ a _haza_ valo _hűség_ és Nicánornak azt _fogad_  _hogy_ magát meg adgya

A koron _aki_ véle valának a _barlang_  _körülfog_ szemire _hány_  _bátortalanság_ és _kihúzván_  _kard_  _fenyegetni_  _kezd_  _ölés_  _ha_ magát meg adgya a Romaiaknak _József_ igen 
 szép _beszéd_ akará vélek azt el hitetni _hogy_ nem szabad egy _ember_ magát meg _ölnyi_  _hogy_  _aki_ magát meg öli a nem nemesi _cselekedet_  _hanem_  _gyengeség_ Mind ezek az _ok_ az ö elméjeket meg nem haták más _egyéb_ modot nem _talál_  _hanem_ azt _tanácsol_ nékik _hogy_ sorsot vessenek mondván nékik mint _hogy_ meg akartok _halni_ vessünk sorsot _hogy_  _ki_  _megölet_  _előbbször_  _azáltal_  _aki_ utánna _következik_ és _követ_ a sors vetést mind végig ugy _hogy_ senki _közüle_ magát meg ne ölye _hanem_ a más _kéz_  _által_  _meghal_ erre atanátsra mindnyájan _öröm_ reá állának nem _kételkedvén_  _abban_  _hogy_  _József_ is ne _esik_  _csakhamarjában_ a sórs és _hogy_  _jobban_ szeretnék az _élet_ az olyan ahalált amelybenrésze lenne néki is vélek együt

Ez igy lévén sorsot vetének _aki_  _esik_ a sors az a _gége_ nyutá annak _hogy_ meg ölye _aki_ utánna _következik_ ez aharmadikának és igy mind végig valamég tsak _József_ marada másod magával az _isten_  _különös_ valo rendelésiböl _József_ pedig tsak _könnyű_  _elhitet_ atársával _hogy_  _jobb_ volna _élni_ mint meg _halni_  _József_ meg szabadulván ebböl a nagy veszedelemböl _felad_ magat Nicánornak _aki_ vespásiánus _elébe_ vivé az egész _tábor_ nagy siettségel oda _gyülekezik_  _hogy_ láthasa _ő_ vespásiánus _ő_ Néro _császár_ akará _küldeni_ 

 _József_  _megtudván_ szándékját azt _üzen_ néki _hogy_  _különös_  _beszéd_ volna véle vespásiánus _elébe_ vitetvén mondá néki Uram az Isten parantsolattyábol _jön_  _elöben_  _hogy_ néked olyan _dolog_ adgyak _tudta_ a mely tégedet _illik_ Nérohoz akarsz engemet _küldeni_ miért _küld_ engemet _hozzá_ mivel ö és azok _aki_ utánna _következik_ igen _kevéssé_  _él_ Tégedet egyedül _kell_ ugy _tekinteni_ mint _császár_ és _Titusz_ a _te_  _fia_ utánnad mert mind a _kettő_ a _császári_ székben fog ülni _őriztet_ engemet ugy a mint néked tettzik _de_ ugy mint a magad rabját és nem ugy mint amásét Én _tied_ vagyok a _hadi_  _hatalom_  _által_ és _te_ rövid _idő_ mulva ura lész a _birodalom_ ahatalom _által_ a melyet az Isten fog néked adni Az után _bánik_ ugy én velem mint a _gonosz_ és leg vakmeröb _ember_  _ha_ az _idő_  _ki_ menetele meg nem fogja mutatni _hogy_  _visszaél_ az _isten_ nevével azért _hogy_  _kényszerít_  _hitel_ adni egy _csalárd_ vespásiánus _hitel_  _ad_ a _József_  _jövendölés_ annál is inkáb a midön _megtud_  _hogy_  _megjövendöl_  _hogy_  _Jotapata_ negyven nap mulva meg veszik és ö maga a Romaiak _kéz_  _esik_ vespasiánus meg változtatá _tehát_ szándékját és nem _küld_  _ő_ Nérohoz és _kegyes_  _kezd_ véle _bánni_  _főképpen_ a _Titusz_  _tekintet_  _aki_ nagy _barátság_  _kezd_  _ő_ venni _mindazonáltal_  _erős_  _őrizet_ alat _tartat_ mert _gondol_  _hogy_ még _haszon_ 
 veheti valamely alkalmatoságba suetonus és _Dionus_ fel teszik _hogy_  _József_  _megjövendöl_ abirodalmat vespásiusnak


 A _Jotapata_ meg vételének _hír_ igen nagy _keserűség_  _okoz_  _Jeruzsálem_ mint _hogy_ pedig a _hír_ a volt _hogy_ Josefis ót el veszet volna az egész város _oly_ igen szomorkodék rajta _hogy_ minden _háznép_ mint _ha_  _gyász_ let volna _érte_  _harminc_ napig siraták _ő_ és ez a _gyász_ olyan nagy volt _hogy_  _ki_  _ki_ azon _igyekezik_  _hogy_ musikásokot _találhat_ akik _keserves_  _ének_  _énekel_ az ö _emlékezet_  _de_ amidön _meghall_  _hogy_ még _élet_ volna az _ellenség_  _kéz_ és _hogy_  _jól_  _bánik_ véle _akkoron_ a szeretet _gyűlölség_ változék ugy anyira _hogy_ mindenüt tsak a _sok_  _becstelenség_  _hall_  _felőle_ némelyek _félénk_ mondák némelyek árulonak _tart_ lenni


  _Jotapata_ elsö Julÿ vevék meg vespásiánus pedig negyedik viszá _tér_ ptolémaidaba és _onnét_  _Caesarea_ mene és a _had_ avárosokra _oszt_  _hogy_ a _sok_  _fáradság_ után meg nyugodnának _Caesarea_  _két_ legiot _hagy_ és más _kettő_ scythopolisba _küld_ A _caesareabeli_ nagy _kiáltás_  _kér_ vespásiánust _hogy_  _megölet_  _József_  _de_ semit nem 
  _felel_  _kérés_ azután _holmi_  _had_  _küld_  _Joppe_ ellen a melyet _kevés_  _idő_ annak elötte _Cestius_ el pusztitotta vala azután _holmi_  _gyülevész_ sidok ót _megtelepedik_ és a _tolvajság_ üzék _mindenfelé_ a várost _könnyű_ meg vevék és a lakosok a _hajó_  _fut_  _hogy_ el szaladhasanak _cseléd_ együt _de_ rettentö szélvesz _támadván_ a _tenger_ a parttol el nem távazhatának se a partra _ki_ nem szálhatának a Romaiak azt meg nem _enged_ nekik a _hab_ a _kőszikla_  _csapván_  _hajó_ mind _eltöredezik_ és el sülyedének nagy _keserves_  _kiáltás_ nyomorultul _négyezer_ atengerbe veszének


 Agrippa _kér_ vespásiánust _hogy_  _jön_  _hozzá_ az ö _ország_ vespásiánus _hogy_ meg mutassa _hozzá_ valo _barátság_ a pálestinai _Caesarea_ meg _indul_ Aggrippához mene _Caesarea_Philippi_ amely város a _Jordán_  _forrás_ mellet vagyon ót marada _Husz_ napig a _had_  _megtudván_ pediglen _hogy_ Agrippa _ország_ lévö _két_ város ugy mint _Tárisé_ és _Tibériádes_  _feltámad_ azokot meg vevé s’ _lecsendesít_  _Tibériádes_ városa _két_ részre volt _oszolva_ az _egy_ rész a _békesség_  _hajlik_ a másika tsak a _háborúság_  _keres_ vespásiánus az egész _had_ avaroshoz _közelítvén_ egy _tiszt_  _küld_ egy nehány vitezekel a lakosokhoz _hogy_  _letesz_ a _fegyver_ és _visszatér_  _kötelesség_  _de_ apártosok nem _hogy_ a _tiszt_  _intés_  _hajol_  _aki_ is le szállot volt a lovárol mind azokal kik véle valának _hogy_ vélek _beszél_ ellene menének meg szalaszták és a lovakot el nyerék vespásiánus az egész várost el akará _pusztítani_  _hanem_ avárosiak _kér_  _hogy_ az ártatlanokot ne _megbüntet_ abünösökért Agrippais _aki_ volt aváros _esedezik_  _érte_ vespásiánus _megenged_ nékik _hanem_ a városnak _fal_ egy _darab_ részt le rontata


 Vespasiánus _Tibériádes_  _Tárisé_ mellé mene _ahova_  _gyülekezik_ atartomány béli _főpártos_  _aki_ egy _Jézus_ nevü volt a _fej_ Ez a város egy _hegy_  _fekszik_ egy részit a _Tibériádes_  _tó_  _oltalmaz_ a más részit _erős_  _kőfal_  _eleség_ pedig _elegendő_ volt _benne_ A pártosok látván _hogy_ a Romaiak atábor _hely_  _erősítés_  _foglalatoskodik_  _ki_ ütének reájok avárosbol _de_ a Romaiak viszá üzvén öket a _tó_ lévö _hajó_  _fut_ Azon _idő_ vespásiánus a fiát _Titusz_ egy sereg sido ellen _küld_ akik avárosnak más részin valának _Titusz_ ezekre üte meg szélyeszté és meg szalasztá nagyob része el vesze vagy az ütközetbe vagy a szaladásba a többi avárosba vevék magokot _akkoron_ avárosba nagy _oszlás_ lön a városiak _között_ kik a _békesség_ akarták és a partosok _között_ kik a _háborúság_  _okoz_  _Titusz_ észre vévén a városban valo nagy _kiáltás_ az ö _egyenetlenség_ ato felöl valo részit a városnak _kezd_  _ostromolni_ és maga mene bé _először_ a seregi elöt a pártosok meg rémülvén ollyan _bátorság_ el szaladának amint lehete némellyek a _tópart_  _találván_  _haj_ azokban szökdösének némelyek _megúszva_ menének azok után akik már ahajokba valának _hogy_  _beér_ mások meg a mezöre szaladának mind ezekböl _sok_ számuakot _megöl_ 


 Vespásiánus _körülvetet_ az egész várost _hogy_ senki el ne szaladhatna más nap pedig _sok_ számu _hajó_  _csináltat_  _hogy_ azok ellen menne akik atón volnának _mihelyt_ a _haj_  _elkészül_ a _hajó_ üle anyi vitezekel a menyi _elegendő_ volt _hogy_ a pártosokot _meggyőzhet_ nem is vala nehéz _dolog_ meg gyözni azokot akik tsak _halászhajó_ valának és _aki_ magokot sem _tud_  _oltalmazni_ ugyan azért sem szalada el egy is _közüle_ a _tó_ veres volt a vértöl és apartyai rakva _holttest_ azután vespasiánus viszá _tér_  _Tárisé_ és _tanács_  _tart_ a _főtiszt_  _hogy_  _ha_ meg hadgyaé _élet_ apártosokot és az _idegen_ kik a városba volnának és akik _fő_  _ok_ a _hadakozás_ 

Mindnyájan azt _tanácsol_  _hogy_  _megölet_ öket mivel azok _soha_  _csendesség_ nem maradnának _ha_ szabadá _hagy_ öket _Tibériádes_ viteté _tehát_ öket a midön _odaérkezik_ a piatzra viteté öket és ót meg öleté mind az _öregember_ és azokot _aki_  _fegyver_ nem _foghat_ ezeknek a számok _tizenkétszáz_ vala _hatezer_ pedig _aki_  _erős_ valának Nérónak _küld_  _hogy_ a nagy munkákra _tesz_ öket a _többi_ pediglen _aki_  _harmincezer_ négy százan valának pénzen _elad_ öket


  _Tárisé_ meg vételével aRomaiak az _egész_  _Galilea_ magokévá _tesz_  _ki_ vévén _Gamala_ a _Tábor-hegy_ és _Giskala_  _Gamala_  _Tárisé_  _általellenébe_ volt a _Jordán_  _túl_ igen _erős_  _hely_ Agrippa _aki_ volt ez a város _hét_  _holnap_ vitatá _de_  _hiába_ vespasiánus alája mene az egész _had_ : és meg szállá Ágrippa a város melle mene _hogy_ a _benne_ valokot arra _int_ 
  _hogy_ magokot meg adgyák _de_  _kő_  _hajigál_  _hozzá_ meg is sebesitték a _jobb_  _kar_ A Romaiak utat _csinálván_ akö _fal_  _három_ felöl _ostromol_ és meg vevék avárost alakosok pedig avárosnak a _felső_ részire menének a Romaiak utánnok akarván meni igen sokan veszének el _közüle_ mert az uttza meredek _keskeny_ és sikos lévén a Romaiak nem _oltalmazhat_ magokot a lakosok ellen akik nyilakal _kő_  _öl_ öket _hogy_ pediglen magokot _oltalmazhat_ seregel mentenek a _ház_ ahazak pedig igen meredék _hely_ lévén _építve_ se olyan _erős_  _hogy_ anyi _ember_  _elbírhat_ az aláb valo _ház_  _dől_ azok meg az aláb valokot döjtik valale és _ilyenformában_  _sok_ Romaiakra _dől_ aházak a többi _visszatér_ a _tábor_ másnap 22 _octobris_  _három_ romai vitézek akik strásán valának _éjszaka_ aváros leg magosab _torony_ alá lopák magokot _aki_ a _torony_ valának észre nem vevék öket ök pedig a _torony_  _fundamentum_  _öt_ nagy _kő_  _ki_ vevének és nagy _hamarság_ viszá szaladának atorony _csakhamar_  _ledől_ igen nagy zörgésel és mind azok _aki_  _benne_ valának el veszének másnap _Titusz_ lovas és _gyalogsereg_ be mene városba valakit _találhat_ azt mind _megöl_ sokan alakosok _közül_ a _felső_ várba szaladának _feleség_  _gyermek_ vespásiánus a _felső_ vár ellen mene ahadával a _felső_ vár pedig igen magos _kőszikla_  _fekszik_ ugy anyira _hogy_ a Romaiak nyila nem mehete anyira fel az alat _irtóztató_  _fergeteg_  _támad_ a mely a Romaiak nyilait a sidokra vivék és a sidok nyilait _visszataszít_ ö magokra és a _fergeteg_ miat nem is láthaták a Romaiakot se magokot a Romaiak pedig _körülvévén_ avárat bé menének és valakit _talál_  _férfi_ aszonyt _gyermek_  _ölnyi_  _kezd_ atöbbi azt látván _hogy_ nintsen reménség le veték a _kőszikla_  _feleség_  _gyermek_ és azután magok is utánnok ugrándozának és _ilyenformában_  _ötezer_ személyek veszének el a romaiak _fegyver_  _által_ pedig _négyezer_ és senki _élet_ nem marada avárba _ilyenformában_ vevék meg aromaiak _Gamala_ 


 Az alat a még ezt a várost vitták vespásiánus _elküld_ Plácidust _hatszáz_ lovasal nagy sereg sidok ellen _aki_ a _Tábor-hegy_ bé santzolták vala magokot ez a _hegy_ nagy _térség_ a _közép_ vagyon a _hegy_  _tető_ pedíg nagy _tágas_  _térhely_ a _hossz_ több _háromezer_ lépesnél placidusal nem lévén _elegendő_  _had_  _hogy_ a sidok ellen mehesen a _hegy_  _sok_ szép szokal _lecsalogat_ öket ahegyröl és amidön le mentenek volna meg _kezd_ szaladni _előtte_ és a midön látá _hogy_ mesze volnának a _hegy_  _visszafordul_ el vágá az uttyokot és _megöl_ öket


  _Gamala_ meg vétele után vespásiánus _ezer_  _ember_  _ad_  _Titusz_ mellé és _Giskala_ városa ellen _küld_ ennek avárosnak a lakosi abékeséget _óhajt_  _de_  _János_ a lévi fia egy sereg _tolvaj_ a _fej_ a _támadás_ sürgeti vala öket _Titusz_  _int_ öket _hogy_ maradnának _csendesség_  _János_  _felel_ néki _hogy_ reá áll abékeségre és el veszi a _grácia_ melyet _ígér_ nekik _hanem_ tsak arra _kér_ mint _hogy_ azon anapon szombat volna _hogy_ adgyon nékik más napig valo _idő_  _Titusz_ nem üsmervén ezt a _csalárd_ meg _enged_ néki azt az _idő_  _János_ pediglen _éjszaka_ a maga seregével és _sok_ lakosokal _ki_ mene avárosbol és _Jeruzsálem_  _felé_ vevé uttyát

 _Titusz_ másnap avároshoz _közelgetvén_ alakosok _elébe_ menének és _megbeszél_ néki _hogy_  _János_ mi formában szaladot volna el és _kér_  _hogy_ az ártatlanokot ne _büntet_ avétkesekel _Titusz_ azonnal lovasokot _küld_ a szaladok után _János_ pedig a seregével _Jeruzsálem_  _érkezik_ minek elötte a Romaiak _beérhet_  _hanem_ avéle szaladokbol _hatezer_ le vágának és _visszahoz_  _háromezer_ aszonyt vagy _gyermek_ kik el maradoztak volt _Titusz_ bé menvén avárosba egy _darab_ részit a _fal_ le rontatá és _örző_  _hagy_  _benne_ kik a varost _csendesség_  _tart_ emeg lévén az egész _Galilea_  _lecsendesíttetik_ 

 _Titusz_ azután vespásiánushoz mene _Caesarea_ vespásiánus atizedik legiot scythopolisba _küld_ a más _két_ legio maga mellet vala _idő_ akarván nékik adni a nyugodalomra a _sok_  _fáradság_ után _hogy_ azután a _Jeruzsálem_ meg szálásához _kezdhet_ nagyob _erő_ mivel _abban_ nem _kételkedik_  _hogy_  _sok_ munkában ne _telik_ néki az aváros _mindazonáltal_ nem marada sokáig _csendesség_  _Caesarea_  _hanem_  _onnét_  _elindul_  _hogy_  _Jamnia_ és _Azot_ 
 meg vegye _aki_  _örző_  _hagy_ 


 A sidok látván _hovatovább_  _közelgetni_ a veszedelmet és a Romai _had_  _kész_ öket el lepni _sok_ féle szándék _kezd_ öket _háborgatni_ a _megoszlás_  _közötte_  _közönséges_ vala az el 
  _terjed_ vala a városokra és az egész _tartomány_ Némelyek a _hadakozás_ akarták 
 mások a _békesség_  _óhajt_ és mindenik rész _megegyezvén_ amaga részin valokal _fegyver_  _fog_ és _egymás_  _kezd_ prédálni valamint ahadakozásba Azt jó meg tudni _hogy_ mind azok _aki_  _Jeruzsálem_  _oltalmaz_ azok mind olyan _tolvaj_ valának akik a _tartomány_ prédálták pusztitották ezek egy nehany részre seregre vagy _társaság_ valanak _osztva_ magok _között_ mindenik résznek vagy _társaság_  _különös_  _fej_ volt _aki_ egy mástol nem _függ_ ezek a _különb-különbféle_ sereg _tolvaj_ már a _tartomány_  _több_ nem prédálhatának _Jeruzsálem_  _oltalom_ menének _hogy_ már a Romaiak ellen meg más sereg _tolvaj_ akik _Júdea_ el pusztiták azok is oda menének és zélatoroknak nevezteték magokot (: a _ház_ valo _buzgó_ ) _Giskalai_  _János_ a mint ide _feljebb_ meg mondok öis oda szaladot vala és nagy meg vetö szokal _beszél_ a Romaiak felöl és _bátorít_ az _ifjúság_  _aki_  _azonkívül_ is sokat _tart_ maga felöl Az _öreg_ és az _értelmes_  _előre_ el látván anyomoruságot mint egy el veszteknek _tart_ magokot _Jeruzsálem_ anyi reszre _elosztott_ pártosok _között_ tsak nem olyan volt mint az _ellenség_ már meg vétetett és fel prédáltatot város a _sok_ számu _idegen_ sidok akik mindenünén oda _gyülekezik_ ót nagy nyomoruságokot _okoz_ a mellyek _okoz_ végtire veszedelmét _először_ az _éhség_  _elköltvén_ az _előre_  _eltétet_  _gabona_ azután a _meghasonlás_ mivel ezek is _különb_  _különbféle_ részt _csinál_ 


 A zélátorok pedig el _kezd_  _követni_  _erőszaktétel_ Antipás ellen _aki_ a _közönséges_  _kincs_  _örző_ volt azután Léviás és sofás ellen ezek _király_ vérböl valok valának és más _főrend_ valok ellen ezeket a _tömlöc_  _tesz_ és _kevés_  _idő_ mulva ugyan ót meg is ölék öket mondván _hogy_ ezek a Romaiak _kéz_ akarták adni avárost A nép ezen a mérészségen meg ütközék apártosok még annál _kevély_ levének ezek atemplomba menvén azt _hadi_  _erősség_  _csinál_ és azt _megfertőztet_  _ezer_  _tisztátalan_ és véresen menvén olyan 
  _hely_  _ahova_ tsak a papok és atiszta személyek mehettenek Azon _idő_ Mátyás a _Theophilus_ fia vala a _főpap_ ezt Ágrippa _tesz_  _főpap_ annak elötte egy nehány _esztendő_ 

A pártosok _aki_ atemplomot _elfoglal_ magoknak azt a _hatalom_ is _tulajdonít_  _hogy_  _főpap_  _tesz_ a sors vetésel olyan szin alat _hogy_ az elött is ugy volt Az ö szándékjok 
  _csoda_ volt mivel _főpap_ nem _tesz_  _soha_ sors vetésel

Nem _gondolván_  _tehát_ a papi elsö ágakal _ahonnét_  _tesz_ mind adig a _főpap_ sorsot vetvén 
  _tehát_ a sors egy Phanniás nevüre _esik_ a samuel _fia_  _aki_ noha papi _família_ volt is _de_ nem afö papok nemzettségéböl etellyeségel _érdemtelen_ vala arra a nagy méltoságra ez Aftási nevü városba lakván _onnét_ bé viteték és a papi ruhákot reája _ad_ és _megtanít_ arra _hogy_ mint vigye végbe szolgálattyát _aki_ inkáb _hasonlít_ atheátrumon valo egy _aktor_ mint sem egy _főpap_ A papok _irtózva_ nézék az illyen _megfertőztetés_  _de_ apártosok ezt mind _játék_  _tart_ anép pedig igen _megbosszankodik_  _ellene_ és tsak azon _gondolkodik_  _hogy_ mi formában menekedhesék meg _kegyetlenség_  _közül_ 


 Ananus _aki_ annak elötte _hat_ vagy _hét_  _esztendő_ a _főpapság_  _bír_ és _aki_ nagy _idős_  _kor_ a _hazájabeli_  _között_ nagy _hatalom_ szerzet vala magának a városban valo _főrendenség_ és akit mindenek _bölcs_  _tart_ A népet _összegyűjt_ és segitvén _ő_  _Gorion_ a _József_ fia simon a _Gamáliel_ fia és _Jézus_ a _Gamala_ fia _aki_ leg nevezetesebbek valának a városba olyan _hathatós_  _beszél_ a népnek _hogy_ a _fegyverfogás_ vevé öket meg szabaditván magokot abuzgok nyomorgatások alol A _buzgó_ pedig _megtudván_ agyülésben 
 valo végezést ök _kezd_  _elsőbben_ a népre menni A _harc_ atemplom mellet volt a mely _kőhajigálás_ állot a lakos sebeseket a magok _ház_ vitték a _zelator_ pedig amagok sebesit atemplomba vitték nem _tartván_ a szent _hely_  _megfertőztetés_ apártosok _eleinte_ mindgyárt _győzedelmes_ valának _de_ végtire a népnek sokasága miat _kényszeríttetik_ atemplomban viszá _térni_ a nép az elsö _kerület_ is _ki_ üzé atemplomnak és a második _kerület_  _kelletik_ meniek Ananus a szent _hely_ valo _tisztelet_ nem akará _hogy_ oda is reájok menyenek _hanem_  _ezer_  _ember_ rendele atornátzokra _aki_ más _ezer_  _ember_  _kelletik_ fel váltani ugy _hogy_ a Zélátorokot rekesztve _tart_ és meg ne _enged_ öket _onnét_  _kijönni_ 

 _János_ a lévi fia _aki_  _Giskala_ el szaladot vala amint ide _feljebb_ meg mondok és _aki_ 
  _Jeruzsálem_ ment vala a maga seregével _eleinte_ mindgyárt nagy _buzgóságos_ mutata a nép részihez mindenkor Ananus mellet volt és _jelen_ volt minden végezésbe noha oda nem _hív_  _alattomban_ pedig mindeneket _tudta_  _ad_ azélátoroknak _csakhamar_  _gyanúság_  _kezd_ venni _de_ azt _gondol_  _hogy_  _elegendő_ volna _ő_ arra _megesküdtetni_  _hogy_ titokba _tart_ a végezéseket _hogy_ a néphez _hű_ lészen és _hogy_ minden _tehetség_ fogja öket segiteni _János_ mindgyárt _megesküszik_ mindenre azután azt _gondol_  _hogy_ egész _bizodalom_ lehetnek _hozzá_ és _ő_ a Zélatorokhoz _küld_  _hogy_  _talál_ valami modot _abban_  _hogy_  _lecsendesít_ öket _tartván_ igen attol _hogy_ atemplomnak szenttsége meg ne ferteztetnék a sidoknak vérekel _János_ míhent azélatorokhoz mene nem _hogy_ a _békesség_  _hajt_ öket _hanem_ még jobban Ananus ellen _gerjeszt_ öket mondván nékik _hogy_  _megüzen_ vespásiánusnak _hogy_  _kéz_ adgya a várost _hanem_  _abban_ más mód nintsen _hogy_ a veszedelemböl meg szabadulyanak mint _hogy_ a népet magokra _haragít_  _hanem_  _hogy_ valamely _idegen_ segittséghez _folyamodik_ nem mondá meg mindgyárt nékik _hogy_  _ki_ volna az a segittség _de_  _eléggé_  _megértet_ vélek _hogy_ az _idumeus_  _céloz_ 


 El végezék _tehát_  _hogy_  _elküld_  _érte_  _hogy_  _jön_ a _közönséges_ valo _haza_ 
 segittsegire mivel a miotátol _fogvást_ az _idumeus_  _bevesz_ vala a _körülmetélés_ és a sidok _törvény_  _Hircanus_  _János_  _idő_  _azótától_  _fogvást_ öket ugy _tekint_ mint sidokot _azonkívül_ is az _idumeus_ nemzet igen _háborúságszerető_ volt nyughatatlan mindenkor _kész_ volt _fegyver_  _fogni_ és olyan _öröm_ mentek az ütközetre valamint mások avendégségre _fegyver_  _fog_  _tehát_ nagy siettségel és _Jeruzsálem_  _közelget_  _húszezer_ Ananus látván _elérkezés_ a _kapu_ bé záratá és _örző_ rendele akö _fal_  _aki_ viszá üznék öket _hogy_  _ha_ meg akarnák hágni avárost nem akara vélek ugy _bánni_ mint _ellenség_  _hanem_ okosan akará öket _lecsendesíteni_  _Jézus_ a _Gamala_ fia _aki_ mindgyárt Ananus elöt vala _főpap_ és _aki_ anép részit _tart_ egy _torony_  _inteni_  _kezd_ öket arra _hogy_  _letesz_ a _fegyver_ mivel mind az valamit nékik mondottanak tsak _hamisság_ Az _idumeus_ pedig már _harag_ lévén azért _hogy_ a _kapu_ bé zárták volt _előtte_ azon még inkáb _megbosszankodik_  _hogy_ a _fegyver_  _letétel_  _tanácsol_ nékik


 A _következendő_  _éjszaka_ rettentö nagy _záporeső_ volt az Zélatorok vagy is _buzgó_ a szél és a _mennydörgés_  _közben_ a _kapu_ sarkait és zárjait _eltör_ és _oly_  _titkon_ menének _ki_ atemplomból _hogy_ senki észre nem vevé azután aváros _kapu_ menének azt ís meg nyitták az _idumeus_ avárosba bé vivék azután a _templom_  _akkoron_ egy felöl az 
  _idumeus_ más felöl aZélátorok ugyan azon _éjszaka_ a sidok _örző_ ütének _aki_ a Zélátorokot _tart_ bé zárva atemplomba azokot mindgyárt meg ölék _aki_ aluva _talál_ atöbbinek _kiáltás_ pedig a nép fel zudula és _fegyver_  _fog_  _de_ észre vévén _hogy_ az _idumeus_ avárosba volnának nagyob része el szélyede és nagy _félelem_  _elfog_ az _egész_ várost Az _idumeus_  _természet_  _szerint_ valo _kegyetlen_ lévén másként is _megbosszankodik_ azon _hogy_ avárosba bé nem botsáták valakit _talál_ azokot mind meg ölék viradtakor _nyolcezerötszáz_  _holttest_  _talál_ az uttzákon az _idumeus_  _akkoron_ prédálni _kezd_ és az _ölés_ meg nem szünének Ananust és _Jézus_ a _Gamala_ fiát meg _találván_ ezeket _gyalázatos_ meg ölék és azt akarák _hogy_ ezeknek avadak és a madarak legyenek _temetőhely_ noha a sidok akár mely vétekért _megölet_  _ember_ atestét _eltemet_ meg nap le mente elött ez az Ananus fia volt annak az Annásnak _aki_  _emlékezik_ az _evangélium_ ugyan ez az Ananus _megölet_  _Jakab_ az ur Attya fiát Ez is volt egyedül a sidok _között_  _aki_ az ö _dolog_ jó rendbe _hozhat_  _lecsendesítvén_ a _békesség_  _ellenség_ és _megcsinálván_ a _békesség_ a Romaiakal

A _Jézus_ és Ananus _halál_ után az _idumeus_ és _buzgó_ meg nem szünének az alá valo népel _kegyetlenség_  _bánni_  _aki_  _irtóztató_ mészár széket _csinál_ A _főrend_ lévöket és az _ifjú_  _aki_  _fegyver_  _foghat_ ezeket atömlötzbe _tesz_ remélvén _hogy_ ezek még azö részekre állanak _mindazonáltal_ nem _találkozik_ egy is olyan _aki_ jobban ne szerette volna _halál_ szenvedni mint sem azoknak agonoszoknak részire állani a _haza_ veszedelmire az _idumeus_ pedig _hogy_  _bosszú_ ályanak az ö álhatatoságokért _kínos_  _halál_  _megöl_ A nép _között_ arémülés olyan nagy vala _hogy_ senki nem mére se sirni se attyafiát el _temetni_ nem vala szabad _keserűség_ mutatni avétkes _dolog_ lett volna ezek elött a _kegyetlen_ elött E _szerint_ veszének el _tizenkétezer_  _főrend_ lévö urak akik még _erő_ lévén _oltalmazhat_  _haza_ 

Az _idumeus_ és a _buzgó_ el unván a _sok_  _vérontás_ ugy _tetet_ mint _ha_ valamely _igazságos_ rendet akarnának _tartani_ szándékjokba a volt _hogy_  _halál_ itéltessék Zakariást a _Báruk_ fiát sokan azt _gondol_  _hogy_  _élet_ volna az a Zakariás a _Barakiás_ fia _aki_ a _Krisztus_ szol az Évangyéliumba vádolván az sidokot azal _hogy_ a _templom_ és az _oltár_  _között_  _megöl_ zakariás a _Báruk_ fia nevezetes _família_ valo _híres_ az ö jó _erkölcs_ az _emberséges_  _ember_ valo szeretetiért és agonoszokot valo _gyűlölség_ ennek _gazdagság_ a _buzgó_ vágyának _aki_ a nép _közül_  _hetven_  _ember_ választának _hogy_  _ő_  _megítél_ vádolván azal _hogy_ vespásiánushoz _küld_ és avárost _kéz_ akarja adni Zakariás észre vévé _jól_  _hogy_ mind a tsak arra valo volna _hogy_  _elfedez_ az _igazságtalanság_ magát _kemény_  _kezd_ menteni _ellenség_ vádolásit semivé _tesz_ és olyan vétkekröl _kezd_ öket vádolni a melyekért valoságal vétkesek valának és _beszéd_ a _haza_ nyomoruságos voltán végezé el

Ez a _beszéd_ még inkáb _felindít_ a Zélatorokot _akkoron_ mindgyárt _feldarabol_  _de_  _kétszínűség_ a _törvény_ valamely _igazságos_ formát akarának adni _akkoron_ mondák ahetven _bíró_  _hogy_ mondanák _ki_ reája a sententiát _de_ a _bír_ mindnyájan meg vallák _hogy_ ártatlan volna jobban szeretvén magokot aveszedelemre _tenni_ mint sem lelkek üsmerete ellen egy jó _ember_  _halál_  _ítélni_ Ezen a sententián a Zélatorok meg ütközenek és nagy _dühösség_  _kezd_  _kiáltani_ a _bír_ ellen _akkoron_  _kettő_ a _istentelen_  _közötte_ meg _fog_ Zakariást és meg ölék a _templom_  _közép_ mondván néki vedd el _tőle_ ezt a _feloldás_ a mely _bizonyos_ a _bíró_ a _test_ a _templom_ mellet valo völgyben veték a _bíró_ pedig _kard_ lapjával üzék _ki_ a _templom_ 

Az _idumeus_ végtire anyi _sok_  _kegyetlenség_ után fel nyitták szemeket és meg _kezd_  _bánni_ oda valo meneteleket azt _tud_  _hogy_ valamit Ananusrol mondottanak tsak _káromlás_ volt ez igy lévén el végezék magok _között_  _hogy_ viszá _tér_ és _kétezer_ lakost fel szabaditának a _buzgó_ pedig azon igen _örül_  _hogy_ azután tsak ök egyedül fognak uralkodni _Jeruzsálem_  _aki_ egész szabadságba _követ_  _kegyetlenség_ el veszték mind azokot akik nékik nem _tetszhet_ik_ és tsak az alá valo népet _meghagy_ A lakosok _közül_  _aki_ lehete a Romaiakhoz szaladának _de_ az nagy veszedelemel lehete meg mert a _zelator_ az utakot _őriztet_ és meg ölék mint az árulokot _aki_  _megkaphat_  _hogy_  _ha_ 
 tsak nagy suma pénzt nem _ad_ nekik és meg nem fizeték _aki_ menetelre valo szabadságot


 Niger Péraitust _aki_ a Romaiak ellen valo _hadakozás_ magát nevezetesé _tesz_ a _zelator_ fel áldozák a magok _dühösség_  _megfogván_  _ő_  _gyalázatos_  _hurcol_ avárosan _keresztül_ és amidön _ki_ vitték volna akapukon látá _hogy_ semi reménsége nem lehetne arra _kényszerít_ öket _hogy_ leg aláb _holta_ után _eltemettet_ a testét látván _hogy_ azt sem akarják meg _cselekedni_  _átkozni_  _kezd_ öket _óhajtván_  _hogy_ a Romaiak _eljön_ és ályanak _bosszú_ az ö vériért A pedig _halál_ méltó vétek volt _ha_ valakit _eltemet_ azok _közül_  _aki_ ezek a _gonosz_  _megölet_ ugy _tetszik_ mint _ha_ fel akarták volna _fordítani_ az Isten és a _természet_  _törvény_ 


 A Romai _tiszt_ látván nagy _egyenetlenség_ a sidoknak arra surgeték vespásiánust _hogy_ menne _hamarjában_  _ellene_  _addig_ amég meg nem _egyezik_ egy másal _de_ ez a _bölcs_  _generális_ azt _felel_ nékik _hogy_ még várni _kell_ és az _isten_  _kell_  _hagyni_  _aki_  _győzedelem_ akarna adni a Romaiaknak nagy munka és _vérontás_ nélkül mentöl _továbbra_  _halaszt_ annál inkáb nevekednék azö _bátorság_ és _egyenetlenség_ és mentöl inkáb magokot _fogyaszt_ annál _könnyű_  _tesz_ a _győzedelem_  _idő_ bé is tellyesedék vespásiánusnak ezek a szavai minden nap _sok_ számu sidok _jön_ azö _tábor_ akik a _buzgó_  _kegyetlenség_ elöt szaladnak vala el Ezek a _gonosz_ vivék végben mondgya _József_ a mi 
 annak elötte régen meg vala jövendölve _hogy_  _Jeruzsálem_ és a _templom_  _elégettetik_ azután _hogy_ a városba az _egyenetlenség_ lészen és _hogy_ azok _aki_  _inkább_  _kelletik_  _tisztelni_ az ur _ház_ ugyan azok azt _megfertőztet_  _istentelenség_ Meg lehet látni Zakariasnak XI XIII és XIV részeit a melyekre _itt_ ugy tettzik _hogy_  _József_  _figyelmez_ 


  _Giskalai_  _János_ a mint már azt láttuk a zélátorok _közibe_ adta vala magát és azt akará _hogy_ ö parantsollyon nékik _de_ a több _fő_ mind _irigység_ mind _tartván_ attol is _hogy_ olyan _kegyetlen_ és nagyra vagyó _ember_ parantsollyon nékik mint _János_ azért _megoszlik_ magok _között_  _János_ meg marada a maga serege és a töb _fő_ azoknak parantsolának akik öket _fej_ üsmerék lenni ez a _két_ rész mindenkor _tartalék_ volt _egy_ amásikátol _de_ ritkán verekedének egy másal _hanem_ minden _erő_ a nép ellen _fordít_ a volt _jobb_  _aki_ inkáb prédálhatá


 Az alat a még a sidok _öldököl_ egy mást _Jeruzsálem_ és vespásiánus _halogatás_ vala _hogy_ öket jobban _meggyőzhet_ Néro _császár_ meg _hal_ és az ö _halál_ igen nagy _megoszlás_ veté a _birodalom_ ezt a _fejedelem_ a Romai nép meg utálta vala _kegyetlenség_ és 
  _bolondság_ még _él_ amidön _tudta_  _ad_  _hogy_ vindex _Gallia_ ellene _támad_  _Galba_ pedig _Spanyolország_ a _Galba_ része _csakhamar_  _megerősödik_  _közönséges_ a _gubernátor_ és anap nyugoti _had_ meléje állának _ki_ vévén _Clodius_ Macert az _afrikai_  _gubernátor_ és verginius Rufust a _Felső-Németország_  _gubernátor_ verginius meg veré vindexet és a maga _had_  _ő_  _császár_  _kiált_  _de_ ö _teljesség_ fel nem akará venni ezt a méltoságot mind ezek a _támadás_ nagy _ijedség_ veték Nérot a szándekja a vala _hogy_  _Egyiptom_ menyen Nymphidius sabinus a pretoriana militiának prefectusa arra vevé a maga seregit _hogy_  _elhagy_ a Néro részit és üsmernék _Galba_  _császár_  _Tigellinus_ maga _aki_  _kezdő_ volt mind azoknak avétkeknek a melyekért Nérot _gyűlöl_  _ő_ el _hagy_ és el árulá

Néró pediglen _felébredvén_  _éjféltájban_ meg ijede azon _hogy_ a _testörző_  _elhagy_  _ő_ és _hogy_ már prédálnák a _ház_  _felkelvén_ egy nehány _kapu_ mene zörgetni _de_ senki meg nem nyittá néki azután olyat _keres_ valakit _aki_  _ő_  _megöl_  _de_ senkit olyat nem _talál_ el vették [el-vették] volt tölle még a skatulyát is a melybe méreg volt azt is _gondol_  _hogy_ a _Tiberis_ viziben ugordgyék végtire azt választá magának _hogy_ valahová el rejttse magát és anyi _idő_ sem adván magának _hogy_  _felöltözik_ egy _óköpönyeg_ veve magára egy rosz lora fel üle és Romábol _ki_ mene az _ábrázat_  _betakarván_ egy _keszkenő_ a _kísérő_ pedig négy szabadosibol állottanak a midön pediglen a szabadosának _Faonus_ a _ház_  _közel_ volnának a lovokrol le szállának és a nagy utat el _hagyván_  _csipkés_ és _bokros_  _ösvény_  _kelletik_ menni a _ház_ a _ház_  _fal_ mellé _érkezvén_  _Faonus_ arra _kér_  _hogy_  _bújik_ egy _gödör_  _ahonnét_  _föveny_  _kihúz_  _de_ nero _felel_  _hogy_ nem akarná magát el _temetni_ még _élte_ a nádak _köz_ rejté magát és a _föld_  _lefekszik_  _hogy_ észre nevegyék _addig_ a még a _ház_  _fal_ egy lyukat _csinál_ a még lévén azon a lyukon bé vivék és a _közel_ valo _ház_  _tesz_  _ahol_  _tölt_ az _éjszaka_  _és_ a más napot a mely 11 junÿ volt

Azonba pedig a _tanács_ Romában _összegyűlvén_  _Galba_  _császár_ üsmeré lenni Nérot pediglen mindenek _ellenség_  _kiált_ a _tanács_ azt parantsolá _hogy_ a régi _szokás_  _szerint_  _megbüntet_ az az _hogy_ a piatzra vontzolnák mezitelen a _fej_ egy _faoszlop_  _köt_ és _addig_  _korbácsol_ amég _él_ aholt _test_ a _Capitolium_  _kőszikla_ le vetnék azután egy _horog_ a _folyóvíz_ vonnák és avizbe vetnék _csakhamar_  _megtud_  _hogy_  _hol_ volna egy századost _elküld_ vitézekel _hogy_ fogná meg _eleven_ Néro _megtudván_  _hogy_ atanáts mire _ítél_  _kihúz_  _két_ nagy _kés_ és _ismét_  _visszatesz_ mondván _hogy_ volna még _idő_ Azután parantsolá _hogy_ egy sirt ásnának néki vizet _készít_  _hogy_ meg mosák _ő_ és _fa_  _hogy_  _megéget_ azt _hagy_ mindenek felet _hogy_ ne _hagy_ a _fej_ el vinni mind ezeket sirva parantsolá mondván _gyakorta_  _hogy_  _kell_ illyen jó musikásnak el veszni! végtire _megtudván_  _hogy_  _csakhamarjában_ meg fognak _ő_ egy _kés_ üte amaga _torok_ segitvén arra amaga _író_ deákja még _élet_ vala amidön a százados _elérkezik_  _hogy_ meg fogja ez atiszt ugy _tetet_ mint _ha_ segittségire ment volna _de_ Néro rettentö szemeket vetvén reája mondá néki már _késő_ _hogy_ vagyon a _hív_ amelyet nékem _fogad_ és ezel _ki_ mula a világbol _harmincegy_  _esztendős_  _kor_ uralkodásának _tizennegyedik_  _esztendő_ 


 Vespásiánus azonban a _Jeruzsálem_ meg vételéhez _készül_  _de_  _elsőbben_ a _körül_ valo _erősség_ magáévá akará _tenni_ a _gadarabeli_  _hoz_  _küld_  _titkon_ arra _ígérvén_ magokot _hogy_ a _kapu_ meg nyittyák néki negyedik marty bé mene avárosba a pártosok pedig _aki_  _benne_ valának tsak _akkor_ vevék észre amidön a Romaiakot laták _mindazonáltal_ vala anyi _idő_  _hogy_  _megölhet_  _Dolesus_  _aki_ a Romaiakert _küld_ és avarosbol _ki_ szaladhasanak _de_ placidus utánnok menvén egy _falu_ sokakot le vága _benne_ a többi pediglen a _Jordán_  _által_ akarván meni _sok_ számu más sidokal a viznek nagyon valo _megáradás_ meg tartoztatá öket placidus pedíg utánnok lévén _tizenötezer_ levágata _benne_ nem számlálván _sok_ számuakot olyanokot kik a _Jordán_ veszének placidus azután _feljár_ az egész _tartomány_ és az _engedelmesség_ alá _hajt_  _megtudván_ pedig azt _hogy_  _sok_ számu sidok volnának _hajó_ a _Holt-tenger_ reájok mene és _feldarabol_ öket azután egy nehány városokot meg vevé és olyan sidokot _tesz_ azokba _hogy_  _őriz_ akik szabad akaratbol _ad_ magokot a Romaiak mellé

Vespasiánus _visszatérvén_  _Caesarea_ azon vala _hogy_  _megerősít_ a _körül_ valo _hely_ és azokba _had_  _tesz_ A _húsvét_  _ünnep_ amely _ebben_ az _esztendő_  _hétfő_ negyedik 
 aprilis _esik_ agyilkosok _aki_ Massáda _kastély_ valának _Engaddi_  _kisváros_ ütének és _közel_  _hétszáz_ személyt meg ölének _többi_ aszonyok és _gyermek_ valának a _férfi_ nem lévén anyi _idő_  _hogy_  _fegyver_  _foghat_ el szaladának agyilkosok avárost fel prédálák ugy akörül valo _hely_ is az ö számok minden nap nevekedék _Júdea_ minden féle prédálas alat vala az _megoszlás_ mely _Jeruzsálem_ uralkodék minden _tartomány_  _elhat_ szintén ugy valamint az _ember_  _test_ amidön valamely _fő_ résziben nyavalya _támad_ az _elhat_ atöbb részekreis atolvajok afalukot _elpusztítván_ a pusztában _összegyülekezik_ és egy nehány seregekböl álván a városokban is menek vala prédálni _ahonnét_ siettségel _ki_ mentenek még minek elötte a lakosok _ellene_  _fegyver_  _foghat_ 

Az _esztendő_ vége _felé_ vespásiánus _megtudván_ a vindex pártolását _Spanyolország_ és atöb _tartomány_ valo _háborúság_ és _előre_ el látván _hogy_ mind ezeket atámadásokot más _több_  _követ_  _tábor_ szálla és olyan rendeléseket _tesz_  _hogy_ mentöl _hamar_ el végezhese ahadakozást _de_ atél _ellenkezvén_ szándékával akis varosokba _örző_  _téve_ A _tavasz_  _kezdet_ Antipátridában mene akörül valo _hely_ fel prédáltatá és _felégettet_  _hasonló_  _bánik_  _Thamna_  _körül_ azután lidda és _Jamnia_ ellen mene ez a _két_  _erősség_ magokot _felad_ az _ötödik_ légiot _Emmaus_  _tesz_ és ot egy _táborhely_  _megerősít_  _kőfal_ 
 ez aváros tsak _három_  _mélyföldnyi_ volt _Jeruzsálem_  _harmadik_ junÿ pedig _Jerikó_  _érkezik_  _hét_  _mélyföldnyi_  _Jeruzsálem_ avárost tsak nem pusztán _találván_ oda is _örző_  _tesz_ azután _Idumea_ menvén ót prédáltata _holmi_  _erősség_ meg veve és egy nehány sereget _otthagy_  _hogy_  _élődik_ nyerekedgyenek

Vespásiánus minek utánna az egész _Júdea_ és _Galilea_ maga alá _tesz_  _Caesarea_ viszá 
  _tér_  _hogy_  _készülhet_ az egész _erő_  _Jeruzsálem_ ellen meni _de_ a Néro _halál_  _hír_  _megtudván_ a meg tartoztatá meg akará látni _hogy_ annak mitsoda _ki_ menetele lene és nem akara semit _kezdeni_ új parantsolat nélkül Ez igy lévén a sidoknak egész _esztendő_  _adatik_ ahadakozáshoz valo _készület_ vagy a Romaiak _kegyelmesség_ valo _folyamodás_  _de_ nem _hogy_ azt az _idő_  _java_  _fordít_  _hanem_ arra _fordít_  _hogy_ magokot _fogyaszt_ ronttsák és _abban_ a _főváros_ ujab részekre _oszlik_ 


 Simon a _Giorás_ fia _ifjú_ és _bátor_ lévén _ha_ anyi _csalárdság_ nem volt is _benne_ mint a 
  _Giskalai_  _János_  _de_ vakmeröb volt és leg aláb olyan _kegyetlen_ Ez igen meg 
 külömböztette vala magát a _Cestius_ valo verekedésekbe és prédálni _kezdvén_ az _idumeai_  _tartomány_ Ananus mindenüt _kerget_ és arra _kényszerít_  _hogy_ a Massáda _kastély_ zárkozék _de_ a _tolvaj_ akik azt a _kastély_  _bír_ tsak a _kastély_ az also részibe _befogad_ nem merének nékie _hinni_ Ananus _halál_ után néki _különös_  _had_ volt _aki_ mindenüt _foszt_ prédált a prédát pediglen a _fáran_ patakának _barlang_ zárja vala az ö _nagy_ szándékja avolt _hogy_  _Jeruzsálem_ magáévá _tehet_ A zélátorok pedig _tartván_  _tőle_ meg akarák elözni és _harc_ állának véle a melyet _elvesztvén_  _Jeruzsálem_  _kerget_ öket _de_ simonak nem lévén több _húszezer_  _ember_ nem meré avarost meg szálani

Azt _gondol_  _hogy_  _elsőbben_ magáéva _tesz_  _Idumea_ ellene mene _tehát_ az egész _had_ az _idumeus_  _elébe_ menének és a _harc_ regeltöl _fogva_  _est_  _tart_ a _győzedelem_ egy aránsu volt _közötte_ simon Náim városában mene a melyet _megerősít_ az _idumeus_ pedig a magok _ház_  _visszatér_  _kevés_  _idő_ mulva simon viszá _tér_ nagyob _erő_ és _tábor_ szála _Thékué_ város mellé _Eleazár_ pedig a _Herodeion_  _kastély_  _küld_  _hogy_  _tanácsol_ a _benne_ valoknak _hogy_ adnák _kéz_ a _kastély_  _Eleazár_  _eleinte_ mindgyárt _jól_  _fogad_ mert nem _tud_  _ok_  _követség_  _de_  _mihelyt_  _megtud_ a _kastély_ valo _örző_  _fegyver_ vonának _hogy_  _ő_ meg ölyék mint _hogy_ pedig el nem szaladhata a _kőfal_ le ugrég a völgybe és meg _hal_ 

Az _idumeus_ meg akarván _igazán_ tudni a simon _had_ szamát erre valo nézve _Olur_ városábol _ahol_ az _idumeus_  _tábor_ vala _Jakab_  _egyik_ a _fej_  _közül_ simonhoz _küld_  _aki_ azt _ígér_ simonak _hogy_ a _haza_  _kéz_ adná tsak _hogy_  _tisztelet_  _tart_  _ő_ simon _sok_ ajándékot _ad_ néki és _visszaküld_  _aki_  _visszaérkezvén_ a _főtiszt_ azt _elkezd_ hitetni _hogy_ a simon _had_ sokal _feles_ mint sem ök _gondol_ azután atöb aláb valo _idumeus_ azt _javall_  _hogy_ sokal _hasznos_ volna a nemzetnek neki _meghódolni_ mint sem _bizonytalan_  _győzedelmű_  _harc_ állani _megüzen_ simonak _hogy_ miben volna adolog és _hogy_  _idő_ volna _közelíteni_ simon _mihelyt_ meg mutatá magát az _idumeus_  _Jakab_ a maga seregivel el szalada ez anyira el remité az egész _tábor_  _hogy_ minnyájan szaladni _kezd_ 


 Simon illyen formában ura léven az egész _Idumea_  _egyenes_  _Hebron_ mene _ahol_ 
 igen _sok_  _élés_  _talál_ azután _keresztülmegy_ az egész _Idumea_  _ahol_ igen _sok_ pusztitásokot vit végbe mível a maga _had_  _kívül_  _negyvenezer_  _ember_ vala véle ezek mindenüt prédáltak _éget_ és ugy tettzik _hogy_ a rosz _cselekedet_  _gyönyörködik_ A zélatorok igen nehezen _tekint_ simonnak mind anyi szerentséit: _de_ nem mérének nyilván _hadakozni_ véle _hanem_ tsak leseket _hány_ néki és _így_  _elfog_  _feleség_ és _sok_  _cseléd_ és _győzedelem_ vivék _Jeruzsálem_ Simon nagy siettségel oda mene _de_ meg nem vehetvén avárost _aki_  _kaphat_ azokot mind _lefog_ száz féle képen _kínoztat_ öket némelyeket _megölet_ némelyeknek _kéz_ el vágatá és _Jeruzsálem_  _visszaküld_  _megesküszik_  _hogy_ a _szerint_  _bánik_  _Jeruzsálem_ minden lakosival _hogy_  _ha_ a _feleség_ viszá nem _küld_ a nép és a zélatorok ezen _fenyegetés_ meg ijedvén a _feleség_  _visszaküld_ azután _eltávozik_  _Jeruzsálem_  _tájék_ és _Idumea_ viszá _tér_  _hogy_ el végeze ami még ót prédálásra maradot volt


 Vespásiánus _megtudván_ a Néro _halál_ és _hogy_  _Galba_  _tesz_  _hely_  _császár_ 
 a fiát _Titusz_  _hoz_  _küld_  _hogy_ venné parantsolatit [parantsola tit] a sidokal valo _hadakozás_  _iránt_ és _hogy_  _köszönt_ nevével Agrippa _király_ is el mene véle _hogy_  _köszönt_ az uj _császár_  _de_ mint _hogy_  _tél_ volt és nagy _hajó_ valának Ákáját még el nem haladták vala a midön _meghall_  _Galba_  _öletés_  _hét_  _holnap_ és _hét_ nap után valo uralkodásának és _hogy_  _Otho_  _tesz_  _hely_ Agrippa nem _hajtván_ erre a változásra _követ_ uttyát mind Romáig: _de_  _Titusz_ mint egy menyei sugarlásbol viszá _tér_ azonal az Attyához _Caesarea_ 


 Vespasiánus meg _indul_  _Caesarea_  _hogy_ mind egészen meg _hódít_ a _Jeruzsálem_  _körül_ valo _hely_ és meg vevé _Bétel_ és _Efraim_ azokban _örző_  _hagy_ és az után _Jeruzsálem_  _közelget_ és ezen uttyában igen _sok_ számu sidokot ölete vagy _megfogat_  _Cerealis_  _egy_ a _főtiszt_  _közül_ nagy pusztitásokot _tesz_ a _Felső-Idumea_  _aki_ meg vevé és _feléget_ a _híres_  _Hebron_ városát illyen formában az egész _Júdea_ a Romaiaké volt _ki_ vévén _Jeruzsálem_ Massáda _Herodeion_ és Makeronta _kastély_ 

Vespásiánus _meghódoltatván_  _Jeruzsálem_  _körül_ valo _hely_  _Caesarea_ viszá _tér_  _ahol_ meg vivék néki a _hír_  _hogy_  _otthon_ a _császárság_  _emeltetvén_ vitellius ellen mene a kit is _császár_  _tesz_ a _ország_ valo légiok _otthon_ pedig nagy siettségel adván _harc_ vitelliusnak ahartzot el vesztette és azután magát is meg _öl_ és _hogy_ vitellius egyedül valo _császár_ volna abirodalomnak Mucianus a syriai _gubernátor_ és magais vespasianus _ő_  _császár_ üsmerék valamint mások és a légiokal is letéteték néki ahitet _József_ pedig azt 
  _erősít_  _hogy_ vespasiánus igen nehezen üsmeré _császár_ szomoruán látá _hogy_ 
 vitellius magának _elfoglal_ abirodalmat mint _ha_ azt _elfoglalhat_ akinek tettzik _keserűség_ látá _haza_  _abban_ az állapotban azért is nem _gondolkodhat_ik_ semi más _dolog_ nagy _kedv_ lett volna meg segiteni _haza_  _de_ mind atávul valo léte mind atélnek _idő_ meg nem _enged_ néki _hogy_ véghez vihese _azonkívül_ is nagy változások _történhet_ik_ minek elötte _Olaszország_  _érkezik_ 


 Azonban pedig a vespasiánus _had_ szabadoson _beszél_ magok _között_ az _ország_  _dolog_ egy más szemére _hány_  _késedelmesség_ és _hidegség_ mint _ha_ nékik nem 
 volna anyi _hatalom_  _hogy_  _császár_  _tesz_ magoknak valamint anémet országi légiok 
 vagy mint _ha_ vespásiánus nem _megérdemel_ sokal jobban azt a _tisztelet_ mint _otthon_ és vitellius illyen formában _beszélget_ a _Caesarea_ valo vitézek _de_  _megelőz_ öket 
 az Alexándriába lévök mivel vespásiánust _császár_  _kiált_ elsö julÿ a maga _had_ pedig _harmadik_ julÿ _ő_  _császár_ üsmeré _tizenötödik_ julÿ pedig az egész syria _császár_ üsmeré Muciánus a syriai _gubernátor_ és a több _főtiszt_ arra _kér_  _hogy_ 
 vitellius ellen vinné öket _de_  _elsőbben_  _bizonyos_ akara lenni az _egyiptomi_ és az Alexandriaik _hűség_  _ezért_ is levelet _ír_  _Tiberius_ Alexandernek _aki_  _gubernátor_ volt és _aki_ mindgyárt _hűség_  _esket_ a légiokot és a népet ennek az új _császár_ végtire az egész _napkelet_  _császár_ üsmeré nagy _öröm_ 


 Kevés _idő_ mulva vespásianus _Beryt_ mene _ahova_  _sok_  _tartománybeli_  _követ_ menének _hozzá_  _korona_ és _engedelmes_ levelekel ót _nagygyűlés_  _tart_ és minek utana _dicséret_ adot volna a _József_  _bátorság_ és _elébeszél_ mi modon _megjövendöl_ néki a _birodalom_ még Néro _élet_ fel szabadittá _ő_  _Titusz_  _jelen_ lévén és _kedvezvén_  _József_ mondá vespásiánusnak Hogy _ha_ a _József_ fel szabaditása az ö _jóság_ valo méltó _cselekedet_ a meg az _igazság_ valo mélto _cselekedik_ meg adni nékí a _becsület_ is el rontván a lántzait _hogy_  _abban_ az állapotban légyen mint a melybe volt rabsága elöt mivel el szokták volt rontani a lántzát annak akit _igazságtalan_  _tesz_ lántzra vespasianus _jó_  _hagy_ ezt a _tanács_ és mindgyarást _eltör_ az ö lántzait

Mind ezek a nagy változások alat a sidok egy más ellen _hadakozik_ és az ö _belső_  _megoszlás_  _fogyaszt_ öket Simon a _Giorás_ fia _Jeruzsálem_ vidékin nagy pusztitásokot 
 viszen vala végben A zélátorok pedig avárosba mindenre szabadságot adnak vala magoknak A _Giskalai_  _János_  _aki_ az ö részeken volt még _több_  _tesz_ ezeknek rosz _cselekedet_ ezek _betölt_ avárost prédálásal _gyalázat_  _erőszak_ Ezek a _gyalázatos_ és _oktalan_ állati _cselekedet_ is mulattságot és _játék_  _indít_ Ezek _asszonyköntös_ vesznek vala magokra magokot _felékesít_ és _megfest_ valamint az aszonyok ugy _tetszik_ mint _ha_  _Jeruzsálem_ az utálatoságnak és a _fertőztetés_  _hely_ vált volna

végtire a _megoszlás_ közikbe szivárkozék mivel némely _idumeus_  _aki_ a _János_ részin valának _irigyelvén_  _hatalom_ és nem szenvedhetvén _kegyetlenség_ ellene _támad_ meg verekedének a népivel _aki_  _közül_ sokakot _megöl_ a _többi_ az udvarházig üzék a melyben _János_ lakot _onnét_  _ki_ verék öket a _templom_ üzék azután _visszatér_ és fel prédálák az udvarházat A _buzgó_  _aki_  _akkoron_ el valának szélyedve a városon a _János_ vitézi mellé állanak akik a _templom_ vették vala magokot _János_ pedig _készül_  _hogy_ a népre _ki_ üssön _de_ véghez nem vivé szándékját

Azonban pedig a nép _tartván_ attol _hogy_  _János_  _ki_ ne ütne reájok a _templom_ és _feléget_ varost erre valo nézve _összegyülekezik_ az áldozo papokal _had_ láthasák mit _kelletik_  _cselekedni_ az Isten meg _enged_  _hogy_  _ebben_ a _gyűlés_ olyan _orvosság_  _fog_ a mely veszedelmeseb volt anyavalyánál azt végezvén el _hogy_ simonért a _Giorás_  _fia_  _küld_  _aki_  _ő_ meg segittse _János_ ellen a _főpap_ Matthias _jó_  _tart_ ezt a _tanács_ meg nem látván _előre_  _hogy_ még mik _követhet_ és _ő_  _küld_  _követség_ simonhoz Simon _kevély_  _felel_ nékik és ugy mint urok mondván _hogy_ meg adná _kérés_ és azonal bé mene avarosba anép nagy _öröm_  _fogadván_ ez Aprilisbe volt Simon _erős_ lévén a nép segittségivel _csakhamar_ meg akará venni a _templom_  _ahol_  _János_ és a _buzgó_ valának _de_ viszá üzék _ő_ nagy vesztésel

Simon _csakhamar_  _ki_ nyilatkoztatá _kegyetlenség_ a _jeruzsálemi_ ellen _aki_ a varosokba 
  _fogad_ és _aki_ szabadok levén rabság alá _ad_ magokot Az Atyafiság _barátság_ és más _kötelesség_ a melyek _egymás_  _kötelez_ az _ember_ meg nem tartoztathaták _ő_ attol _hogy_ meg ne véreze _kéz_ A _közönséges_ vétkek és rend _szerint_ valo _gonoszság_ a _közönséges_ és az üsméretlenekel valo _gyalázat_ és _becstelenség_ valo _bánás_ és mind ezeket az elméjiben tsak _félénk_ és _bátortalan_  _gonoszság_  _tart_ lenni ö olyan _dolog_  _kíván_ a mi _égrekiáltó_ legyen lábai alá akará _tapodni_ a _természet_  _barátság_ és az _egyesség_  _kötelesség_ 


 Vespasiánus _Beryt_ Antiokiában mene és Muciánust _had_  _Olaszország_  _küld_ vitellius ellen Más felöl pedig Primus a Mésiai _gubernátor_ vespasiánus részire álván _Olaszország_  _felé_  _indul_ a _had_ meg veré a _Cecina_  _had_ a kit vitellius _elébe_  _küld_ Romában mene vitelliust _meggyőz_ és vespásiust _császár_  _kiált_ Más nap Mucianus is avárosba _érkezik_ meg tartoztatá a primus vitézinek _kegyetlenség_ akik meg akarák _ölnyi_ mind azokot kik vítéllius részin voltanak az után a nép _elébe_ vivé _Domitianus_ a vespasiánus fiát és _kéz_  _ad_ a _birodalom_  _igazgatás_ amég az Attya a _császár_  _elérkezik_ Ez igy lévén az egész _birodalom_  _császár_ üsmeré vespásiánust és a _békesség_ viszá _tér_ Romában és atöbb _tartomány_ tsak _éppen_  _Zsidóország_ marada a pártolásba


 Antiokiábol vespasiánus Alexandriába mene _ahol_ minden _tartomány_ valo _követ_  _köszönt_  _ő_ Az alat a meg _Olaszország_  _készül_ és _Titusz_ a fiát rendelné _hogy_  _Jeruzsálem_ meg szállya a sidok _dolog_  _hovatovább_ inkáb fel zavarodék _Eleazár_ a simon fia 
 papi ágbol valo _értelmes_ és _bátor_  _ember_ vala ez _első_ renden valo volt a _buzgó_  _között_ a még a _Giskalai_  _János_ meg nem _egyezik_ volna vélek _akkoron_ egy _harmadik_ részt _igyekezik_ fel álitani _Jeruzsálem_ erre valo nézve egy részit a _zelator_ magához _hódít_ és _elfoglal_ a _templom_  _belső_ részit az az a papok rekesztésit _János_ és a Zélatorokot az _Izrael_ udvarában szoritá és mindenüvé _örző_  _tesz_ és a _kapu_ rakatá a népinek _fegyver_  _hogy_ szükségbe el távoztassa azokot kik a _János_ részin valának _mindazonáltal_  _befogad_ mind azokot kik az áldozatra mentenek mivel _inkább_ az ajándékokbol és a _templom_  _talál_  _eleség_  _élődik_ 


  _Eleazár_ látván _hogy_  _kevés_ számu _had_ volna nem mére _János_ ütni _aki_  _erős_ volt _János_  _ha_  _feles_  _had_ valais _de_ nem _örömest_ akara meg verekedni _Eleazár_  _aki_  _erős_  _hely_ volt mivel a papok udvara vagy rekesztése _feljebb_ volt a nép rekesztésinél _mindazonáltal_ az ö _bátorság_ nem _enged_  _hogy_ nyugodalomba maradna _gyakorta_ meg verekedék az _Eleazár_ seregivel és a _templom_ minden nap _megfertőztet_ a _halott_ vérivel Más felöl Simon _aki_ a _felsőváros_ és az alsot is _bír_ annál is _bátor_  _ostromol_  _János_ mert _-e_  _közép_ lévén _Eleazár_ is meg _kelletik_  _felelni_ Azonba pediglen _János_ anyival _erős_  _hely_ volt Simonál a menyivel _Eleazár_  _erős_  _hely_ volt _János_ mivel a _templom_  _feljebb_ volt avarosnál valamint a _templom_  _belső_ része _feljebb_ volt a _külső_  _kerület_ Ez igy lévén ez a _három_ rész mindenkor vigyázot egy másra _Eleazár_ nem volt több _kétezer-négyszáz_ 
 vitézinél _János_  _hatezer_ vala és simonak _tízezer_  _ötezer_  _idumeus_ együt Simon 
 nem volt szükségbe az _élés_  _iránt_ mivel a varost ö _bír_  _János_ magának szerzet a népet prédalván _Eleazár_ pedig parantsolván az ajándékokbol a melyeket ajánlanak vala a _templom_ azokbol részelteté a maga _ember_ akik _gyakorta_ meg részegedtenek

A midön _János_ mind simon mind _Eleazár_ egy szers mind _ostromol_  _akkor_ a _had_  _két_ részre _oszt_  _hogy_ ellene ályon mind _egyik_ mind a másikának A midön pedig tsak simonal volt _dolog_ olyan kor sokad magával üt vala avárosra és a menyi _eleség_ el vihetet el vitte és _eléget_ a mit el nem vihetet simon pedig _hogy_  _János_  _kifogyaszt_ minden _eleség_  _feléget_ az _élésház_ mint _ha_  _összebeszél_  _hogy_ a várost _éhség_  _megöl_  _elvesztvén_ a _sok_  _eleség_ a mely _elegendő_ let volna egy nehány _esztendő_ Anyi _ellenség_  _között_ a _jeruzsálemi_ nép olyan volt mint egy olyan martalék a melyet egy nehány vad állatok szaggattyák _ki_  _ki_ a maga részire


  _János_  _abban_ a szándékba lévén _hogy_ el _foglal_ a _templom_  _belső_ részit a melyben _Eleazár_ volt el végezé magában _hogy_  _megostromol_ erre valo nézve _fatorony_ akara _csináltatni_ a _cédrusfa_ valo _gerenda_ a melyeket Agrippa _király_  _hozat_ nagy munkával és _költség_ atemplom számára _János_ a _torony_ akará rontatni a _templom_  _belső_  _fal_  _de_ az Isten meg nem _enged_  _hogy_ véghez vigye szándékját mivel a Romaiak meg szállák avárost minek elötte a _torony_  _elkészülhet_ 


 Azon _idő_ a melyben vespasiánus meg _indul_ Alexandriábol _Olaszország_  _felé_ a _tavasz_ 
  _kezdet_  _Titusz_  _onnét_  _elküld_ aleg _jobb_  _had_  _hogy_  _Jeruzsálem_ meg vegye és el 
 pusztitaná _Titusz_  _megindulván_ Alexandriábol egy nehány napokig _tartó_ nehéz utozása után _Caesarea_  _érkezik_  _ahol_ még uj _had_ vára magához


 A _három_ legion _kívül_  _aki_ vespásiánus alat szolgáltanak még a _tizenkettedik_ legio is mellette volt ezel a sidok igen roszul _bánik_  _Cestius_  _idő_ azért igen _kíván_  _hogy_  _bosszú_ alhasanak rajtok _Titusz_ az _ötödik_ légiot _Emmaus_  _felé_  _küld_ és a _tizedik_  _Jerikó_  _felé_ és maga meg _indul_ a más _két_ legioval ezeken _kívül_  _Husz_  _gyalog_ és nyoltz lovas regimentek _követ_  _ő_ ezeket a szövettségbe lévö _király_  _ad_ melléje _két_  _király_ is _kísér_  _ő_ Agrippa volt az _egy_ igen _sok_ szeretsenek is valának véle és _sok_  _olaszországi_  _főrend_ lévök akik _Titusz_ láttára _hír_ nevet akarának magoknak szerezni


 Imé mitsoda rendet _tart_ a Romai _had_ az uttyában Elöl jároba az _idegen_  _had_ mentenek ezeket _követ_ egy sereg ásoval _kapa_ és _fejsze_ ezek az utakot _egyenesít_ és szélyesitették ezek után mentenek a _tábormester_ és utannok a _főtiszt_ szekerei _terhes_ lovai a _kísérő_ Ezek után ment _Titusz_ a _testörző_ és más több válogatot vitézekel utánna ment egy sereg lovas a vár vivo eszközök és szerszamok elöt a melyekét _követ_ a _tribunus_ és a _cohors_  _főtiszt_ válogatot vitézekel Ezek után vitték a sasos zaszlot _körül_ véve a légiok zászloival és _trombitás_ elötte Ezeket _követ_ a légiok egy sorjába _hat-hat_ vitéz utánok mentenek a légiok szolgai abágásiával leg utollyára amarkotányosoka mester emberek valának az öket _örző_ seregekel _Titusz_ illyen rendel _érkezik_  _Gofna_ és más nap _Geba_  _három_  _mélyföld_ és _hatszáz_ lépésnire _Jeruzsálem_ mind ezeket _József_  _tud_ a kinek vespásiánus meg parantsolta vala _hogy_  _Titusz_ mellet legyen


 Ez Aprilisnak az _eleje_ volt ahusvét _ünnep_  _közelít_ erre valo nézve véghetetlen _idegen_ sidok _gyülekezik_  _Jeruzsálem_ avilágnak minden résziröl _főképpen_ az _Eufrátesz_  _túl_ 
 valok mivel a sidoknak _elei_ oda _küld_ segittséget _kérni_  _gondolván_  _hogy_ anap keleti sidok _fegyver_ fognak mellettek a Romaiak ellen ez igy lévén az Isten meg _enged_ azö _igazságos_  _bosszúállás_  _hogy_ tsak nem az egész sido nemzet _Jeruzsálem_  _gyülekezik_ mint egy _tömlöc_ a _húsvéti_  _ünnep_ amelyben _harminc_  _hét_  _esztendő_ annak elötte _megölet_ a _Krisztus_  _Jézus_ Az a rettentö _sok_  _ember_  _aki_  _tele_ vala aváros _csakhamar_  _éhség_ és _döghalál_  _okoz_ el lehet _ítélni_ annak sokaságát amidön _József_ azt mondgya _hogy_ amég avárost vitták _tizenegyszázezer_  _ember_  _meghal_ 

A sidoknak _fegyver_  _elég_ volt söt ollyan lövö eszköziis valának a melyeket _Cestius_ 
 nyerték vala _József_ azt mondgya _hogy_ volt nékik töb _háromszáz_  _balliszta_ a melyekel nyilakot és _dárda_ löttenek és negyven olyan szerszám a melyekel _kő_ löttenek _de_ tsak igen _kevéssé_  _tud_ ezekel _élni_ Eleségek anyivolt _hogy_ sokáig _beérhet_  _ha_ magok el nem _éget_ volna az _élésház_  _hallhat_ ide _feljebb_  _hogy_ simonak _János_ és _Eleazár_ mitsoda _had_ valának avárosba A nép pedig mind _bátor_ mind _hű_ vala _de_  _tudatlan_ volt a _hadi_  _dolog_ A maga _élet_ szabadságáért _templom_  _feleség_  _gyermek_  _hadakozik_ A _fejesség_ a _kétség_ valo _esés_ meg vetteté véle a veszedelmet _napkelet_  _erős_ város nem volt _Jeruzsálem_ aváros _két_  _hegy_  _fekszik_ anak az ö _fő_  _erősség_  _három_  _kőfal_ a _templom_ az _Antonia_tornya_ a _kastély_ mind ezek anyi _erősség_ valának amelyek igen _megbátorít_ a _benne_ valokot és ugy _tekint_ avárost mint olyat amelyet nehez volna meg venni


  _Titusz_  _Jeruzsálem_  _elébe_  _érkezvén_ meg akará maga visgálni avárost _hatszáz_ lovasal még tsak a sisakját sem akará fel _tenni_ vagy egy paist venni _gondolván_  _hogy_  _mihelyt_  _ő_ meg 
 láttyák a nép _aki_ abékeséget _óhajt_ a pártosok ellen _támad_ és néki meg nyitaná 
 akapukot A mint avároshoz _közelít_ szoros _tövises_  _bokros_ és _gödrös_ uton egy szers mind _sok_ számu sidok rohanának reája és el választák tölle a lovasait és nem _enged_  _hogy_ azok _aki_  _hátul_ volnának az _elsőbb_ után siethesenek Illyen formában _Titusz_ igen _kevesedmagával_ marada el lévén rekesztve a seregitöl se _elé_ se _hátra_ nem mehete a _kísérő_  _hátra_ lévén nem _tud_  _hogy_ mitsoda veszedelembe volna _gondol_  _hogy_  _talán_ viszá _tér_ ö magok is _visszatér_ illyen nagy veszedelembe _Titusz_  _gondolván_  _hogy_ a meg szabadulásnak reménsége az ö _bátorság_ állana alovát az _ellenség_  _köz_ ugrattya és magának utat _csinál_ a _kard_ és _kiált_ a _többi_  _hogy_  _ő_  _követ_  _ha_ szinte nem vala is _fegyver_  _öltözve_ és tsak _kevesedmagával_  _de_  _megöl_ mind azokot kik _hozzá_  _közelít_ és _keresztülmegy_ azokon a _sok_ sidokon kik _körülvesz_ Az _isten_ láthato _gondviselés_ volt rajta meg nem _engedvén_  _hogy_ a rettentö _sok_ nyil és _dárda_ melyeket reája löttenek meg _talál_  _ő_ és a _tábor_  _kis_ seb nélkül _visszatér_ és tsak _két_  _ember_ veszté el


 Ez a _kis_  _győzedelmecske_  _felemel_ az sidok _bátorság_ és olyan reménséget _ad_ nékik a mely veszedelmekre _fordul_ mivel még jobban _megkeményít_ öket szándékjokba A _következendő_  _éjszaka_ az _Emmaus_ lévö légio _elérkezvén_  _Titusz_ jó _hajnal_ scoposig _közelget_  _nyolcszázötven_ lépésnire a városhoz ót meg szálitta _két_ legiot vagy is _tizenkétezer_  _ember_ meg parantsolván nékik _hogy_ munkálodgyanak atábor _hely_ a _harmadik_ legiot pedig _aki_  _Emmaus_  _érkezik_ avárostol még _háromszáz_ lépésnél továb _hagy_ mert _-e_  _fáradt_ lévén _had_ szálhason meg _csendesség_ és az _ellenség_ ne _háborgat_ a munkájában mert a Romai _szokás_ avolt _hogy_  _mihelyt_ a _had_ meg szállot a _táborhely_ mindgyárt _megerősít_  _ha_ szinte tsak egy nap maradot is azon a _hely_ Ez a _három_ legio _mihelyt_ meg szálla a _tizedik_ légio is _elérkezik_  _Jerikó_  _Titusz_ ezt az _Olajfák_hegye_ szálitta a mely _hegy_ a _Cedron_ pataka választtya el avárostol


 A városba lévö _három_ részlátván aveszedelmet _megegyezik_ és nagy _dühösség_ menének erre az utolso legiora az alat a még a _táborhely_ munkálodik vala az _Olajfák_hegye_ nagy rendeletlenségbe _hoz_ a lineáin _kívül_ üzék és fel is adtanak volna egészen rajtok _ha_  _Titusz_ oda nem szaladot volna és viszá nem üzte volna az _ellenség_ avárosba A Romaiak pedig alig _elkezd_ ujontában a munkát _hogy_ az _ellenség_ ujontába _ki_ üte reájok és meg szalaszták az _örző_  _aki_ arra rendeltettek vala _hogy_  _őriz_ azokot kik a _táborhely_ munkálodtanak _Titusz_ egy _darab_  _idő_ meg tartoztatá az _ellenség_ a legio _aki_ mindgyárt szélyedni _kezd_  _összevesz_ magát és _Titusz_ segittségire mene _akkoron_  _engedni_  _kelletik_ a 
 sidoknak és viszá _térni_ avárosba Hihetö _hogy_  _Tacitus_ ezekröl az ütközetekröl szól amidön azt mondgya _hogy_ minek elötte avárost valojában meg szálották volna egy nehány ütközet volt a _Jeruzsálem_  _fal_ és _kapu_ mellet a _győzedelem_  _kétséges_ volt a sidok és a Romaiak _között_  _de_ végtire a sidoknak viszá _kelletik_  _törni_ és valojában azután _kezd_ avárost vini


 Egy _kevés_  _idő_ a _külső_ ütközetek meg szünvén a városba _benn_ uj _hadakozás_  _támad_ 14 Aprilis _húsvét_ napja elöt _Eleazár_ meg nyitatá a _templom_  _belső_  _kapu_  _hogy_ a nép bé mehesen az _isten_  _imádni_  _Giskalai_  _János_ pedig sokakot a maga _ember_  _közül_  _aki_ nem valának igen üsméretesek és _aki_  _fegyver_ volt a _köntös_ alat a nép _között_  _becsúsztat_ akik _mihelyt_ a _belső_ udvarba _érkezik_  _fegyver_ vonának a nép igen meg ijede _gondolván_  _hogy_ öket akarnák meg _ölnyi_ és mindnyájan az _oltár_ és a sanctuárium mellé vonák magokot _de_ ezek tsak az _Eleazár_  _ember_  _kezd_ vagdalni _aki_ a _kapu_  _őriz_ el szaladának a _János_  _ember_ pedig _sok_ más ártatlanokot is meg ölének a _templom_ illyen formában a papok _kerítés_ és a sánctuárium mellet valo _hely_  _tele_ valának _holttest_ 

Ezen _idő_  _fogvást_ az _Eleazár_ része _megegyezik_ a _János_ az el szaladot vitézek is viszá 
  _tér_ és a _fej_  _Eleazár_ a _János_ részire állának _mindazonáltal_  _Eleazár_ meg _tart_ magának a _kétezer_ négy száz _buzgó_ valo _tisztség_  _de_  _János_ parantsolattya alat Ez igy lévén a _három_ rész _aki_ uralkodnak vala a városba _két_ részre szálla ez a _két_ részis _megegyezik_ egy másal egy nehány _óra_ a midön a Romaiak ellen _kelletik_  _harcolni_  _de_ annak vége lévén egy másra _fordít_  _fegyver_ a nép pedig ugy volt mint akét rész _között_ valo préda _János_ egyedül _bír_ mind a _belső_ mind a _külső_ részit a _templom_ a többi mind simoné volt a _templom_ és a város _között_ vala _bizonyos_ pusztaság _ahol_ aházak _elég_ ez olyan _harchely_ vala _ahol_ a _két_ rész _gyakorta_ meg verekedék egy másal


  _Titusz_ a _had_ a mely scoposba vala _Jeruzsálem_  _közel_ akarván _hozni_  _megegyenesíttet_ 
 a _föld_ mely a város _fal_  _terjed_ a _kert_  _kerület_ abokrokot a _fa_ le vágatá a _kőszikla_  _eldaraboltat_ az árkokot _betöltet_ és _megtisztíttat_ a _hely_ scopostol _fogvást_ a 
  _Heródes_  _temetőhely_ és akigyok _tó_ a melyet _azelőtt_  _Bethara_ nevezték mind ezek a munkák négy nap alat véghez menének Azután _Titusz_ a _had_ egy részivel _kétszáz_ lépésnire meg szállá avárost azon a _hely_  _ahol_ a _fal_  _észak_ nap nyugotra _fordul_ és a több _had_ a _Hippika_tornya_  _általellenébe_ szálitá tsak egyedül atizedik légiot _hagy_ azolaj _fa_  _hegy_  _hétszáz_ lépésnire a várostol Ezen _készület_  _közben_  _Titusz_  _békesség_  _ígér_ a sidoknak _József_  _által_  _de_ ök _hallani_ sem akarák Más nap a sidok ugy _tetet_ mint _ha_ fel akarnák adni magokot sokan _közüle_ a _kőfal_ a Romaiakot _kezd_  _hívni_ ugy _tétetvén_ mint _ha_ a _kapu_ és a várost _kéz_ akarnák adni a mint _hogy_ némelyek a Romaiak _közül_  _hivén_ nékik olyan _balgatag_ valanak _hogy_ utánnok bé menének a _kapu_  _Titusz_ parantsolattya ellen és midön _bent_ volnának egy szers mind a sidok _körülfog_ öket és nagy nehezen szaladhatának _ki_ a _kapu_  _Titusz_  _kemény_ meg akará öket _büntetni_  _engedetlenség_  _de_ atisztek és avitezek _addig_  _kér_  _hogy_  _megkegyelmez_ nekik

Minek elötte az _ostrom_  _elkezd_  _Titusz_  _megkerül_ a várost valogatot sereg lovasal _hogy_ meg lássa az _ostrom_ valo alkalmatos _hely_ azt _talál_  _hogy_ a leg alkalmatosab _hely_ az _ostrom_ a _főpap_  _János_  _temető_  _iránt_ volna mert ót a _fal_ leg alatsonab volna és az elsö _fal_ a masodik nem _oltalmaz_ és _hogy_ azt a _hely_ nem _igyekezik_  _megerősíteni_ mert az uj város nem vala még _elegendő_ népes _ezenkívül_ még aharmadik _fal_ is el lehetne azon ahelyen _foglalni_ a _felsőváros_ együt és azután az Antoma _erősség_ a _templom_ is Ezen _idő_ alat Nicanor egy a _Titusz_ jó akaroi _közül_ aváros _fal_  _közelgetvén_  _József_  _hogy_ a sidokot a _békesség_  _hajt_  _aki_ egy nyilal meg sebesiték a _bal_ válát _Titusz_ ezt látván fel _tesz_ magában _hogy_ az _erő_  _fordít_  _ellene_ azután meg _enged_ a vitézinek _hogy_ a _külső_ várost el ronttsák a _gerenda_ a _deszka_ állásokot _csinál_ a melyekre a lövö szerszámokot _tesz_ ezen a munkán az egész _had_  _dolgozik_  _ki_ mondhatatlan siettségel a lövö szerszámokal pedig szüntelen löttenek a sidokra és sokan is vesznek vala el _közüle_ atöbbi _között_ el vesze az a _Jézus_  _aki_ ide _feljebb_ szollánk és _aki_  _hét_  _esztendő_  _fogvást_ 
 szüntelen _jövendöl_ a sidoknak veszedelmeket

A sidok is amagok résziröl a _fal_ rakták vala az ö lövö szerszámokot a melyeket _Cestius_ 
 nyerték volt _de_ mint _hogy_ nem _tud_  _jól_ azoknak amesterségit _sok_  _haszon_ sem veheték nékik pedig _hasznos_ volt mikor a Romaiakra _ki_ ütöttek ezt pedig _gyakran_  _cselekedik_  _de_ a Romaiak mindenkor viszá üzik vala mindenik légio elöt voltanak lövö szerszámok A _tizenkettedik_ legio elöt valanak a leg veszedelmesebbek mivel ezekböl sokal nagyob _kő_ löttenek a melyek _oly_ mesze szolgáltanak _hogy_ nem tsak azokot _megöl_ kik a városbol _kijön_  _hanem_ még azokotis kik a város _fal_ valanak a _kis_  _kő_  _százhuszonöt_  _fontos_ vala mindenik _kétszázötven_ lépésnire el szolgált az ö _erő_ pedig olyan nagy volt _hogy_  _felfordít_ azokot kik az elsö vagy a masodik rendbe voltanak _de_ a sidok _gyakorta_ el vonák el vonák magokot _előtte_  _meghalván_ az áerben zugását mint _hogy_ pediglen azok akövek igen _fehér_ valának még meszire meg lehete látni _olyankor_  _sok_ szor el _kerül_  _de_ még a sidok vigyázokot is _tesz_ atornyokba akik _mihelyt_ látták _hogy_ a lövö szerszámokbol löttenek _tudta_ adgyák vala nékik _kiáltván_ sidoul Bar-ba: A _fiú_  _jön_ erre a _jel_ a _föld_  _esik_ és a _kő_  _felette_ el mentenek A Romaiak ezt észre vévén a _kő_  _megfeketíttet_ és az után több sidok veszének el ugy anyira _hogy_ egy _kő_ egy nehány sidot _megöl_ 


  _Dionus_ azt _ír_  _hogy_  _Jeruzsálem_  _sok_ olyan _föld_ alat valo utak valának a melyek a _fal_ alat mentenek el és _aki_ menetelek mesze volt a mezöben a sidok azokon szoktak volt _kijárni_ és _ha_ Romaiakot _talál_ a _tábor_  _kívül_  _megöl_  _de_ vegtire _Titusz_ azokot azutakot bé 
 záratá Azonba pediglen a Romaiak azö munkájokot _követ_ és amidön el végezték volna egy _kötél_ végire _kötvén_ egy _darab_  _ón_ aváros _fal_  _hajít_  _hogy_  _megtudhat_ menyire volna azö állások a város _fal_ más képen meg nem mérheték a sidok nyilaitol _dárda_ látván _hogy_ a _kos_  _elér_ a _fal_ a rontáshoz _kezd_ a több lövö szerszámokot is _közel_ vivek és _Titusz_  _három_  _hely_  _kezd_ rontatni a _fal_ A bé rekesztet sidok látván a veszedelmet _megegyezik_ simon _megüzen_  _János_  _hogy_ a _templom_ aváros segittségire _jöhet_ A sidok minden _erő_ azon voltak _hogy_  _elégethet_ alövö szerszámokot és az állásokot és _hogy_  _eltávoztathat_ a Romaiakot _Titusz_ igen nehéz vala mind ezeket meg _oltalmazni_ mivel a sidok nagy vakmeröségel ütöttek _ki_  _gyakorta_ a Romaiakra


  _Titusz_ az állásokra _három_  _fatorony_  _csináltat_ mindenik _ötvenkönyöknyi_ magoságu volt ezek magosabbak voltak a _fal_ és a _bástya_ mint _éjféltájban_ az _egy_  _torony_ 
 magátol _leesvén_ annak anagy zörgése azegész _tábor_  _felindít_ mert azt _gondol_  _hogy_ a sidok ütöttek volna _ki_ azonal mindnyájan _fegyver_  _kap_ és nem _tudván_ miben volna adolog mindenik várá a _Titusz_ parantsolattyát _de_  _Titusz_  _hogy_  _megtud_ miben volna adolog _tudta_  _adat_ az egész _tábor_ és _ki_  _ki_  _megcsendesedik_ A sidok pedig a _torony_ fel nem égetheték mert vasal valának _beborítva_ se a _dárda_ és nyilaknak a melyeket szüntelen a _torony_ löttenek _ellene_ nem álhatának _kénytelen_ valának meszeb _távozni_  _akkoron_ a _kos_  _bízvást_  _törhetvén_ a _fal_ nagy rést is _csinál_ és a Romaiak bé menének avárosba nem nagy _erőszak_ mivel a sidok nem igen akarák _oltalmazni_ azt afalat mert még _kettő_ maradot vala nékik ez _így_ lévén az elsö _kerítés_ aváros meg szállása után _tizenöt_ napal vevék meg 28 aprilis


  _Titusz_ a városba szálla és tsak egy nyil lövésnire lévén _de_ bello a második _fal_ el végezé _hogy_  _ostromoltat_ A sidok pedig el _oszt_ magokot _hogy_  _könnyű_  _oltalmazhat_  _János_ az Antonia _erősség_ verekedék és a _templom_  _tornác_ felet Simon pedig a _fal_ egy nagy _darab_ részit _oltalmaz_ ezek _gyakorta_  _ki_ ütnek vala a Romaiakra és meg verekednek vala vélek _de_ mindenkor vesztésel _visszatér_  _hanem_ mikor a Romaiak _ostromol_ öket _akkor_ inkáb valának nyertesek _inkább_ ugyan _akkor_ mutattyák vala meg nagy _buzgó_  _bátorság_ 


  _Titusz_ parantsolá _hogy_ az _észak_ felöl valo _torony_ a _közép_  _felé_  _tesz_  _kos_ a _torony_  _csakhamar_ meg mozdula a sidok _aki_  _benne_ valanak _érezvén_ a mozdulását ugy _tetet_ mint _ha_ fel akarnak adni magokot _Titusz_ azonban simonhoz _küld_  _tudta_ adván néki _hogy_ mint akarnák _megjátszódtatni_ az Romaíakot _Titusz_ pedig félben _hagyat_ a _falverés_ és _békesség_  _ígér_ nekik tsak valojában _kíván_ azt _de_  _csakhamar_ észre vévén az ö mesterségeket ujontában _elkezdet_ akosal veretni a sidok akik _benne_ valának _felgyújt_ és atüzbe ugrándozának A _torony_  _leesvén_ utat nyitta a Romaiaknak _hogy_ bé mehesenek a második _kerület_ is _öt_ nap mulva _hogy_ az _első_ meg vették volna _Titusz_ bé mene _tehát_  _kétezer_  _ember_ és mint _hogy_  _kíván_ meg _tartani_ a varost nem akará le rontatni se a _fal_ se aházakot söt meg _békesség_  _ígér_ a sidoknak _ha_ meg adnák magokot _de_ nem _hogy_ azt el vették volna _hanem_ még reája ütének nagy vakmeröségel és _sok_ Romaiakot meg ölének mivel az utzák _keskeny_ és _egyenetlen_ lévén a _hely_ is üsmerték mind ezek nékik sokat szolgáltak _azonkívül_ is aréss _keskeny_ lévén a Romaiak azon sokan egy szers mind _ki_ nem mehettenek a sidok pedig minden felöl reájok ütvén nehezen szaladhatának elés _ilyenformában_ el _kelletik_  _hagyni_ a második _kerület_ tsak nem mindgyárt _hogy_ meg vették volt A Romaíak ujontában _ostromolni_  _kezd_ a második _kerítés_  _három_ nap egy más után _de_ semit nem _tehet_  _hanem_ a negyedik napon _Titusz_ olyan nagy _erő_  _ostromoltat_  _hogy_ végtire másodszor viszá vevé és azonal le rontatá az _észak_  _felé_ valo részit és _örző_  _tesz_ a _dél_ felöl valo _torony_ 


 Azonba pediglen az _éhség_ nagyobodék avárosba apártosok _kegyetlen_ prédállyák vala 
 aközönséges népet _aki_ egy _darab_  _idő_  _fogvást_ ugy mondván tsak magokban _élődik_ 
  _eledel_ nélkül _Titusz_ minek elötte aharmadik _fal_  _ostrom_  _kezd_  _idő_ akara adni a sidoknak _hogy_ magokban és _kötelesség_  _tér_ meg is akará nékik mutatni az egész _had_  _hogy_ a _megijeszt_ öket erre valo nézve ahostátokba olyan _hely_  _ahova_ avárosbol _jól_ láthattak az egész _had_  _ki_ rendelé valamint a _harc_ és _megfizettet_ az egész _had_ és _élés_  _osztogattat_ nékik az egész város _ki_  _fal_  _ki_  _ház_ szaladot vala _hogy_ láthasa ahadat A pártosok magok is azon _megijed_  _József_ azt _tart_  _hogy_  _talán_ magokot fel adták volna _ha_ remélhették volna _hogy_  _bocsánat_ nyerhetnek a _sok_  _gonoszság_ melyeket 
  _követ_ ez a mustra pedig négy napig _tart_  _Titusz_ látván _hogy_ a sidok nem _kap_ a _békesség_  _két_ részre _oszt_ a _had_  _hogy_  _két_  _hely_  _ostromol_ avárost az _Antonia_tornya_ részin ezen a _két_  _hely_  _két-két_ állásokot _emeltet_ és mindenikén egy légio _dolgozik_ Az alat amég azokon _dolgozik_  _Titusz_  _aki_ meg akará _tartani_ avarost és a _templom_ a vakmerö partosok _ellenzés_ ellen is _hozzá_  _küld_  _József_  _hogy_  _javall_ nékik _hogy_ ne _kíván_ ollyan nyakaságal _oltalmazni_ avarost a melyet ugy _kell_ nékik _tekinteni_ mint meg vett várost

 _József_  _tehát_  _megkerülvén_ avárost és egy magos _hely_ álván _ahova_ a nyil nem szolgálhata 
 és _ahonnét_ a sidok _meghallhat_  _beszéd_ Arra _kezd_ öket _inteni_  _hogy_ lennének szánakodásal magokon a _templom_ és ahazájokon és ne legyenek ezekhez a melyeket _oly_  _kedves_  _kell_  _tartani_ nagyob _kegyetlenség_ mint sem az _idegen_  _aki_ ezeket meg akarják _tartani_ azt _ígér_ nékik _hogy_ mindent remélhetnek a Romaiak _kegyelmesség_ Elejekbe _ad_  _hogy_ lehetetlen volna nékik _ellene_ állani és _hogy_ mit várhatnak magokra _ha_ avárost _erő_ veszik meg Ha szint _elég_ volnának ís _elegendő_  _hadi_  _tudomány_  _bátorság_ volnais _de_ rövid _idő_ alat az _éhség_  _megemészt_ öket: Hogy nem _kell_ magoknak _hízelkedni_  _oly_  _kegyelem_ nélkül az Isten segittségivel minek utánna _ő_  _megbánt_  _gonoszság_ : Hogy a nem tsak egy szer _megtörténik_  _hogy_ az Isten meg _bosszankodván_ népinek _hamisság_ az _idegen_  _kéz_ adta a szent várost és a _templom_ : ök magok _tudhat_  _hogy_ mi _történik_ Sédécias _idő_ : Hogy ök nem volnának aláb valo _gonosz_ az Isten szemei elött mint az _akkori_ sidok: Hogy az Isten ugy mondván _kedvez_ a Romaiaknak mivel a siloé _csorgó_ és a város _körül_ a több vizek igen _megapad_ aprilisig noha _természet_  _szerint_  _addig_  _kelletik_  _bő_ leni a míolta pedig a Romaiak meg szállották a várost avizek _bőség_  _folyik_ Ez a _csoda_  _megtörténik_  _akkor_ is a midön a _kaldeus_ meg vevék avarost Nabugodonozor _idő_ Sokan azok _közül_ kik a _bástya_  _hallgat_ a _József_  _beszéd_  _megcsúfol_  _ő_ mások _becstelenség_  _illet_ némellyek meg _dárda_  _hajigál_  _hozzá_ öpedig még ezek után nagyob _indulat_  _követ_  _beszéd_ mint annak elötte: _de_ mind ezekre meg nem _hajol_ a sidok elméje _hanem_ a nép _közül_ sokan avárosbol _ki_ menének és _Titusz_ meg _ad_ magokot sokan a mi _drága_  _jószág_ vala _elad_ valamely _kevés_ aranyon a mely aranyat el nyelék ne _hogy_ a pártosok el vegyék töllök és a midön avároson _kívül_ voltanak _tud_  _hol_  _keresni_ az _elnyelt_ aranyat _Titusz_ meg _enged_ nékik _hogy_ oda menyenek _ahova_ nékik tettzik minden _bántódás_ nélkül apártosok pedig azt _megtudván_ és _gyanúság_  _esvén_  _örző_ rendelének akapukra meg parantsolván _hogy_ senkit _ki_ ne _bocsát_  _megöl_ mind azokot _aki_  _kis_ 
  _gyanúság_ volt _hogy_ el akarnának szökni Gyakorta a szökésel vádolák a _gazdag_ és a _főrend_ lévököt noha arra _kis_ okot nem _ad_ és egy _hamis_  _bizonyság_ vádolására _János_ el veszi vala _jószág_ azután Simonhoz _küld_  _hogy_  _kifoszt_ mindeniböl mivel _-e_  _szerint_  _feloszt_ magok _között_ a mások _jószág_ és mint egy _játszik_ a nép _élet_ és vérivel


 A szegények _aki_  _sok_  _cseléd_ vala és _aki_ nem szaladhatának _ki_ avárosbol _feleség_ és _gyermek_  _kénytelen_ valának ót maradni és nem szenvedhetvén az _éhség_ amely öket _emészt_  _éjszaka_  _ki_ mennek vala a völgyekbe _ahova_ atábor el nem _terjed_ volt _hogy_  _holmi_  _fű_ és _gyökér_ szedgyenek _eledel_  _Titusz_ ezt _megtudván_ és _hogy_ még aváros béli _hadi_ emberek is mennének _ki_ atöbivel azokba a _hely_ lovasokot tett lesbe akik napjába _ötszáz_ is el fognak vala _benne_ és némelykor _több_ is a szükség és _kínzás_ valo _félelem_ arra _kényszerít_ némelykor azokot a nyomorultakot _hogy_ magokot _oltalmaz_  _olyankor_ pedig nem vala _abban_ mód _hogy_ szabadon _bocsát_ az olyanokot _aki_  _erő_  _megfog_ azis nehéz vala _hogy_ anyi rabot _tart_  _Titusz_  _tehát_  _hogy_  _megijeszt_ a sidokot _megostoroztat_ és _felfeszíttet_ öket aváros láttára a Romai vitézek pedig ezekhez több _kín_ is _tesz_ ugy anyira _sok_ volt a számok azoknak _aki_  _elfogdos_ vala _hogy_ alig _győz_  _kereszt_  _csinálni_ nékik és _hely_  _találni_  _ahova_ a _kereszt_ fel álittsák

A pártosok mind ezekre még nagyob _dühösség_  _kezd_ lenni és azt _elhitet_ a népel _hogy_ a Romaiak mind ugy _bánik_ azokal _aki_  _hozzá_ szaladnak azután azoknak attyafiait _aki_  _ki_ szalatak volt a _fal_ vivék _hogy_  _had_ lasák magok mint _kínoz_ attyok _fia_ amint _hogy_ azoknak _aki_ szándékjok vala az el szaladásra egy _darab_  _idő_ meg maradának a _kínzás_ valo nézve és a partosok _beszéd_  _de_  _Titusz_  _hogy_ meg mutassa simonak és _János_  _hogy_  _aki_ olyan formában _büntet_ nem olyan szököt emberek volnának akik magok akarattyokbol adták volna fel magokot _hanem_ olyanok _aki_  _fegyveres_  _elfog_ egy nehánynak a _kéz_ el vágatá és _visszaküld_ a városba _hogy_ meg mondanák atöbinek az _igazság_ ez igy lévén anép _ismét_  _kezd_  _ki_ szökni titokba és a Romaiak _tábor_ menének


 Végtire az állások és más _egyéb_ munkák _elkészül_  _tizenkét_ nap alat a lövö szerszámokot az állásokra _tesz_ és el _kezd_ a _fal_ rontani: _de_  _János_ a _két_ állások alat a melyeken valának a lövö szerszámok és a _kos_ a _föld_  _megásat_ pintze formára és _hogy_ a _föld_ mindgyárt le ne _esik_  _gerenda_  _feltámasztat_ azután _sok_ száraz _fa_ vitetvén apintzébé és a _gerenda_  _megkenetvén_ szurokal _meggyújtat_ a _gerenda_ amelyek a pintzét _tart_  _elégvén_ a pintze _leomlik_ a _föld_ a melyre volt _építve_ a _két_ állás le omolván a _két_ állások is _ledől_ igen nagy zörgésel _két_ nap mulva simon a más _két_ állást akará el rontani a maga _had_ a melyeken a _kos_ már rajta volt és el is _kezd_ már a _fal_ rontatni _de_  _három_ sidó mindenik egy _égő_  _fáklya_ az _ellenség_ rettentö vakmeröségel _általver_ magokot és _meggyújt_ az állásokot a Romaiak _odafut_  _hogy_ a _tűz_  _elolt_ és leg aláb a _kos_ meg menttsék a _tűz_  _de_  _haszontalan_ mivel a sidok _oly_  _bátorság_  _oltalmaz_ atüzet _hogy_  _kénytelen_ valának el _hagyni_ mind _kos_ mind állásokot a melyeket atüz meg _emészt_ 

A sidok _felfuvalkodván_ szerentséjeken nagy vakmerö sebeségel menének a Romaiak strásaira _aki_  _kényszerít_ viszá nyomulni a _tábor_  _felé_  _Titusz_ azon _idő_ az Antonia _erősség_ ment vala _hogy_ valamely olyan alkalmatos _hely_  _találhat_  _ahova_ ujjab állásokot _csinálhat_ a _tábor_ nyargala és _oldal_ mene a sidok ellen _aki_ mint a _kétségbeesett_  _oltalmaz_ magokot és sokáig verekedének a Romai _had_  _erő_ ellen végtire visza _tér_  _dicsekedvén_  _hogy_ egy _kevés_  _idő_ alat el rontották volna a Romaiak munkájit a mely nékik anyi _sok_  _fáradság_ és _költség_  _telik_ 

Mind ezek a szerentsétlen _esik_ tsak alig _hogy_ a Romaiak _bátorság_ el nem lankaszták egészen sokan is _közötte_ el _kezd_ magokal hitetni _hogy_ az _ember_  _erő_ nem lehet 
  _Jeruzsálem_ meg venni _közönséges_ ezt mondgyák vala _Dio_ azt mondgya _hogy_ a Romaiaknak nem vala _elegendő_ vizek és _hogy_ mesze _kelletik_ vizért menni _de_ még ugy sem _talál_ jót mert a sidok _titkon_ meg rontottak volt söt még valának olyan Romaiak _aki_ el szökének és a sidok _köz_ menének _aki_ nagy _győzedelem_  _fogad_ és noha nagy _éhség_ vala is a városba _de_  _bőség_ vendégelék öket ugyan ezek a szökötek is _megtanít_ a sidokot _hogy_ mi képen _él_ a lövö szerszámokal


 A _dolog_ illyen állapotban lévén _Titusz_  _összegyűjtet_ a _főtiszt_ és nagy _tanács_  _tart_ 
 vélek A _tanács_  _sok_ féle volt némelyek azt _tanácsol_  _hogy_ az egész _had_  _kell_ 
  _ostrom_ menni Mások akik _okos_ valának azt _javall_  _hogy_ új állásokot _kell_  _csinálni_ Mások azt mondák _hogy_  _éhség_  _kell_ avarost meg venni mivel mint egy lehetetlen _meggyőzni_ olyan népet _aki_ tsak ahalált _óhajt_  _azonkívül_ is _haszontalan_ volna vélek verekedni mivel ök magok _fogyaszt_ magokot A _Titusz_  _tanács_ pedig a vala _hogy_ a várost _bekerít_  _fal_  _hogy_ senki se bé seki ne jöhesen és _hogy_ az _elrontott_ munkákot _helyreállít_ Azonal a munkát el _oszt_ és az egész _tábor_  _dolgozik_ azon olyan nagy serénységel _hogy_  _három_ nap alat el végezék a mely _hihetetlen_  _dolog_ láttzanék _hogy_  _ha_  _igaz_  _bizonyság_ nem _bizonyít_ mivel a _kerület_  _négyezer_ nyoltz _százhetven_ lépés volt a mely tsak nem _két_  _mélyföld_  _tesz_ a _fal_ pedig _tizenhárom_  _erősség_  _megerősít_ az 
 után azokot az _erősség_ meg rakák _örző_ ugy anyira _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_  _jövendölés_  _szerint_ avárost _bekerít_ santzokal bé rekeszték és meg szoriták minden felöl


 A sidok _eszerint_ bé zárva a várokba _teljesség_  _kétségbeesik_ meg szabadulások felöl Az _éhség_ egész _háznép_  _megemészt_ 

A _ház_  _tele_ valának az aszszonyok és agyermekek _holttest_ és az uttzák az _öreg_  _test_ Az _ifjú_ mint _erős_ a piatzokra mennek vala fel puvadva és _tántorogva_ és akik inkab _hasonlít_ aholtakhoz mint az _élő_ senkinek nem vala anyi _erő_  _hogy_  _eltemethet_ aholtakot Az _éhség_ és anagy _keserűség_  _megfojt_  _benne_ a sirást és a _jajgatás_ A _gonosz_ pártosok pedig _aki_  _ok_ valának azoknak a nyomoruságoknak a _ház_  _feljár_ és a _holttest_  _megfoszt_ a _haldokló_ szidalomal _illet_ és _aki_ még _élet_ valának azokot _általüt_ vala _fegyver_  _hogy_ meg probályák _ha_ élesé a _fegyver_  _de_ meg más _ellenkező_  _kegyetlenség_ meg nem akarák _ölnyi_ azokot akik arra _kér_ vagy _fegyver_ oda adni _hogy_ magokot meg ölyék és meg menekedhesenek anyi nyomoruságoktol A _haldokló_  _holt_ a _templom_  _felé_  _fordít_  _fej_ mint _ha_  _bosszúállás_  _kér_  _az_ a _gonosz_ mint _hogy_ pedig nem _győz_ atesteket el _temetni_ a _fal_  _általhány_ avölgyekbe _Titusz_ azt _irtózva_ nézé és nagy suhajtásal a _kéz_ az _ég_  _felé_  _emelvén_ az _isten_  _bizonyság_  _hív_  _hogy_ nem volna annak _ok_ 

Az _éhség_ pedig nevekedvén ugy _tetszik_ mint _ha_ apártosok kegyetlenségeis nevekedék mint 
  _hogy_ pedig már _búza_ nem vala _erő_ mennek vala bé aházakba _búza_  _keresni_  _ha_  _talál_  _megver_ azokot _aki_  _talál_  _hogy_ miért nem adták nékik _tudta_  _hogy_ vagyon _búza_  _hogy_  _ha_ pedig nem _talál_ azal vádolták _hogy_ el rejtette és _megkínoz_  _hogy_  _előad_  _ha_ valakit láttak olyat _aki_ még valamely _kevés_  _erőcske_ volt azt _gyanúság_ vették _hogy_  _búza_ rejtet el sokan a _gazdag_ nagy _titkon_  _elad_  _jószág_ valamely _kevés_  _búza_ mások meg valamely _kevés_ árpáért és azután aházoknál lévö _titkos_  _hely_ rejték vala el magokot és ót némelyek tsak _őröletlen_  _eszik_ mások meg lisztet _csinál_  _belőle_ és meg sütötték a mint lehete _abban_ a nyomorult _idő_  _akkoron_ nem lehete látni _terített_ asztalt _hanem_  _ki_  _ki_ tsak a szénre vetette a mit akart sutni _de_ még azt sem _hagy_ meg sülni Egyik a másiknak _kikap_ a _kenyér_ a _kéz_ : Az aszonyok a _férj_  _kéz_ a _gyermek_ az attyokéböl és ami még _hihetetlen_ az anyák a _gyermek_  _kéz_ 

A partosok mint aragadozo _farkas_  _ház_  _ház_  _jár_  _hogy_ el vigyék amit azokban _talál_  _mihelyt_ valamely _ház_ akapuját zárva látták _gyanakodván_ azon _hogy_ annál a _ház_ volna mit _enni_ akaput bé ronttyák vala és a _gazda_ a szájábol is _ki_ vonták a _falat_  _de_ söt még a szegényektöl a _fű_ is el veszik vala a melyet ök _éjszaka_ szedék nagy veszedelemel nem akarván _kis_ részt is _hagyni_ nekik még azt _tart_  _hogy_  _elég_ nagy _kegyelem_ töllök _ha_ meg nem ölik _de_ még a _holt_ is _megkeresgél_  _hogy_  _ha_ a _köntös_ nem dugot volté el egy _darab_  _kenyér_ Amidön pedig azok az _éhen_  _holt_ emberek semit nem _találhat_ olyanok valának mint a _dühödt_  _eb_ akik mindenuvé _futkos_  _kegyelem_ nélkül _hol_ egy _kapu_  _hol_ másra mentenek zörgetni és egy _óra_ alat _két_  _három_ is viszá _tér_ egy olyan _ház_ a mellyet már _felhajhász_ 


 Ezeket pedig nem az utolso szükség vivé arra _hogy_  _eszerint_  _cselekedik_ mivel még szükségbe nem valának _hanem_ ajövendötöl _tart_ Egy veka _búza_ egy _talemtum_ ért ugy 
 mint leg aláb _ezerkétszáz_  _forint_ Az sidok már anyira voltak _hogy_ az uttzákon a _szemétdomb_ a száraz _ganéj_ szedték _táplálás_ vagy más _egyéb_  _tisztátalanság_ a melytöl tsak 
 a szem is _irtózik_ Azö _éhség_ mindenre reá vivé öket még az olyanra is a mit a leg rutab állat is alábai alá _tapod_ a _megölt_ állatok az _ín_ amelyet _imitt-amott_ szedték fel és a _fű_ mértekjit _harminchárom_ polturán adták az _bőröv_  _ahol_ valami rothat szénát vagy _fű_  _találhat_ ezeket mind _megeszik_ A Romaiak ezeket nem _hallhat_ szánakodás nélkül A pártosok pedig _hovatovább_  _megkeményedvén_ ezeket a nyomoruságokot _keserűség_ nélkül nézik vala se azt meg nem bánák _hogy_ ök volnának azoknak _ok_ 

 _de_ semi jobban meg nem mutattya a sidoknak rettentö _éhség_ valo léteket mint aza 
 nevezetes példa a melyet _József_ mond egy aszszonyrol _aki_  _megeszik_ a maga _gyermek_ Ez az _historikus_ meg vallya _hogy_ illyen példa nem _hallatik_ még aleg _kegyetlen_ nemzetek _között_ is és _hogy_ nehezen venné reá magát _hogy_ le _ír_  _hogy_  _ha_ még _sok_  _bizonyság_ nem 
 volnának A _Jordán_  _túlvaló_ egy _főrend_ lévö aszony Mária nevü az _Eleazár_ leánya és igen _gazdag_  _kényszeríttetvén_ el _hagyni_ amaga _tartomány_  _hogy_  _elkerülhet_ ahadakozásba valo _sok_ zenebonát és _Jeruzsálem_ mene avárost _hogy_ szállák oda rekeszték a _kis_  _fiacska_ a még _csecsszopó_ volt a pártosok _eleinte_ még el vevék tölle a mi _drága_ portékája vala és az után minden nap _kifosztogat_ az _élés_ is nagy _keserűség_ minden féle átkot szitkot _becstelenség_ mond vala nékik tsak azért _hogy_  _megöl_  _ő_  _de_ senki nem akará bé _tölteni_  _óhajtás_ végtire az _éhség_ a _keserűség_ a _harag_ olyanra _indít_ a melytöl _irtózik_ atermészet

A fiát a _csecs_ el voná és ezen szokot mondá néki szerentsétlen _gyermek_ én tégedet a _hadakozás_ az _éhség_ és ahazám romlása _között_  _hoz_ evilágra mire _tart_ tégedet Arraé _hogy_ a Romaiak rabja légy _de_ az _éhség_ el veszi _élet_ minek elötte _kéz_  _eshet_ik_ Arraé _hogy_ azoknak a _kegyetlen_ azoknak agonoszoknak _kéz_  _hagy_  _aki_ anyakunkra _tesz_ labokot akik _kegyetlen_ a Romaiaknál és még az _éhség_ nem jobbé _hogy_  _kéz_  _által_  _meghal_ és _eledel_ légy _hogy_  _bosszankodik_ azok atigrisek _hogy_ az utánnunk valok _csodálkozik_ illyen veszedelmes _cselekedet_ mivel tsak evagyon _hátra_  _hogy_  _betelik_ anyomoruságoknak mértékje a melyek mostanában a sidokot leg nyomorultab népé _tesz_ evilágon ezeket el végezvén a fiát _megöl_  _megfőz_ és egy _darab_ részit _megeszik_ és atöbbit el rejté

Azok aragadozo _farkas_  _aki_ tsak a ragadomány után _él_ mindgyárt a _ház_ menének és _megérezvén_ a szagját annak az utálatos _étel_  _ölés_  _kezd_  _fenyegetni_  _hogy_  _ha_  _elé_ nem adná a _főzte_ az aszony meg mutatá nékik a _fia_ még maradot _keserves_ részeit azok pedíg azt látván tsak _elbámul_ : _de_ az aszony nagy mérgiben ezeket mondá nékik Igen is ez az én _fia_ a kit láttok én magam _megöl_ tiis _ehet_ik_  _belőle_ mivel _először_ én _eszik_  _belőle_ nintsené anyi _bátorság_ mint egy aszonynak vagy szánakodobbak vagytoké _ti_ egy anyánál _hogy_  _ha_ valamely áitatoságbol meg nem akarjátok kostolni én mind _megeszik_ azok pedig reszketve menének _ki_ aházbol és oda _hagy_ azt az _irtóztató_  _eledel_ annak anyomorult anyának: Illyen _halálos_  _cselekedet_ a _hír_ az egész városon el _terjed_  _ki_  _ki_  _irtózás_  _hall_ A kik _inkább_ valának az _éhség_ azok _igen_  _óhajt_  _hogy_  _hamar_ el végezhesék _élet_ és _had_ láthasák végit anyi nyomoruságoknak

A Romaiak _hogy_  _meghall_ ezt a rettentö _dolog_ némelyek nem akarák el _hinni_ némelyek nagy szánakodásal valának mások meg annál inkáb _kezd_  _gyűlölni_ a sidokot _Titusz_  _hogy_  _eziránt_ magát menttse az Isten elött mindenek _hallata_  _megesküszik_  _hogy_  _megígér_ a sidoknak _hogy_ minden el mult _dolog_ nékik meg _bocsáttatik_  _de_ jobban szerették apártolást az _engedelmesség_ a _hadakozás_ a _békesség_ az _éhség_ a _bőség_  _hogy_ mar is _elkezd_ a magok _kéz_  _égetni_ a _templom_  _de_ mint _hogy_  _megtetéz_  _gonoszság_ olyan _fertelmes_  _cselekedet_ öis _eltemet_ azt az _irtóztató_  _cselekedet_ az ö _főváros_ romlása alá azért _hogy_ a nap ne _kényszeríttetik_  _elfedezni_ sugárit _irtózván_ látni olyan várost _ahol_ az anyák a _gyermek_  _hús_  _táplál_ magokot és _ahol_ az emberek még _kegyetlen_ ne akarják le _tenni_ a _fegyver_  _hogy_ végit vessék anyi nyomoruságoknak Az aszonynak ez a _história_  _Julius_ avégin _történik_ a midön a sidok _eléget_ a _folyosó_ a melyek az _Antonia_tornya_ és a _templom_  _között_ valának _tartván_ attol _hogy_ a Romaiak atoronybol a _templom_ ne menyenek atornyot pedig a Romaiak már _bír_ It mind egészen _leír_ a mi az _éhség_  _illet_ azért _hogy_ félbe ne szakaszuk a _história_ 


 A Romaiak pedíg _körülvévén_  _fal_  _Jeruzsálem_ attol nem _tart_  _hogy_ a sidok _ki_ üsenek _csendesség_ maradának és atáborokban _bőség_  _él_ mivel syriábol és a több _tartomány_ minden féle _elegendő_  _élés_ visznek vala nékik a bé zárkoztak pedig _jól_ láthatták azt a _bőség_ mert szán szándékal ugy rakták _ki_  _hogy_ ök _jól_ láthassák a _fal_ a pedig nagyobitá _keserűség_ és _bosszant_  _éhség_  _Titusz_  _hogy_ meg szabaditsa leg aláb egy részit annak anyomorult népnek a kit avárosba látá el veszni új állásokot _kezd_  _csináltatni_  _hogy_ sietesse _Jeruzsálem_ meg vételit _de_ nem _dolgozhat_ azokon olyan siettségel mint _eleinte_  _tizedik_ junÿ _elkezd_ és tsak a végin _elkészül_ mert a mik azokhoz _kívántatik_ és _közel_ voltanak azokot atüz _megemészt_ a vitezeknek _tehát_ egy _fertály_  _mélyföldnyi_  _kelletik_ menni avárostol _hogy_  _hoz_ a mi azokhoz _kívántatik_  _inkább_ vastag _fa_ ugy anyira _hogy_ avaros _körül_ valo _hely_ a mellyek annak elötte _ékes_ valának a szép _fa_ és _kert_ és _kies_ valának pusztán maradának meg fosztatva arégi szépségektöl _mindazonáltal_ a négy állásokot _felcsinál_ az _Antonia_tornya_  _felé_ a melyek nagyobak valának az _előbbeni_  _de_ mind ezek apartosok elméjit meg nem változtaták mivel semit nem _tehetvén_ a Romaiak ellen minden _dühösség_ a nép ellen _fordít_ 

Simon a kit a _főpap_ Matthias a városba _bebocsát_ olyan formában amint ezt ennek elötte meg mondok rettentö _hálaadatlanság_  _megfizet_ néki azt a jó akarattyát mivel _gyanakodván_ Matyás ellen _hogy_ a romaiakhoz _hajol_  _megfogat_ és _megkínoztat_  _három_  _fia_ együt semi _idő_ nem adván nékik a magok mentségekre _halál_  _ítél_ öket Ez a 
  _tiszteletes_  _öregember_ Simontol tsak azt a _kegyelem_  _kér_  _hogy_  _had_  _megölet_  _ő_  _először_ és azután a _fia_  _de_ simon azt a _kegyelem_ meg nem _enged_ néki és még nagy _kegyetlenség_ atesteket _temetetlen_  _hagy_ más _tizenhét_  _főrend_ valokal _hasonló_  _bánik_ a _historikus_  _József_ az anyát is a _tömlöc_  _tesz_  _trombitaszó_  _megtilt_ nagy _fenyegetés_ és _büntetés_ alat _hogy_ sokan _együvé_ ne _jön_  _tartván_  _hogy_ valamely árulás ne legyen avárosba _mihelyt_ pedig egy nehányat együt láttak sirni azokot mindgyárt _megöl_ minden _irgalmasság_ nélkül


 Egy _Júdás_ nevü sidó a Romaiak _kéz_ akarván adni a _torony_ a mely _őrzés_ alat volt _tudta_  _ad_ nékik _eleinte_ mindgyárt nem _hisz_ néki azután _hozzá_  _küld_  _de_ már _késő_ volt mivel simon azt meg sajditván _megelőz_ a Romaiakot _Júdás_  _megöl_ és véle együt atiz vitézeket kik véle _egy_  _ér_ és atesteket a _kőfal_  _általvettet_  _József_ pedig meg nem szünék a népnek _javallani_  _hogy_ adgyák fel avárost a Romaiaknak avárost a melyet már továb 
 nem _oltalmazhat_ ugy _történik_  _hogy_ egy kor a _fal_ igen _közel_  _talál_  _közelíteni_  _ahonnét_ egy _kő_ meg sebesiték a _fej_ és _leesvén_  _elájul_ a sidok mindgyárt _odafut_  _hogy_  _elkap_  _de_  _Titusz_ vitézeket _küldvén_ segittségire el ragadák töllök és el vivék még _ájulva_ a _hír_  _elterjedvén_ avárosba _hogy_  _meghal_ volna az igen _megkeserít_ az anyát _aki_  _fogva_ volt _de_ söt még alakasokot is mivel _hozzá_  _folyamodik_ a midön alkalmatoságot _talál_ az el szaladásra A pártosok pedig _halál_ igen _örül_  _de_  _József_  _csakhamar_  _meggyógyulván_ meg _kezd_ magát mutatni és anépet _inteni_ mint annak elötte _hogy_  _hajol_ abékeségre


  _József_ akár mint _igyekezik_ is azon _hogy_ meg mutassa a sidoknak _hogy_ az ö _java_ 
  _keres_ és akar mely _figyelmetesség_ volt is azon _hogy_ meg mutassa _hűség_ a 
 Romaiakhoz _mindazonáltal_ mind _egy_ mind a másik _fél_  _benne_  _gyanakodik_ A sidok _ő_ ugy _tekint_ mint _hazájaáruló_ A Romaiak pedig néki _tulajdonít_ akár mely szerentsétlenségéket és _sok_ panaszt _tesz_ ellene _Titusz_ vádolván azal _hogy_ el árullya öket ugy anyira _hogy_  _sokszor_ veszedelembe vala _élet_ és azt elsem _kerül_ volna a _Titusz_  _oltalmazás_ nélkül

A nyomoruságok a melyekben avárosiak valának és az _éhség_ a mely _emészt_ sokakot arra vivé _hogy_  _onnét_  _ki_ szökjenek és inkáb minden féle veszedelemre _tesz_ magok _hogy_ sem olyan nyomorultul el veszenek Nemellyek a _fal_  _lebocsát_ magokot mások pedig _kő_  _fog_ mint _ha_ a Romaiakra vetnék és azután fel adgyák vala magokot _de_ az _éhség_ el akarván _kerülni_  _gyakorta_ a _bőség_ és az _étel_ lett _halál_ mivel fel lévén puvadva mint aviz korságosok mértékletlenül és mohon akarának _enni_ és tsak nem azon _óra_  _megfakadozik_ az _okos_ pedig _közötte_  _eleinte_ mindgyárt tsak _kevés_  _eszik_  _hogy_ a _gyomor_ lassan lassan az _emésztés_ szoktasák

Azt mondok ide _feljebb_  _hogy_ a sidok _közül_ sokan el adgyák vala amijek volt egy nehány aranyért és _hogy_ el ne vegyék töllök az aranyat el nyelik vala és azután a Romaiakhoz szöknek vala _de_ a _tábor_ azt észre vevek _hogy_ ök _hol_  _keresgél_ az _elnyelt_ aranyat atáboron mindgyárt _elfutamodik_ ahir _hogy_ a szököt sidok _tele_ volnának aranyal A syriaiak a szeretsenek és még némely Romaiak is _éjszaka_ sokaknak _felhasogat_ ahasokot _hogy_ aranyat _keres_ a _bél_ egy _éjszaka_ el is vesze _ilyenformában_ mint egy _kétezer_ valo szököt sidó _Titusz_ olyan _irtózás_  _meghall_ ezt a _dolog_  _hogy_ magában fel _tesz_  _hogy_ a _gyilkos_  _körülvetet_ a lovasokal és _dárda_  _megölettet_ a melyet véghez vitte volna _hogy_  _ha_ a vétkesek száma sokal _feljebb_ nem _halad_ a _holt_ számát Erre valo nézve _összegyűjtet_ az _idegen_  _had_  _fej_ és még a légioknak is _tiszt_ és _megtilt_ az egész _had_  _élet_ el vesztése alat _többé_ olyan _dolog_  _cselekedni_  _de_ ezek a _fenyegetés_ azt véghez nem viheték _hogy_ sokan a syriaiak és a szeretsenek _közül_  _sok_ olyan sidoknak ahasokot fel ne hasittsák akik _kéz_ akadtak

Az alat amég a sidok illyen nyomoruságokot szenvednek vala avároson _kívül_ a városba 
 minden nap nagy számuan _meghal_ alakosok a pártosok _eleinte_ mindgyárt a varos _költség_  _eltemettet_ aholtakot _hogy_ meg menekedhesenek a _büdösség_  _de_ látván _hogy_ a _holt_ száma minden nap nevekednék a _fal_ vettetik vala le az árkokba Egy Manné nevü _ember_ alázár fia _aki_ arra rendeltetet vala _hogy_  _egy_  _kapu_  _megfizet_ azokot 
 kik a városbol _ki_ vetették a _holttest_  _Titusz_ azt mondá _hogy_ 14 aprilistöl [aprilis _-től_ ] _fogvást_ elsö _július_ száz _tizenöt_  _ezer_ nyoltz száz nyoltzvan _holttest_  _fizet_ azokot nem számlálta _aki_ mások _eltemettet_ a magok _költség_ Mások azt mondgyák _hogy_ a _kapu_  _hatszázezer_ szegényeknek atesteket vetették volna _ki_ a _kapu_ és _hogy_ a _többi_ meg nem számlálhatták és végtire mint _hogy_ nem _győzhet_ atesteket _ki_ vetni 
  _kénytelen_ voltak a nagy _ház_ rakásba _tenni_ atesteket és azután bé zárták aházakot Anyí rettentö _holttest_ rakáson mind _belül_ mind _kívül_ a varoson _irtóztató_  _büdösség_  _kelletik_  _okozni_  _de_ még _döghalál_ is _de_ azt _tart_  _hogy_ a meleg _ország_ a _holttest_  _büdösség_ nem olyan veszedelmes mint ami _tartomány_ 

A pártosok olyan állapotra _juttat_ már a népet _hogy_ semije nem volt amiböl _ki_ 
 foszthatták volna _János_ a _templom_  _bírván_  _elkezd_ a prédálást és magáénak _tartani_ a _drága_ ajándékokot a melyek az Urnak valának szenteltetve _elolvasztat_ a pohárokot _tál_ és más _edény_ a melyek az áldozatokhoz _tartozik_ El vevé az _aranyedény_ is amelyeket Augustus _császár_ és livia a _feleség_ adtanak vala a _templom_ és azt mondgya vala a maga _hív_  _hogy_  _bátor_  _élhet_ és a magok szükségekre _fordíthat_ mind azokot a mi az _isten_ mivel az _isten_  _hadakozik_ minden _tartalék_ nélkül el vevé a _bor_ és az _olaj_ is a mellyek a _templom_  _belső_ résziben valának és a melyeket az áldozatokra _tart_ azokot a maga _hív_  _között_  _eloszt_ akik minden _tartalék_ nélkül meg is részegednek vala


 Mind _ennyi_ nyomoruságok _között_ is a sidok _hiábavaló_ remenségekel _hízelkedik_ magoknak nem _elhitethetvén_ magokal _hogy_ az Isten el _hagy_ a szent városát és a _templom_ és az _ellenség_  _kéz_ adgya A pártosok _hogy_ a népet _elfordít_  _aki_ szökéstöl _hamis_ profétákot _támaszt_  _aki_ nékik _csakhamar_  _idő_ alat valo segittséget _ígér_ A nép _könnyű_  _hivén_  _hitel_  _ad_ azoknak atsalárdoknak és meg marada avárosba várván az _ígéret_  _beteljesedés_ nem _figyelmezvén_ arra _hogy_ azö vétkek már _tetézve_ volt és _hogy_ az _isten_  _harag_  _ki_ nyilatkoztatta vala magát rajtok véghetetlen képen _de_ söt még senki nem _folyamodik_  _az_ az egyedül valo módhoz _hogy_ azokot a nyomoruságokot _elfordíthat_ és az Isten _harag_  _megengesztelhet_ a mely mód alet volna _hogy_  _megtér_  _élet_ meg változtasák és _hisz_ a _Krisztus_  _Jézus_ 

A négy uj állasok a melyeket a Romaiak _kezd_  _csinálni_ 10 junÿ _tizenhét_ nap mulva _elkészülvén_ A sidok avárosbol _ki_ ütének elsö julÿ ollyan szándékal _hogy_ azokot _feléget_ 
 mínek elötte a _kos_  _az_  _tesz_  _de_ mint _hogy_  _kevés_ rendel és _bátorság_ menének _ki_ mint sem rend _szerint_ a Romaiak is vigyázobbak levén és nagyob _készület_  _fogadván_ öket meg is veretetének és viszá _kelletik_ térniek avárosba tsak _haszontalan_ a Romaiak azonal az állásokra _tesz_ a _kos_ és másnap az Antonia _erősség_  _kezd_  _törni_  _de_ látván _hogy_ a _kos_ semit nem _törhet_ a _fundamentum_  _kezd_  _ásni_ négy _kő_ meg is mozditának afundámentumába ugyan azon _hely_  _talál_  _megásni_ a melyet _János_ meg ásta vala amidön a _két_ állásokot _eléget_ a _fal_ pedig _éjszaka_  _ledől_  _de_ a sidok azon _belül_ más _fal_  _csinál_ A Romaiak pedig el unván már a _sok_ munkát nem akarának _ostrom_ menni ámbár _Titusz_ minden _erő_ arra _int_ is öket _hanem_ tsak _tizenkét_ vitéz ajánlá magát _hogy_  _ostrom_ mene és _aki_ fel is menének arésen arettentö _sok_  _dárda_ és nyil _között_ melyeket reájok löttenek Az ö nagy _bátorság_  _megijeszt_ asidokot azt is _gondol_  _hogy_  _talán_ még _több_ volnának azért arést el is _hagy_  _de_ sabinus _aki_ elsö volt a _tizenkettő_  _között_  _elől_ menvén egy _kő_  _megbotlik_ s’ el _esik_ az zörgésre a sidok _visszafordul_ reája menének nyilakal meg ölék és még más _három_ is véle együt a résen atöb nyoltzat a Romaiak meg szabaditák _de_ mind sebesek valának és a _tábor_ vivék öket ez a _dolog_  _harmadik_ julÿ _történik_ 


 Két nap mulva _Husz_ Romai vitéz akik _örző_ valanak az _ötödik_ legiobol egy Zászlot vevének _két_ lovast és egy _trombitás_  _éjféltájban_ a romlot _kőfal_ fel menének nagy _csendesség_ az Antonia _erősség_ ót a sidó _örző_ aluva _találván_ azokot meg ölék a _fal_ már _övé_ lévén a _trombitás_  _trombitálni_  _kezd_ atöb sidó _örző_ azt _gondolván_  _hogy_ a Romaiak sokan volnának el szaladának _Titusz_ pedig ezt _hogy_  _megtud_  _odafut_ aleg _bátor_ vitézivel A sidok pedig mind a simon mind a _János_ reszéröl _összegyűlik_  _tartván_ attol _hogy_ a Romaiak meg ne vegyék a _templom_ és annak a szent _hely_  _kapu_ elöt nagy _harc_ lön a mely _tíz_  _óra_  _tart_ végtire a Romaiaknak el _kelletik_  _hagyni_ a _harchely_ és meg elégedni azal azon 
 anapon _hogy_ az _Antonia_tornya_ el nyerék Egy _Julianus_ nevü Romai _kapitány_  _ebben_ állapotban _csodálat_ mélto _bátorság_ mutata Azután _hogy_ a Romaiak _visszatér_ tsak maga egyedül a sidok _közibe_ mene _eltávoztat_ és el szélyeszté öket és arra _kényszerít_  _hogy_ a _templom_ szegeletéhez vonnák magokot _de_ amint nagy sebeségel _kerget_ öket akö pádimentumon a szegek miat a melyekel a _cipelüs_  _talp_ meg vala rakva az _akkori_  _hadi_  _ember_ szokások szerent meg sikamodék és el _esik_ a sidok pedig reája rohanván minden felölmeg ölék noha igen _igyekezik_  _hogy_  _kelhet_ 


  _Titusz_  _hogy_ a _had_  _könnyű_ mehesen az _Antonia_tornya_ annak egy _darab_ részit le rontatá 
 ugy _hogy_  _onnét_ nagyob _erő_  _ostromolhat_ atemplomot a rontásra _hét_ nap _kívántatik_ 
  _tizenhetedik_ Julÿ pedig a mindenkori áldozat a mellyet minden nap _kelletik_ ajánlani _este_ és regel a _templom_ meg szünék mivel senki nem _találkozik_ olyan _aki_ azt véghez vihese _Titusz_ azt _megtudván_  _hogy_ a nép azon igen _megkeseredik_ azt _üzen_  _József_  _által_  _János_  _hogy_  _ha_ olyan nagy _kedv_ vagyon a verekedésre _kijön_ annyi számu vitézivel amenyi nekí tettzik tsak a _templom_  _megfertőztetés_ szünyék meg és ne _kíván_ azt a szent _hely_ és a várost magával együt el veszteni Azonba pedig ö meg nem gátollya _hogy_ a rend _szerint_ valo áldozatokot ne ajánlyák az urnak _de_ söt még reája _hagy_  _hogy_ válaszon azokbol _aki_ azokot ajánlották _József_ nem _János_  _beszél_ sidoul _hanem_ mind azoknakis akik _hallgatni_ akarák

 _János_ pedíg szitokal _becstelenség_  _felel_ a _József_  _beszéd_ mondván _hogy_ semit nem _fél_ mivel _Jeruzsálem_ az urnak szölöje lévén _ember_  _kéz_ azt meg nem veheti _József_  _felel_ ezekre Épen _hozzá_  _illik_ a városnak és a _templom_ szenttségihez _támaszkodni_  _te_  _aki_ minek utánna meg motskoltad volna mindenikét avérel mellyet azokban _kiont_  _oly_ méltatlanul és minden nap _megfertőztet_ azt a szent _hely_  _kicsoda_ ne _tud_ azt _hogy_ a proféták _megjövendöl_  _hogy_  _Jeruzsálem_ meg veszik a midön a sidok egy más vérit _kiont_ Nem tsak aváros _de_ még a _templom_ is nintseneké _tele_  _holttest_  _aki_  _feldarabol_  _hihető_  _hogy_  _József_ Zakariásnak a XI Részire _figyelmez_ 


  _József_ ezek a _beszéd_ igen _meghat_ a népet és sokan a _főrend_ lévök _közül_ a Romaiakhoz szökének a többi _József_  _kabi_ és _Jézus_ a _Damneus_ fia ezek mind a _kettő_ a _főpapság_ viselték volt _Titusz_  _igen_  _jól_  _fogad_ öket és _Gofna_ városában _küld_ öket _hogy_ ót lennének a még ahadakozás _tart_  _de_ mint _hogy_ a pártosok azt _kezd_  _hirdetni_  _hogy_ a 
 Romaiak _megölet_ öket _Titusz_ azután _visszahozat_  _hogy_ a nép _had_ lassa meg _hogy_ tsak _káromlás_ volt Mint _hogy_ pedig _Titusz_ minden _erő_ azon _igyekezik_  _hogy_  _megtarthat_ a _templom_ apártosoknak maga _kezd_  _beszélni_  _hogy_ meg probállya _ha_ nem fordithatnáé öket abékeségre és leg aláb arra _hogy_ legyenek _tisztelet_  _az_ a szent _hely_ mivel azt magok láttyák _hogy_  _csakhamar_ meg veszik és a vitézek _megfertőztet_ Azok a _dühös_ nem _hogy_  _bevesz_ volna az illyen _hasznos_  _tanács_  _hanem_ még abátortalanságnak 
  _tulajdonít_ és még _kevély_ lének _Titusz_ pedig látván _hogy_  _erő_  _kell_ vélek _bánni_ ahadának egy részivel a _templom_  _ostromoltat_  _éjféltájban_  _gondolván_  _hogy_ a sidok alunának _de_  _abban_ meg tsalá magát ahartz nyoltz _óra_  _tart_ mind a _két_ részröl egy aránsu _bátorság_ és nem lehete tudni melyik részen volt a _győzedelem_ 


  _Titusz_ azután le rontatá a _torony_ vagy is az Antonia _erősség_ és nagy _egyenes_ utat _csináltat_ a _templom_ Az után a légioknak parantsolá _hogy_ négy állásokot _csinál_  _hogy_ a _templom_ elsö _kerítés_  _ostromolhat_  _de_ ezeken a munkákon nehezen _dolgozhat_ mivel a Romaíaknak _öt_  _mélyföldnyi_  _kelletik_ meni avárostol _fa_ A munkához 12 julÿ _kezd_ a _kos_ pedig tsak nyoltzadik Augusti _kezd_ a _törés_  _de_ amég azon munkálodának a _templom_ az elsö _kerület_ meg vevék amint ezt meg fogjuk mondani egy nap a pártosok el végezék _hogy_ a Romai _örző_ üsenek akik az _Olajfák_hegye_ valának _este_ négy _óra_  _tájban_ remélvén _hogy_ meg lophattyák öket _de_ a Romaiak észre vévén _ki_ meneteleket igen _kemény_  _fogad_ és viszá üzék öket avárosba

A sidok 22 julÿ látván _hogy_  _hovatovább_ inkáb szorongatnák öket azon _igyekezik_  _hogy_ a Romaiak nemehesenek a _templom_ ö magok _felgyújt_ a _két_  _folyosó_ amelyek az Antonia _erősség_ valanak ragasztva és _abból_ le rontának mint egy _húszkönyöknyi_  _két_ nap mulva a Romaiak _meggyújt_ ugyan azon _folyosó_  _tizennégy_  _könyöknyi_  _elég_  _belőle_ A sidok pedíg le ronták a _fedél_ a _folyosó_ és le ronták mind azt valami _közösülhet_ az Antonia _erősség_ illyen formábannem _hogy_ a _tűz_  _olt_  _hanem_ ö magok _gyújtogat_ és le ronták azt amit atüz meg nem emészte 27 julÿ a sidok _megtölt_ atornátzba az üreséget a mely volt agerendák és _fedél_  _között_  _fa_  _büdös_  _kő_ és szurokal és ugy _tetet_ mint _ha_ el szaladnának és el _hagy_ a _tornác_ a Romaiak _közül_ aleg vakmeröbbek lajtorjákon fel menenek és amidön atornátz _tele_ volna vitézekel a sidok _titkon_  _meggyújt_ a _fa_ és azonal a láng el lepé a Romaiakot és _megemészt_ öket és száz féle képen veszének el némelyek atüzbe ugrának némelyek le ugrándozának és magokot meg ölék az _esés_ mások meg _általszúr_ magokot a magok _fegyver_ tsak _éppen_ egy Artorius nevü szabaditá meg magát mesterségesen mivel alat látván egy lucius nevü _társ_ szollittá és mondá néki _hogy_ minden _jószág_ néki adgya tsak segittsen néki mikor le ugrik lucius reája álla és _odafutamodik_  _hogy_ meg _tart_ az _esés_  _de_ anagy _teher_ reája _esvén_  _megöl_ és meg _tart_  _élet_  _Ártorius_ A Romaiak 28 julÿ _meggyújt_ a _folyosó_ a mely a _templom_  _kívül_ vala az _Antonia_tornya_  _fogvást_ a _Cedron_ völgyiig illyen formában a _külső_  _kerítés_  _ahova_ anép szokot volt _gyűlni_ egészen el nyerék ugy anyira _hogy_ a sidoknak tsak a _belső_  _kerítés_ vagy is apapok udvara marada valoságal szolván atemplomal együt ugy mint a szent és a sanctuárium a _ház_ és a _folyosó_ melyek ezen szent _hely_  _körül_ valának _Titusz_ a még az állások _elkészül_  _hat_ egész nap vereté amásodik _kerítés_ vagy is apapok udvarának _kerítés_ egy _Éléopolis_ nevü machinával _de_ semire nem mehete 8 Augusti pedig a _két_ állások _elkészülvén_ reájok _tetet_ a _kos_  _hogy_ rontasa ugyan azon _kerítés_ és egy szers mind a vitézekel a _fundamentum_ is _kezd_  _ásatni_ 

Mint _hogy_ pedig se akosokal se az _ásás_ nem _tehet_ semit a _fal_ el végezék _hogy_ lajtorjakon _meghág_ a _fal_ A sidok akik arrol nem _gondolkodik_  _meghagy_ a Romaiakot _hogy_ a lajtorjákot a _fal_  _támaszt_ fel menyenek egészen a _folyosó_ és a zászlojokot _feltesz_  _de_  _akkoron_ nagy sebeségel reájok rohanának viszá nyomák a lajtorjákot vitézekel együt _ledönt_ és egészen el üzék öket söt zászlokot is nyerének

 _Titusz_ látván _hogy_ a _templom_  _megtartás_ szándékja miat anyi _sok_ Romaiak vesztik vala el 
  _élet_ el végezé _hogy_  _felgyújtat_ a _tornác_  _előre_ a _kapu_  _meggyújt_ a melyek _ezüst_ pléhekel valának _beborítva_ a _tűz_  _meggyúlván_ a _fa_  _eléget_ az _ezüst_  _elolvaszt_ és _felhat_ a _folyosó_ padlására atüz egész nap és _éjszaka_  _tart_ A sidok pedig tsak el rémülvén nem vala anyi _bátorság_  _hogy_ atüz _oltás_ munkálodhasanak atornátzok _hogy_  _ég_ tsak nézék meg sem mozdulának azal _beér_  _hogy_ átkot mondgyanak a Romaiak ellen

Más nap _kilencedik_ Augusti _Titusz_ parantsolá _hogy_  _elolt_ atüzet és utat _csinál_ a _folyosó_ mellet a légiok számára azon pedig _tanács_  _tart_ a _generális_  _Tiberius_ Alexanderel a légiok _colonelus_  _hogy_ el végezék _ha_ a _templom_ el égeséké vagy sem ugy mint azt a részit a mely _fedél_ alat és masodik _kerítés_  _belül_ volt _ahol_ a szent és a sanctuárium vala Többire mind azt _javall_  _hogy_ el _kell_  _égetni_ mondván _hogy_ a már nem volna _templom_  _hanem_  _hadakozóhely_ és a még a _fennáll_ a sidok adig _békesség_ nem maradnának _Titusz_ pedig _értés_ adván _hogy_ nem az _épület_  _hanem_ az emberek ellen _hadakozik_ és _hogy_  _soha_ arra nem áll _hogy_ olyan _csodálat_ méltó _épület_  _feléget_ a töb _főtiszt_ is a _Titusz_ akarattyára _hajlik_ és parantsolá _hogy_ azon a napon és amásikán a _had_ nyugosztallyák _hogy_  _tizenegyedik_  _közönséges_ valo _ostrom_ adhason


 Más nap _tizedik_ Augusti regel _hét_  _óra_  _tájban_ A sidok anap keleti _kapu_  _ki_ ütének és nagy _harcolás_  _kezd_  _eleinte_ mindgyárt nyertesek valának a sokaság miat _Titusz_ pedig az _Antonia_tornya_ segittségire _futván_ amaga nepinek viszá nyomá a sidokot a _harc_ négy _óra_  _tart_ azután viszá _tér_ az _Antonia_tornya_  _hogy_ nyugodnék a _had_ mivel más nap 
  _közönséges_ valo _ostrom_ akara adni A sidok ahartz után meg masodszor is _ki_ ütének 
 és a Romaiak viszá üzék egészen a _belső_  _kerítés_ és a _templom_ a mely valoságosan a _templom_ volt _ennél_ már _egyéb_ nem is _bír_ a sidok a _templom_ a melyet valosagosan mondhatni _templom_ az Isten _ház_ a _kerítés_  _közepette_ volt _az_  _képest_  _kis_  _épület_ volt a sidoknak _abban_ nem volt szabad bé lépni ök pediglen mind atöb _kerítés_ is vagy ugy mondván az egész _kastély_  _templom_  _hív_ 


 A koron egy Romai vitéz minden parantsolat nélkül és mint egy _természet_ felet valo 
  _indulat_ egy _égő_ üszöget vévén a _kéz_ és atársaival magát _felemeltetvén_  _egyház_ az _ablak_ bé veté a _templom_  _körül_ pedig _ház_ valának _építve_ a melyek aTemplomhoz valának ragasztva és _körülfog_  _észak_ és nap nyugot felöl azok aházak pedig _három_ sorjában valának egy másra _építve_ A _tűz_ mindgyárt _meggyullad_ nagy sebeségel A sidok azt látván rettentö képen _kezd_  _kiáltozni_ és _odafut_  _hogy_  _ha_ lehetne el _oltani_ nem _tekintvén_ aveszedelmet se nem _tartván_ a Romaiaktol akik _körülötte_ valának a mint meg mondok etizedik Augusti _történik_ a mely nap veszedelmes napja vala a _jeruzsálemi_  _templom_ 

 _Titusz_  _akkoron_ nyugszik vala a maga sátorában _de_  _mihelyt_  _megért_  _hogy_ miben volna adolog azonal _odafutamodik_  _hogy_ atüzet _eloltat_ és az egész _had_ utánna mene nagy _kiáltás_ és rendeletlenségel _Titusz_ minden _erő_  _kiáltani_  _kezd_ és a _kéz_  _int_  _hogy_  _elolt_ a _tűz_  _de_ a rettentö zajba nem _hallhat_  _kiáltás_  _azonkívül_ is a vitézek nagy _harag_ nem _figyelmez_ az _intés_ Azok akik atáborol _odaérkezik_ _hasonló_  _indulat_ lévén seregel és sebeségel mennek vala bé nem azért _hogy_ atüzet _olt_  _hanem_ még nagyobittsák noha _Titusz_ parantsollya vala nékik _hogy_  _elolt_  _de_ nem _hallhat_ a _sok_  _kiáltozás_ Az alat pedig _hogy_ atüz _hovatovább_ nagyobodék a Romaiak üzik vágják _öl_ a sidokot ugy anyira _hogy_ a papok udvarában az _oltár_  _körül_ a szent _hely_ tsak _holttest_ és vért lehete látni

 _Titusz_ látván _hogy_ minden _igyekezet_  _haszontalan_ volna _hogy_  _megtarthat_ a _templom_ a szent _hely_ bé mene azután a sánctuáriumba _ahol_ olyan _gazdagság_ és szépségeket láta a melyek sokal _feljebb_  _halad_ mind azt a mit a sidok azok felöl mondottak A szent _hely_ vala a _hétágú_ arany _gyertyatartó_ az asztal a melyen a _kenyér_ állottak és az _füstölőoltár_ mind ezek aranybol valának A sanctuáriumba _ahova_ tsak a _főpap_ egyedül volt szabad 
 meni azt is tsak egy szer _esztendő_  _József_  _idő_ semi nem volt _hanem_ salamon _idő_ ót vala a szekrény a törvény _tábla_ és _kerub_ 

Mint _hogy_ pedig a _ház_ a melyek a _templom_ valának ragasztva és a melyeket _meggyújt_ nem valának olyan magosan _építve_ mint a _templom_ és _hogy_ a _tűz_ még el nem _hat_ volt a szent _hely_ se a sanctuáriumba _Titusz_ azt _óhajt_  _hogy_ a _templom_ leg aláb azt a részit _megtarthat_ A szent _hely_  _ki_ menvén _kér_ a vitezeket _hogy_  _olt_ atüzet söt még parantsolá egy _kapitány_ liberalis nevünek _hogy_ verné meg azokot kik nem akarnának _engedelmeskedni_  _de_ a vitézek süketek valának és nem _hajt_ mind ezekre Mihent pedig _Titusz_  _ki_ mene atemplombol egy azok _közül_  _aki_ bé mentek volt véle _titkon_  _tűz_ vete az ajto megi a mely egy szers mind _meggyúlván_ nagy lángot vete ugy anyira _hogy_ azok _aki_ még atemplomba maradtak volt nagy siettségel szaladának _ki_ Azután nem _gondolkodik_ atüz _oltás_ látván _hogy_ nem lehetne semit is meg menteni A vitézek _lehúz_ szagaták az arany és az _ezüst_ pléheket a mint _tőle_ lehete azután el ragadák és el ronták az _ezüst_ 
  _aranyedény_ asztolokot ugy anyira _hogy_ egy sem volt _aki_ meg ne gazdagodot volna

A sidok akik avárosnak olyan részein valának a melyeket még a pártosok _bír_ látván az _égés_  _keserves_  _kiáltoz_ik_ akik pedig a _templom_ bé valának zárva azokot le vagdalák minden _irgalmasság_ nélkül és minden válogatás nélkül _öreg_ vagy aszonyt _hanem_ egy része 
 azoknak a Romaiakon _általvág_ magokot és avárosnak arra a részire menének amelyet még nem _bír_ az _ellenség_ Némellyek az áldozo papok _közül_ nem _dárda_  _hanem_ nyársakal menek vala a Romaiak ellen és a _kő_  _hely_  _darab_  _ón_  _hajigál_ mivel 
 azö székek ón székek valának _de_ látván _hogy_ a meg nem menthetné öket és a _tűz_ tsak _terjed_ a _tornác_  _fal_ szaladának a mely _fal_ szélyesége _nyolckönyöknyi_ volt és egy 
  _darab_  _idő_ ót maradának _kettő_  _közüle_ tsak magok akarattyokbol atüzbe ugrék a többi _öt_ napig maradának a _fal_ azután mind az _éhség_ mind a szomjuság arra _kényszerít_  _hogy_ meg adnák magokot _Titus_  _grácia_  _kér_  _aki_ is azt _felel_  _hogy_ az _irgalmasság_  _idő_ el mult és mint _hogy_ a _templom_ oda vagyon áldozo papra sintsen szükség és _hogy_ szégyen volna nékik _ha_ a _templom_ együt el nem vesznének meg is öleté öket


 A nép _közül_  _hatezer_  _mindössze_ férfiu aszony és _gyermek_ a _templom_  _külső_  _folyosó_ szalattanak vala a mely még egészen volt _de_ a vitezek nagy _harag_  _Titusz_ parantsolattya nélkül _meggyújt_ és ez a sokaság mind el vesze némellyek azért mert olyan magos _hely_ le ugrándozának a _többi_ atüz meg _emészt_ Ezeknek anyomorultaknak pedig veszedelmeket egy _hamis_  _jövendölő_  _okoz_  _aki_ avárosbol a _templom_ tsak azért mentenek volt fel mert azt _ígér_ nékik _hogy_ azon a napon _csodálatos_ valo segittségit vennék _isten_ 

A Romaiak _elégetvén_ a _templom_ semit nem akarának meg _tartani_  _abból_ a mi _körülötte_ volt még tsak a _kincstartóház_ sem a mellyek _tele_ valának _gazdagság_  _sok_  _drága_  _köntös_ aranyal _ezüst_ a _gazdag_ sidok azokba _letesz_ a _drága_  _jószág_ a Romaiak _tehát_ mindent _felgyújtogat_  _hanem_  _akkoron_ tsak _két_  _kapu_  _meghagy_ és azt a _kerítés_  _ahova_ az Aszonyok szoktak vala _gyülekezni_ A sidok még mostanában is sirattyák mind az elsö mind a második _templom_ az _első_ a _kaldeus_ rontották vala el és _nagyböjt_  _tart_ az Ab _hónap_  _kilencedik_ napján a mely Augustusba _esik_ 


 A midön _ilyenformában_ atemplomot el _éget_ és apártosokot meg ölék azokon _kívül_ kik 
 avárosba szaladhatának a Romaíak a Zászlojokot _feltesz_ a _templom_  _belső_ udvarában és 
 áldozatokot _tévén_ az ö _isten_  _Titusz_ az _Imperator_ nevet _ad_ nagy _öröm_ valo _kiáltás_  _mindazonáltal_ ez a _fejedelem_ maga meg vallá _hogy_ az Isten _harcol_  _érte_ 
 ezen vár vivás alat _hogy_ nem ö _cselekedik_ mind ezeket mivel ö tsak a _kar_ adta volt a _mindenható_ sidok ellen valo _harag_ és _bosszúállás_ 

A pártosok _két_  _elöljáró_  _János_ és simon a _templom_ avárosnak _dél_ felöl valo részére szaladának amely rész még az _övé_ volt Ezek arra _kér_  _Titusz_  _hogy_  _had_ szolhatnának véle azt meg _enged_ nékik és _hogy_ meg nyerhese öket maga _elkezd_ a _beszéd_ és _sok_  _intés_ utan szemekre _hány_ a _sok_ nyomoruságokot a melyekbe vetették a magok nemzeteket és 
 azokot a melyekre _ő_  _kényszerít_ nékik _tenni_ Ti magatok _meggyújt_ a _templom_ mondá nékik és mostanában velem akartok _kötés_  _csinálni_ mint _ha_ még a _ti_  _hatalom_ volna meg _tartani_ azt amit ati _istentelenség_ nem _fél_ el rontani és mint _ha_ annak a _templom_ el rontása nem _tesz_  _titeket_ méltatlanoká minden _bocsánat_  _de_ söt még illyen utolso állapototokban és amidön ugy _tetet_ mint _hogy_  _könyörögni_  _jön_ még is _fegyveres_ mertek _elöben_  _jönni_ Ti nyomorultak mitsoda reménségre _épít_  _tehát_ ati merészségteket A _hadakozás_ az _éhség_ ati _irtóztató_  _kegyetlenség_ az egész népet el vesztette A _templom_ oda vagyon aváros az _enyém_ : ati _élet_  _kéz_  _között_ vagyon még ís mind ezek után azt _gondol_  _hogy_ rajtatok áll _élet_  _becsületes_ el végezni Nem méltoztatom _hogy_  _hosszú_  _beszéd_  _elöben_  _tesz_  _bolondság_  _hanem_  _letesz_ a _fegyver_  _hagy_ az én _kegyelmesség_ magatokot az _élet_  _meghagy_ a _többi_ magamra _hagy_  _hogy_ ugy _cselekedik_ mint olyan jó ur _aki_ aleg nagyob vétket is nehezen _megbüntet_ A pártosok _felel_ néki _hogy_  _fogadás_  _tesz_ magok _között_  _hogy_  _soha_ magokot fel nem adgyák _hanem_  _ha_ meg _enged_ nékik _hogy_ apusztában mehesenek _feleség_  _gyermek_ ugy a várost fel adgyák _Titusz_ igen _megharagszik_ azö vakmeröségeken azért mindgyárt _kikiáltat_  _hogy_ a sidok ugy _oltalmaz_ magokot _hogy_  _egy_ sem _megkegyelmez_  _mindazonáltal_ ugyan a napon _megenged_ az _Izát_  _király_  _fia_ attya _fia_ és más töb _főrend_ valoknak _aki_ magokot _felad_  _mindazonáltal_  _fogság_  _tart_ öket


  _Titusz_ azután a mely részit a városnak _bír_ avitézeknek _ad_  _aki_  _felgyújt_ és azon anapon a _tűz_ nagyob részit meg _emészt_ mas nap fel _éget_ a _hely_  _ahol_ aleveleket szokták volt _tartani_ és _ahol_  _törvény_  _tesz_ az _égés_ a _Helena_  _királyné_  _udvarház_  _elhatván_  _megemészt_ mind a _ház_ a melyek rakva valának _holttest_ A pártosok pedig a mi _jószág_ volt avárosba azt mind a _király_  _udvarház_ vivék a Romaiakot _onnét_  _ki_ üzék anép _aki_ oda szaladot vala mind meg ölék mint egy nyoltz _ezer_ négy százig valo _ember_ ezeknek a mi _jószág_ marada fel prédalák


 Más nap a Romaiak a pártosokot _ki_ üzék az also városbol és mindent _feléget_ egészen a siloé _csorgó_  _de_ semit nem prédálhatának mert a pártosok mindent el vivének magokal a _felsőváros_  _József_ pedig minden _tehetség_ azon vala _hogy_  _megtarthat_ annak anyomorult városnak valamely szomoru maradekját azokáért azon vala _hogy_ lehetne meg utáltassa azokal a pártosokal azö _istentelenség_ és _gonoszság_ arra _int_ öket _hogy_ adnák fel magokot és ne vesztenék el azt a _kevés_ is a mi még meg maradot _de_ ök _csúfság_  _illet_  _ő_ nem is akarák _hallani_ azt _hogy_ Romaiaknak fel adgyák magokot mert _megesküszik_  _hogy_  _soha_ azt nem _cselekedik_  _abban_ az állapotban sem valának _hogy_ verekedhetnének vélek mivel _körül_ valának véve _oly_ igen meg szokták vala a _gyilkosság_  _hogy_ tsak az _emberölés_  _keres_ avaroson el rejtik vala magokot és _aki_ láttak _hogy_ Romaiakhoz akarnak szaladni azokot _megöl_ azt _könnyű_ véghez viheték mivel azok anyomorult emberek az _éhség_ miat olyan _gyengeség_ valának _hogy_ ahalál _kedves_  _tetszik_ nékik az _élet_ nem vala az egész városon olyan _hely_ amely rakva nelet volna _holttest_ és mind azok ahelyek meg mutaták _hogy_ az _éhség_ és apartosoknak _dühösség_ 
 mitsoda _hihetetlen_ nyomorusagba vetették volt azt a szegény népet Azal _hízelkedik_ magoknak azok a _gonosz_  _hogy_ magokot el rejthetik apintzékbe és más _föld_ alat valo _rejtekhely_ aváros meg vétele után ót maradnak _mindaddig_ amég a Romaiak el nem takarodnak erre valo nézve _élés_  _kezd_  _gyűjteni_ azokba ahelyekbe _de_ etsak _hiábavaló_ volt mert el nem rejtheték magokot az Isten _igazság_ és a Romaiak vigyázása _elől_ 

A Romaiak _hogy_ a _felsőváros_ meg vehesék _kénytelen_ valának új állásokot _csinálni_ amely 
 igen nehez munka vala amely munkát _huszadik_ Augusti _elkezd_ és _hetedik_ septemberben végezék el _főképpen_ akirályi _udvarház_  _kelletik_ meg venni a melyben apártosok valának nap nyugot felöl _kezd_  _ostromolni_ Azonban pedig az _idumeus_ meg akarának válni simontol és _öt_  _követ_  _küld_  _Titus_  _kérvén_  _hogy_  _elfogad_ öket _Titusz_ meg _ígér_ nékik a _bocsánat_  _de_ simon meg sajditván szándékjokot _megfogat_ és a _tömlöc_  _tetet_ a _főtiszt_ és meg öleté az _öt_  _követ_ és nagy vigyázásal volt atöbire noha sokan el szaladának _közüle_  _ha_ szinte sokat _megölet_ is _közüle_  _de_ még _több_ szaladának el _Titusz_  _kegyelmes_  _fogad_ öket desöt még szabadságot _ad_  _negyvenezer_ városiaknak _hogy_ oda menének _ahova_ tettzik atöb aláb valo népet amelynek véghetetlen vala száma _elad_ igen _olcsó_  _de_  _ha_  _olcsó_ adták is _kevés_ valának a vévök


 Két áldozo papok az _egy_ maga adta vala meg magát a másikát _elfog_ azt _ígér_  _Titusz_  _hogy_  _sok_  _gazdagság_  _előad_  _ha_  _megígér_ nékik _hogy_ meg nem öleti _megígérvén_ nékik _ad_ neki _két_  _gyertyatartó_ asztalokot pohárokot és más _egyéb_  _edény_ mind aranybol és igen nehezek valának ezeken _kívül_  _köves_ papi ruhakot _drága_ superlatokot _sok_  _fűszerszám_ és más _sok_  _drága_ portékákot


 Az állások _elkészülvén_ a _kos_ reájok _tesz_ és _hetedik_ septembris _törni_  _kezd_ 
 avárosnak az utolso _kerület_ ugyan azon anapon egy nagy _darab_ a _fal_ le ronták egy nehány _torony_ együt akik atornyokot _őriz_ el szaladának _János_ és simon azt látván 
 meg minek elötte a Romaiak a réshez _közelít_ ök el szaladának és azután nem 
  _gondolkodik_  _többé_ semmi _oltalom_ Ezek agonoszoknak arettentö _kevélység_ egy szers mind nagy _ijedség_ változék _hogy_ ugyan lehete _csodálni_ azt a mód nélkül valo változást Az ö szándekjok avala _hogy_ az _örző_ üsenek akik a _fal_  _őriz_ amelyet a Romaiak _csinál_ aváros _körül_ és _hogy_ azon el szaladgyanak _de_  _elhagy_ öket azok a vitézek akik annak elötte _oly_  _hív_ valának _hozzá_ mindenik el szaladot volt _ahova_ lehetet mint _hogy_ pedig a _félelem_ az elmét _megháborít_ és más képen mutattya a _dolog_ mint sem a mint vagyon ezek is anagy _ijedség_ nem _tudván_  _hova_ lenni a _föld_  _borul_ és egy más szemire _hány_  _bolondság_ és mint _ha_ a _mennykő_  _esik_ reájok tsak _elbámul_ és nem _tud_ mitsoda _tanács_ adni magoknak világosan _kitetszik_  _akkoron_ az Isten _hatalom_  _erő_ mivel ezek akegyetlenek _megbódulván_ el _hagy_ a _Hippicos_ Pházáel és a _Mariamna_tornya_ a melyekbe tsak az _éhség_  _tarthat_ a Romaiak tsak _könnyű_  _jut_ ezekhez atsudálatos _torony_ a melyek ollyan _erős_ valának _hogy_  _soha_ a _kos_ meg sem mozdithaták volna azután _hogy_  _János_ és simon azokot el _hagy_ vagy ugy mondván az Isten öket _kihajt_ A siloé völgyében menének és aváros _körül_ valo _fal_  _kezd_  _ostromolni_  _de_ mint _hogy_ nem az _előbbeni_ vakmeröségekben valának azért visza is üzék öket és el szaladának _ki_  _egyfelé_  _ki_ más

A Romaiak látván _hogy_ azok atornyok _birtok_ alá _esik_ zászlokot _tesz_ reájok nagy _öröm_ valo _kiáltás_ mivel a _sok_ szenvedések és _fáradság_ után valo _győzedelem_ még nagyob _öröm_  _indít_  _benne_ a Romaiak el szélyedvén avárosban minden valogatás nélkül _megöl_ akit _talál_ és _feléget_ aházakot mind azokal _aki_  _benne_ valának és mind olyan _ház_ amelyek _tele_ valának _holttest_ arakás _holttest_ pedig az uttzák _dugva_ valának napal a _sok_  _ölés_  _éjszaka_ a _sok_  _tűz_ 


  _Titusz_ avárosba bé menvén nyoltzadik septembris _csodálkozik_ az _erősség_  _de_  _főképpen_ a _három_  _torony_ nagy ropantságokon és szépségeken a melyekben nagy és _sok_ szép 
 paloták valának meg visgalá _figyelmetesség_ a _torony_ magoságit szélyeségit a _rendkívül_ valo nagy _kő_ és _hogy_ azok mitsoda mesterségel valának _ész_  _foglalva_ egy másal mint _ha_ az egész _torony_ egy _kő_ állot volna nagy álmélkodásában _felkiált_ mondván Igazán _ki_ tettzik _hogy_ az Isten _harcol_  _érte_ és ö _kihajt_ a sidokot ezekböl atornyokbol mivel se _ember_  _erő_ se más _egyéb_  _eszköz_ öket azokbol _ki_ nem lehetet volna venni az után fel szabaditá mind azokot _aki_ azokba rabok valának azután mindent el rontata tsak _éppen_ azokot a _csodálat_ mélto _torony_  _meghagyat_  _hogy_ a _következendő_ emberek _megemlékezik_ az ö szerentsés voltárol a mely nélkül _soha_ azokot atornyokot meg nem vehette volna


 Mint _hogy_ a Romaiak már _elfárad_ a _sok_  _ölés_ és _hogy_ még _sok_ számuan valának _élet_ a nép _közül_  _Titusz_ meg parantsolá _hogy_ tsak azokot _megöl_ akik magokot _oltalmaz_  _de_ a vitézek parantsolattya ellen is meg ölék az _öreg_ és akik _gyenge_ állapotba valának az _éhség_ miat és _meghagy_ azokot akik _erős_ és szolgálatra valok valának _Titusz_ ezeket a szabadosa _Frontonius_  _kéz_ alá _ad_  _hogy_ ugy _bánik_ vélek a mint neki tettzik _Frontonius_ meg öleté atolvajokot és apartosokot _aki_ egy mást vádolák és meg _tart_ a _triumfus_ aleg _erős_ és _termetű_  _elküld_ pedig meg lántzolva _Egyiptom_ azokot _aki_ a _tizenhét_  _esztendő_  _meghalad_  _hogy_ ót _dolgozik_ a _tizenhét_  _esztendő_ aláb valokot pedig _elad_  _Titusz_  _sok_ számu rabokot _elosztogat_ atartományokban _aki_ amulattságokban _kardosok_ legyenek és avad állatokal _küszködik_ 

Mind ezek aválasztások _elosztogatás_ egy nehány napokig _tart_ amelyek alat _tizenegy_ ezeren _meghal_ ezekböl arabokból némellyek mert nem adnak vala _enni_ nékiek mások mert nem akarának _enni_  _József_  _sok_ raboknak nyere szabadságot _Titusz_ meg _enged_ néki _hogy_ választhat magának azokbol amit _talál_ aromlások alat _de_ ö tsak a szent _könyv_  _kér_ tölle és egy nehány rabokot Az _öcs_ Mátyást _hogy_  _elfog_  _Titusz_ az ö _kérés_ fel szabaditá és meg más _ötven_ a jó akaroi _közül_ száz nyoltzvan üsmeröinek meg nyeré szabadságokot minden sartz nélkül arabok _között_ is _aki_  _felfeszít_  _harmat_ látván az üsmeröi _közül_  _Titus_ menvén _grácia_  _kér_ nékik _Titusz_ parantsolá _hogy_  _hamarjában_ le venék a _kereszt_ és _hogy_  _orvosol_  _de_ tsak _egyik_ marada meg _közüle_ 


  _József_ nékünk azt mondgya _hogy_  _ebben_ ahadakozásban _kilencvenhétezer_ rabot _fog_ 
 el _Jeruzsálem_ pedig _azótától_  _fogvást_ amikor a Romaiak meg szállák a várost mind a 
 még meg vevék és el ronták egy millium _százezer_  _ember_  _meghal_ vagy a _fegyver_ pestis vagy az _éhség_ miat mind ezek noha sidok valának is _de_  _nagy_ része nem _Zsidóország_ születet volt _hanem_ más _ország_  _gyülekezik_  _Jeruzsálem_ a _húsvét_  _ünnep_ a Romaiak meg szálván avarost _bent_ rekedének mint _fogság_ mint _hogy_ pediglen anyi _sok_ népnek nem vala _elegendő_ szállások apestis közikbe szálla és _csakhamar_ az _éhség_ is _követ_  _hogy_  _ha_ pedig _hihetetlen_ láttzik _hogy_ az a nagy város _oly_ igen népes let volna _hogy_ szállást nem adhatot volna _elegendő_ az _idegen_ sidoknak ebböl a példábol meg láthatni a mely _Cestius_  _idő_  _történik_ mivel ez a _gubernátor_ meg akarván mutatni Néronak _aki_  _megvet_ vala a sidokot _hogy_ mitsoda nagy _érő_ volna _Jeruzsálem_ arra _kér_ az áldozo papokot _hogy_  _talál_ valami modot _hogy_ meg lehesen tudni számát a népnek arra pedíg _húsvét_ napját választák a melyben _kilenc_  _óra_  _fogvást_  _tizenegy_ szüntelen _öl_ az áldozatokot egy _bárány_  _tíz_ személy _kívántatik_  _de_ nemely kor _húsz_ is valának ugy _találkozik_  _hogy_  _kétszázötvenötezer-hatszáz_  _bárány_  _megöl_ minden _bárány_ tsak _tíz_ személyt számlálván _két_ millium _öt_  _százötven_  _hatezer_ személyre megyen nem _kell_  _tehát_  _csodálni_  _ha_ anyi rettentö nép vesze el avárosba


 A Romaiak egy nehány napokot _abban_  _tölt_  _hogy_ a várost egészen _eléget_ a _fal_ le ronttsák apintzékben és más _föld_ alat valo _rejtekhely_  _keresgél_  _ahova_ a sidok _sok_  _gazdagság_ rejtettek vala el azokba a _hely_  _több_  _kétezer_  _holttest_  _talál_  _azonkívül_  _sok_ sidokot _élet_  _aki_ mind meg ölék rabokot is _talál_ ót _aki_ azok a _kegyetlen_ rekesztették volt oda _aki_  _talán_ szabadságot _ad_ valamint _cselekedik_ atöb rabokal

A _két_  _kegyetlen_ pedig _János_ és simon a _föld_ alat valo _rejtekhely_  _bújik_  _de_  _János_ az _éhség_  _csakhamar_ arra _kényszerít_  _hogy_  _onnét_  _kijön_ és _grácia_  _kér_ a Romaiaktol akik azt meg _ad_  _de_ ugy _hogy_  _holt_ valo rabságba lenne Simonnak pedig több _élés_ lévén továb marada és _october_ avégiig vala rejtékbe _de_  _akkoron_ nem lévén mivel _élni_  _kényszerít_ a _föld_ alol _kibújni_  _fehér_ ruhában és _király_ palástba mutatá meg magát _gondolván_  _hogy_ azal aRomaiakot _megijeszt_ a mint is _hogy_ egy _kevéssé_ meg ütközének rajta a midön meg láták és _kérd_ tölle _hogy_  _ki_ volna _de_ a nevét nem akarván meg mondani arra _kér_  _hogy_  _hív_  _hozzá_ a _főtiszt_ a _főtiszt_ pedig _Terentius_ Rufus vala mivel _Titusz_ nem vala _Jeruzsálem_  _Terentius_  _hozzá_ menvén és _megtudván_  _hogy_  _ki_ volna lántzra _tetet_ és _Titus_  _küld_  _Caesarea_ 
  _Titusz_ azután Romába vivé és ót meg ölék


 Azután _hogy_ már a Romaiak _elfárad_ a _sok_  _ölés_ és prédálásba _Titusz_ le rontatá vélek a _templom_ egész Fundámentumig _akkoron_ meg láthaták a _Krisztus_ Jövendölésinek 
 egészen valo _beteljesedés_  _hogy_ ugy le rontanák azt a szép és _drága_  _épület_  _hogy_ a _kő_ a _kő_ meg nem maradna _hasonló_  _cselekedik_ avárosal is a mi még maradot volt tsak _éppen_ a _Hippicos_ pházáel és Máriámna _három_ tornyait _meghagyat_  _hogy_ a maradékok meg láthasák mitsoda _érő_  _kívántatik_ aváros meg vételihez nap nyugot résziröl valo _fal_ is meg _tart_  _hogy_ a _tizedik_ légiónak _táborhely_ lenne a városnak a töb _kerület_ mind le rontatá ugy anyira _hogy_ alig lehete meg üsmérni _hogy_ azon a _hely_ valaha város lett volna a sidok azt _tart_  _hogy_ az ekét _ceremónia_  _általvontat_ avárosan vagy ís leg aláb a _templom_ 
  _hely_ a mely _jel_ volt atellyeségel valo el rontásnak a Romai törvény _tilt_  _kis_  _épület_  _tenni_ az olyan _hely_  _ahol_ ezt a _ceremónia_ végben vitték


  _Titusz_ meg parantsolá a _tiszt_  _hogy_ adnák bé néki aneveket mind azoknak kik valamely nevezetes _dolog_  _cselekedik_ amelyek _megkülönböztet_ öket atöbitöl azután nevek _szerint_ szollitá öket nagy _dicséret_  _ad_ nékik mondván _hogy_ az ö _dicsőség_ anyiba _örül_ valamint a magáén azután maga _tesz_ mindenikének a _fej_ egy _aranykorona_ arany lántzot _ad_ nékik sidákot _ad_ nékik a melyeknek a végin vas _hely_ arany volt pénzt és _drága_  _köntös_  _osztogattat_ nékik ugy anyira _hogy_ nem vala egy is _aki_  _bőséges_  _adakozás_ ne vette volna és _hogy_ mindeneket _megjutalmaztat_  _érdem_  _szerint_ a székiböl le szálla az egész _had_ nagy _kiáltás_  _kíván_ néki _dicsőség_ és szerentset azután áldozatokot ajánla az _isten_  _megöletvén_  _sok_ számu _ökör_  _aki_ a _hús_ avitézinek _osztogattat_ és afö _tiszt_  _harmadnap_ vendégelé


  _Titusz_ egy nehány városokot _feljárván_  _addig_ amég az _idő_ meg _enged_  _hogy_ Romában mehesen Alexandriában akarván menni _Jeruzsálem_  _általmegy_  _de_ a midön meg látá avárost _abban_ a _keserves_ állapottyában meg nem tartoztathatá magát _hogy_  _könnyes_ szemekel ne nézné el romlását egy olyan nagy _hatalmas_ és _kevély_ városnak meg is átkozá azokot _aki_  _kezdő_ valanak a pártolásnak akik _ő_ arra _kényszerít_  _hogy_  _oly_  _kemény_  _bánik_ avárosal 
 a vitézeket pedig még ugy _talál_  _hogy_  _keresgél_ a pintzékbe _gödör_  _ahol_ még pártosokot _talál_ és _sok_ el rejtet _gazdagság_ 


  _Titusz_  _Jeruzsálem_ Alexándriában mene és _onnét_ Romában _ahova_ egy nehány napok 
 mulva nagy _triumfus_ mene bé vespasiánusal az attyával _ebben_ a _ceremónia_ a 
  _drága_ nyereségek _között_ ezek valának _fő_ és a _templom_ valok Az arany asztal a mely _sok_  _talemtum_ nyomot A _hétágú_  _gyertyatartó_ amely _oly_ igen szép munka volt A sidok _törvény_ pergamenan _írva_ és _drága_  _betakarva_  _ez_ leg utollyára vitek mint _drága_ és _tiszteletes_ a nyereségek _között_ vespasiánus _sok_  _templombeli_  _ékesség_  _tetet_ a _békesség_  _templom_ a melyet maga _épít_ Romában még most is láthatni 
 avespasiánus és a _Titusz_  _triumfus_ a _kő_ kimetzve

 _három_  _erősség_ vala még _Zsidóország_ a sidok _kéz_ ugy mint _Herodeion_ és Massáda a _Jordán_  _innét_ ezek nem valának mesze _Jeruzsálem_ és Makeronta a _Jordán_  _túl_ Lucilius _Bassus_  _küld_ Romábol ugy mint _vicegubernátor_  _Júdea_  _aki_  _csakhamar_ meg vevé 
  _Herodeion_ Az után _összegyűjt_ minden _had_ és Mákeronta alá mene amely igen _erős_ vár volt _de_  _mihelyt_ egy _Eleazár_ nevü vitéz _ember_  _elfog_ akinek _sok_  _előkelő_ atyafiai valának avárba _hogy_ az _élet_  _megtart_ és meg menttsék a _kereszt_ valo _halál_ avárat _felad_ és szabadá _hagy_ öket _hogy_ oda mehetnek _ahova_ akarják ök pedíglen más pártos sidok _köz_  _ad_ magokot akik egy _erdő_ laktanak A Romaiak rajtok menének és egy igen _kemény_  _harc_ után _meggyőz_ és le vágák mind öket az _elöljáró_  _Júdás_ együt _aki_ is _Jeruzsálem_ szököt volt _ki_ 


  _Bassus_  _meghalván_  _kevés_  _idő_ mulva az után _Fulvius_ Silva _következik_  _hely_  _aki_ a Massáda várát meg szállá _Eleazár_ a _Jair_ fia vala _fej_ a _gyilkos_ avárba avár igen magos _kősziklás_  _hegy_  _fekszik_ A Romaiak _körülvesz_ a _hegy_  _fal_  _hogy_ senki el ne szaladhason azután _kétszáz_  _könyöknyi_ magosagu állásokot _csinál_ a melyekröl a _kos_ a _fal_  _kezd_  _töretni_ nagy _darab_ le is töre _de_ avár béliek a _kőfal_  _belül_ más _fal_  _csinál_ nagy _gerenda_ ugy anyira _hogy_ a _kos_ annak semit nem _tehet_ sylva látván _hogy_ semire nem mehetne más képen _hanem_ tsak _tűz_ avitézekel igen _sok_  _égő_ üszöget _hány_ a _fafal_ a mely nagy sebeségel _meggyúlván_ a szél a lángot a Romaiakra _fordít_  _aki_ amidön _kétségbeesik_  _hogy_ meg nem szabadithattyák se az állásokot se a _kos_ és mint _ha_ magokra _meggyújt_  _tűz_ egy szers mind a szél _megfordul_ a lángot aváros _felé_ vivé és a _fal_  _egészen_  _elég_ ezt a _csoda_  _Eleazár_ magais észre vette _hogy_ az Isten munkája azután a Romaiak _visszatér_ a _tábor_ olyan szándékal _hogy_ más nap jó regel _megostromol_ avárat

 _Eleazár_ pedig látván _hogy_ a _fal_  _elég_ és nem lévén már más reménsége a meg 
 szabadulásra nem _hogy_ az _isten_  _folyamodik_  _hanem_ rég rettentö szándékba vala _összegyűjt_  _tehát_ mindeneket _aki_  _sok_  _hosszú_  _beszéd_  _elébe_  _ad_ a _haza_ el pusztulását atemplomnak _Jeruzsálem_ porá valo létit a Romaiak _kegyetlenség_ és _hogy_  _dicsőséges_ volna nékik ahalál mint sem _feleség_  _gyermek_ rabságokra _tenni_ azután mindeneket a vár _közép_  _hord_  _ki_  _ki_  _megölel_  _feleség_  _gyermek_ és mindenik _megöl_  _feleség_ és _gyermek_  _-e_  _meglévén_  _tíz_ választának magok _közül_  _aki_  _megöl_ mind a _többi_ mikor már töb nem maradot volna tsak akilentz azok is sorsot vetének _hogy_ melyike _megöl_ akilentzet a melyikére a sor _esik_  _hogy_ utolyára maradgyon a _megöl_ akilentzet és amidön tsak egyedül maradot volna mindent _felgyújt_ és arakás _test_ mellé menvén magat is _megöl_ a _holttest_ számok férfiu aszony _gyermek_  _kilencszáz_  _hatvan_ vala etizen _ötödik_ aprilis _történik_ mind ezek _közül_  _két_ aszszony és _öt_  _gyermek_ szabadulának meg ezek még _előre_ el rejtették vala magokot

Más nap jó regel a Romaiak nagy _készület_ menének _ostrom_ a _fal_  _kezd_  _törni_  _de_ azon _csodálkozni_  _kezd_  _hogy_ senki magát _ki_ nem mutatná a _ház_  _ég_  _de_ nem _tudhat_ mitöl volna ez a nagy _csendesség_  _kiáltozni_  _kezd_  _hogy_ valaki _felel_ nékik _akkoron_ a _két_ aszonyok _ki_ menének a _rejtekhely_ és _előbeszél_ nékik mint _történik_ adolog a Romaiaknak ez a _rendkívül_ valo _dolog_  _oly_  _hihetetlen_ láttzék leni _hogy_ nehezen _ad_  _hitel_ az aszonyok _beszéd_ azután bé menének a várban a _tűz_  _kezd_  _oltani_ és mint _elcsodálkozik_ amidön meg láták arakás _holttest_  _de_ nem _hogy_  _örül_  _ellenség_  _halál_  _hanem_  _elég_ nem _csodálhat_  _hogy_ anyi nép ugy meg vetette volna ahalált _hogy_  _oly_ rettentö _dolog_ adta magát

Hetven egyedik _esztendő_ vespásiánus parantsolatot _küld_  _Bassus_  _hogy_ adgya el a _föld_ mind azoknak _aki_  _meghal_ vagy rabságban vannak mivel azok _ő_  _illet_ magának _elfoglal_ mind azoknak ajövedelmit A _tartomány_ lévö városokot meg nem épiteté az _Emmaus_  _kisváros_ nyoltz száz _öreg_ vitézeknek _ad_  _hogy_ ót _megtelepedik_  _azótától_  _fogvást_ az a város a Nicopolis nevet _hordoz_ a _császár_ azt is parantsolá _hogy_ minden sidó a _Capitolium_  _két_  _drachma_  _fizet_ valamint szokták volt annak elötte _fizetni_ a 
  _jeruzsálemi_  _templom_ 


 Sokan a _gyilkos_  _közül_  _Egyiptom_ szaladának _aki_ Alexandriába atöb sidok _jól_  _fogad_ a pártolásra valo szándékot oda is el vivék magokal és azon _igyekezik_  _hogy_ a _többi_  _közöl_  _de_ aleg okosabja és a _legelőbbvaló_ anemzetnek _tudván_ a nyomoruságos példát a mely _Jeruzsálem_  _történik_  _kevés_  _idő_ annak elötte nem akarának vélek _közösülni_ és az egész sidok _összegyűlvén_ azt végezék _hogy_ a Romaiak _kéz_ adnák öket amint ís _hatszáz_ a _gyilkos_  _közül_  _megfog_ sokan el szaladának _de_ mind _visszahoz_ öket ezek a _gyilkos_ inkáb szereték minden féle _kín_ el szenvedni mint sem a _császár_ uroknak mondani illyen formában _kerget_ az _isteni_  _bosszúállás_ ezeket anyomorultakot mivel még _Egyiptom_ is _ahova_ szaladtak vala meg _talál_ a magok _gonoszság_ valo _büntetés_ 

Azt már láttuk másut _hogy_ a sidok egy _templom_  _épít_  _Egyiptom_ a _Krisztus_ 
 születése elöt mint egy _százötven_  _esztendő_  _Héliopolisz_  _tájék_  _kilenc_  _mélyföldnyi_ Memfishez a Romaiak _tartván_ attol _hogy_ a _jeruzsálemi_  _templom_ el romlása után a sidok _ebben_ ne _gyülekezik_ és mind együt lévén valamely új _támadás_  _ismét_ ne _kezd_ lupus az Alexándriai _gubernátor_  _tudta_ adván vespásiánusnak _hogy_ mi _dolog_  _történik_ a _gyilkos_ parantsolattyát vévé _hogy_ le rontatná azt _templom_ lupus _egyéb_ nem _cselekedik_  _hanem_ tsak bé záratá _de_ paulinus _aki_  _hely_  _következik_ minden _ékesség_  _gazdagság_  _belőle_  _ki_ vitete a _kapu_ bé záratá és meg nem _enged_  _hogy_ ót valamely vallásbéli szolgálatot _cselekedik_ 

Egy _Jonatás_ nevü _gyilkos_ el szaladván _Júdea_ lybiába mene ót magát profétának _tesz_  _kétezer_ szegény sidot el ámitván arra vevé _hogy_  _ő_ apusztában _követ_  _ígérvén_  _hogy_  _csoda_  _tesz_ Az _elei_ a sidoknak _tudta_  _ad_  _Catullus_ a _tartománybeli_  _tiszttartó_  _aki_  _holmi_  _had_  _küld_  _Jonatás_ után _csakhamar_  _beér_ azö seregit és _könnyű_ le is vágák [is-
 vágák] rabulis sokat _elfog_  _Jonatás_ pedig el szalada _de_  _felkeres_ meg _fog_ és _Catullus_ vivék a kinek a _gazdag_ sidokot bé vádolá mondván _hogy_ azok vették volt arra amit _cselekedet_  _Catullus_  _öröm_  _hallgat_ ezeket a vádlásokot _megfogat_ a sidokot _aki_  _Jonatás_ neki neveze és a _gazdag_  _háromezer_  _megölet_ és a _jószág_  _elfoglal_ a _császár_ neve alat

 _Catullus_ még ezel meg nem elégedék _hanem_  _Jonatás_ vádoltatni _kezd_ a _főrend_ lévö sidokot _aki_  _akkoron_ Romában és Alexándriában valának _József_ a _historikus_  _aki_ Romában vala oda számláltaték _Jonatás_ azt álittá _hogy_  _József_ mind pénzt mind _fegyver_  _küld_ néki _Catullus_  _Jonatás_ együt Romában _hívat_ vespásiánus meg visgálván _jól_ ezt a _dolog_  _Jonatás_  _káromló_  _talál_ leni és az _égetés_  _ítél_ és a bé vádoltakot ártatlanoknak mondá leni _Catullus_  _megbocsát_  _de_ az Isten _igazság_ meg _büntet_ olyan _ijedség_  _hogy_ szüntelen a szemei elött _gondol_ lenni azokot _aki_  _megölet_ ártatlanul és olyan rettentö _belső_  _forróság_  _jön_ rea _hogy_  _ordít_ abelsö _égetés_ miat a mely _tűz_ meg is _emészt_ 


 A sidok _hadakozás_ és _Jeruzsálem_ meg vétele után vespásiánus _felkerestet_ mind azokot akik _Dávid_ maradéki valának nem akarván _hogy_ senki is maradgyon _abból_ a szent _família_  _hihető_  _meghall_ azt _hogy_ a sidok egy meg váltot várnak a _Dávid_  _ház_ és _hogy_ tsak azokot _tart_ valoságos _király_  _aki_ a _Dávid_ nemzettségéböl valok _hogy_ pedig végit vesse atámadásra valo minden álkalmatoságnak a sidok _között_ fel _tesz_ magában _hogy_ el _töröl_ egészen a _Dávid_ nemzettségit _de_ véghez nem viheté _ha_ szinte véghez vitte volna is mit _tehet_ a _Dávid_ nemzettségéböl valo _Jézus_  _Krisztus_ ellen avilág meg váltoja ellen _aki_ már _abban_ az _idő_ el _jön_ a kinek _birodalom_ nem avilágbol valo volt és akinek _anyaszentegyház_ a _sok_ üldöztetések _között_ is minden nap _terjed_ 

E _szerint_ végezödék el _tehát_ a Romaiaknak a sidok ellen valo _hadakozás_ ugyan azon is végezük el az _ótestamentum_  _história_ mert _ámbár_ a _Krisztus_  _Jézus_  _halál_  _beteljesít_ a régi szövettséget és _elkezd_ az ujat _mindazonáltal_ valamég a _templom_  _fennáll_ a _megtért_ sidó _hív_  _többi_ oda _jár_ a vallás béli _cselekedet_  _gyakorlás_ és nem _tekint_ ugy a _ceremónia_  _törvény_ mint _teljesség_  _eltöröltetett_ A synagoga _leesés_  _idő_ és a sidok _ceremónia_ egészen valo el végezése a _templom_ el rontásakor lett A _Krisztus_  _feltámadás_ atörvény meg _hal_  _de_ az _eltemettetés_ atemplom el romlásával lett

Az üdvezitö és utánna az Apostolok _oly_  _gyakorta_ és _oly_ világosan _feltesz_ az _isten_ azt a rettentö _bosszúállás_  _hogy_  _helyes_  _ítél_ fel _tenni_  _elegendő_  _bőség_ annak 
  _história_ Ez a _história_ minden _kételkedés_ nélkül meg _bizonyít_ a mi vallásunkot az üdvezitö _fenyegetés_  _teljesség_ valo _betelés_ meg _bizonyít_ az ö második _eljövetel_ az utolso _ítélet_ és apokolbéli szenvedéseket A melyeknek _Jeruzsálem_ el romlása és a sidok el veszése példája _bizonyság_ és zálogja Ezt a _história_ pedig a _historikus_ 
  _József_  _tart_  _aki_ minden _ok_ valo nézve leg alkalmatosab volt _hogy_ minket arra _megtanít_ mivel ö születet sido volt _főrend_ valo _aki_  _teljesség_  _tud_ és látta mind azt amik _akkoron_ mentenek végben magának is azokba része volt az ö _írás_  _bizonyság_ 
 annál is inkáb _tisztelet_ méltobak _hogy_ mind a sidok a pogányok és akeresztyének meg vallották _hogy_ ezt a _hadakozás_ leg igazábban _hív_  _leír_ atöbinél A sidok és az _újtestamentum_  _história_ 

Vége

�	 _I_ Rész A _Krisztus_  _ész_ 36 An vulg 33

�	 (a)act _I_ 15

�	 ps CVIII 8

�	 clem alex 1 2 strom p 280

�	 act _I_ 24 25 26

�	 _Joseph_  _de_ vita sua

�	 Joël 11 28

�	 A _Krisztus_  _ész_ 36

�	 ps 15

�	 ps 109

�	 A _Krisztus_  _ész_ 36

�	 _II_ Rész az _első_  _keresztény_ 

�	 act _II_ 4247 act _IV_ 32 37

�	 Dan VI 10

�	 act _III_ 1 26 act _IV_ 1234

�	 actV17

�	 act _IV_ 312

�	 act _IV_ 1322

�	 atc _IV_ 2331

�	 act _IV_ 36 37

�	 ClemAlex 12Strom p410

�	 _III_ Rész

�	 act _IV_ 7

�	 actV 1216

�	 atcV 3342

�	 actVIl

�	 A _Krisztus_  _ész_ 37

�	 actXXI9

�	 Epiphan haeres 25

�	 clemAlexl3 Strom p 436 Eusebhist Eccl13 c29 Theodoret haeresl 3c1 Aughaeres5

�	 act VI 68

�	 A _Krisztus_  _ész_ 37

�	 _IV_ Rész

�	 actVI9 15

�	 actVIl et seq

�	 actVII51

�	 lucian _de_ S Stepha _c_ 5

�	 actVII 5458

�	 lucian Epist _de_ revelat corp S Steph _ad_ Calcem t 7 oper SAug

�	 act X 139 act XXIII-3

�	 act VIII3 act XXVI2

�	 act XXVI:10 11 12

�	 act XXII12

�	 AugSerm CXVIc6 et CCVI c 4

�	 V Rész

�	 act VIII-9

�	 Irenl 1c 20 Justin Apolog 2

�	 Epiphan Aug Theodoret _de_ haeres

�	 Hier in Matth XXIV

�	 Iren11 c20

�	 Eusebhist Eccles 1 2c 1 alii

�	 Chrysost in acta homil 18

�	 Iren1 1 c20

�	 Tertul _de_ anima c34

�	 Iren11 c20

�	 Theodoret hist 1 1 c 1

�	 justin-Apolog 2Aug haeres1

�	 Euseb 12 c 13hist Eccl

�	 origen lib 6 _contra_ Cels Tertull praescript c 33 alii

�	 act VIII 15

�	 Justin dialog cum Triphon pag234:235 Euseb et Hieronym in Isai XVIII orig in Cels 16 p 293 294

�	 A _Krisztus_  _ész_ 37 An:vul34

�	 Tertull apolog c16 idemibidem p16 Tertulibid minut _Felix_ p7 Tertul Apolog c42 origen13 Contr cels Tertull Apolog c40 origen in cels 16p 293 Tertull Apolog c 8 origen in cels 13p137 Minut _Felix_ p5

�	 A _Krisztus_  _ész_ 37 Anvulg 34

�	 Joseph Antiq lib 18c 67

�	 VI Rész

�	 justin Apolog 2 Tertull Apolog c 5 Euseb hist Eccl12 c2 Epiph haeres 50nl Chrysost seu alius Author homil7 in pascha 15edit savil p 942

�	 vide tanaq fab1 2 Ep12 vandale dissert _de_ actis pilat fabrici _de_ Apocryp NTp215

�	 Tertull Apologet c5 Euseb1 2 c2 hist Eccles Chrysin 2 cor homil 26 p 740

�	 Tertull loco citato Euseb 1 2 _c_ 2&c

�	 Hegesipp apud Euseb 1 3c11 histEccl

�	 ClemAlex apud Euseb1 2 _c_ 1

�	 1 CorXV 7Hieronim in galat p 164 Epiphan haeres 78

�	 _Bernard_  _de_ consid 12c 8

�	 Clem Alex apud Euseb 12c1 hist Eccl

�	 Epiphan haeres29

�	 Epiphan haeres78 Epiphan ibid

�	 Epiphan haeres 78

�	 Hieronym in galat 1

�	 Thalmud apud Baron an63 S8

�	 VIIRész

�	 act VII 26

�	 _Izajás_ LIII7

�	 Hieronym in Isai LIII7

�	 Augserm 99p526

�	 act VIII 40

�	 Hieronym ep27 actXXI9

�	 VIII Rész

�	 act _IX_ 12

�	 1 kor _IX_ 1

�	 chrysost homil47 in acta

�	 act _IX_ 17 XXII 14

�	 Act _IX_ 17 Hiero In luciferic 3

�	 Galat116 17

�	 Galat 1 17

�	 Aug et Chrys in Galat 1

�	 Hieronym in Galat 1

�	 Galat1 17

�	 A _Krisztus_  _ész_ 38 Anvulg 35

�	 _IX_ Rész

�	 Origen in Matt Graec p 225 Chrysost in acta homil 25 p234 opus imperfect in Matt homil 1 p 3 Galatl 18 19

�	 Leoserm 80c:3 Rufin _I_ c9 Socratt 1c19 Hieronym in Isai 34

�	 opus imperfect in Matth hom 1p3 Baron Cornel á lapide

�	 Euseb hist Eccl 15c10

�	 Rufinus _de_ symbolo p 539

�	 Ambros _de_ Elitl p546 Fulgent contra Fabian

�	 Aug Serm 212p231 Cyrill Catech HierEp 6c9

�	 Ruf _de_ symbolo p 539

�	 Ambros ep 7 p 186 ab

�	 act _IX_ 32

�	 Act _IX_ 36–38

�	 Act _IX_ 43

�	 Aug Serm 266 c 7 Serm 99 c12

�	 ActXV9

�	 Greglib 9 ep 39 Epiphan haeres 28 c2

�	 X Rész

�	 Joseph Antiq 118c7

�	 A _Krisztus_  _ész_ 39 Annus vulgaris 36

�	 Joseph Antiq 1 18c8

�	 XI Rész

�	 Joseph Antiq 1 18c 5

�	 Euseb hist Eccl lib 2 c7 oros 17 c 5

�	 Joseph Antiq 118c 7

�	 A _Krisztus_ Eszt 40 Anvulg 37

�	 Joseph Antiq 118 c 8

�	 vide philon in legat _ad_ cajum

�	 philostrat vit Apollon 11c 34

�	 XIII Rész

�	 Leoserm 80c3 alii

�	 Leoserm 80 _c_ 5 Eusebin chronic Hyeron _de_ viris illust Chrystom _I_ homil 42p 503 _-e_ 

�	 Basil seleuc vita S Teclae1 1p276c Gregor 16epist 37

�	 Galat119

�	 A _Krisztus_  _ész_ 41 Anvulg 38

�	 l petr _I_ l Euseb 13c1 p71

�	 Epiphan haeres 27 c 6

�	 1 cor _IX_ 

�	 5 Hyeronym in Matt XXVII

�	 Constit 12 _c_ 63 p 210d

�	 l Cor _IX_ 114

�	 Recognit 17c 6

�	 Act _IX_ 23

�	 Act _IX_ 26 Gal 118

�	 Vide vit S Barnabae

�	 Galat1 1819

�	 Act _IX_ 30

�	 ActXXII 1721

�	 Galat 12224

�	 ActXV41

�	 XIV Rész

�	 szent András Ap _história_ Joanl 36 41

�	 A _Krisztus_  _ész_ 41 Anvulg 38

�	 Matth _IV_ 18

�	 joanXII 22

�	 Theodin psal CXVI

�	 XV Rész

�	 szent _János_  _evangélista_  _história_ 

�	 lukV1011 Mark11117

�	 Hieronym in MattX

�	 Epiphan haeres 73 c7

�	 Aug _de_ virginit c49 et in joan tract 124 p 235

�	 Ambrosin psXXXVI 24 Gregor Moral 114c23 _Beda_ Baron chrysost in matth homil66 et 85 Hieron ep16Aug in joan tract113

�	 Clem Alexapud Euseb17 cl p38

�	 Augquaest Evang 12c34 vide Baron an44530

�	 Hieron _de_ viris Illustr

�	 Polycarp apud Euseb 15 c 24 Chrisos in Ephes hom1 Euseb13 c23 Tertull in Marcio 14c5

�	 Iren1:3 c3 Theodin Epist _ad_ Ephes prologp290 291

�	 Concil tom4 p 699c

�	 Apoc _II_ l--6

�	 Epiphanhaeres 51 _c_ 2

�	 Concil tom3 p 573

�	 XVI Rész

�	 Szent _Fülöp_ Apostol _história_ Eusebl 3c31 et 15 c 24

�	 joan143

�	 Clem Alex 13strom p 436

�	 Matth VIII 22

�	 joan 147

�	 joan XII 20--22

�	 joanXIV 8---10

�	 Theodoret in psCXVI p371

�	 Euseb13 c31

�	 Chrysos t6 homil 31

�	 ClemAlex stroml3 p 448b

�	 Euseb 15 c24

�	 ClemAlex strom 4 p 522:

�	 szent _Bertalan_  _história_ Rupert in l joanl Tostat in MattX _Cornelius_ a lapide

�	 Joan XXI 2

�	 Augin joanhomil 7p 29et in psLXV p263

�	 Gregin _jobb_ 133 c 15

�	 Euseb 15 c 10 p 175

�	 Hiero _de_ viris Illustr c36

�	 XVI Rész

�	 szent Máthé _história_ 

�	 Clem Alex 12 paedagcl

�	 paulin Carm 26 Ambros in ps XLV

�	 Gregor in Rex _IX_ p 182

�	 socrat 11 c 19 hist

�	 Eccles RufinlX c9alii

�	 Clem Alex strom14 p502

�	 szent Thamas _história_ 

�	 joanXI 16

�	 joan XIV 5

�	 joan XX 24:2526

�	 joanXXI 2

�	 Author imperf in Matth homil 2 p17

�	 nilapud photcod 276

�	 Baron _ad_ ann57 s15

�	 nil apud phot cod 276

�	 Asterius homil X p 196 Apud Aug _de_ serm Domini in monte 11 c20 et faust122 c 79

�	 procop _de_ bello persico 1 c 12

�	 Apud Aug Ep230 novedit

�	 XVII Rész

�	 szent _Júdás_ Apostol _história_ 

�	 paulin Carm26

�	 Euseb13 cllhist Eccl

�	 judaevers 17

�	 nicephor 12c40

�	 fortunat 18c4 _Beda_ in actap3 alii

�	 szent simon Apostol _história_ luk VI 15 act113

�	 fortunat 18 c4 _Beda_ in acta cl V13

�	 Szent Mátyás apostol _história_ 

�	 ClemAlex 1 3strom p436

�	 clem Alex 12p280

�	 A _Krisztus_  _esztendő_ 41 annus vulgaris 38

�	 _I_ Rész

�	 A _Caius_  _Caligula_  _birodalom_ ennek _esztelenség_ 

�	 philo legat _ad_ caïum p 1002et seq sueton 14 c52 Dion 159

�	 philo ibid p 1015 vide et _Joseph_ Antiq 1 18 c 10

�	 _Joseph_ Antiq l 18 c8philo in flacc p968

�	 philo in flaccum

�	 A _Krisztus_  _ész_ 42 Annus vulgarís 39

�	 _Joseph_ Antiq 118c89

�	 A _Krisztus_  _ész_ 42 Anvulg 39

�	 _József_  _de_ bello 12c16

�	 Akristus _ész_ 43 Anvulg 40

�	 _Joseph_ Antiq 1 18 cll philo _de_ legat _ad_ cajum p 1040

�	 Az Agrippa nagy anya az _Asmonea_  _família_ valo volt amely _família_ együt volt a _királyság_ a papság

�	 Joseph Antiq 1 18c10 philo legat _ad_ Caïum

�	 Euseb 12c17

�	 A _Krisztus_  _ész_ 44 Anvulg 41

�	 _Joseph_  _de_ antiq 1XVIII c10 philo legat p1043

�	 A _Krisztus_  _ész_ 43 Anvulg 40

�	 VII Rész

�	 _két_  _egytestvér_ atyafinak Asineusnakés Anileusnak _história_ 

�	 Joseph Antiq 118c12

�	 A _Krisztus_  _ész_ 44 Anvulg 40 41

�	 VIII Rész

�	 _Helena_ az _adiabenei_  _királyné_ és _Izát_ az ö _fia_  _história_ 

�	 Joseph Antiq 120 c2

�	 Joseph loco cit

�	 A _Krisztus_  _ész_ 44 An vulg 41

�	 _IX_ Rész

�	 A _Caius_  _halál_  _Claudius_ 

�	 _Dio_ lib 59 p650 et 651 Sueton in caïo c 58

�	 zak XI 1617

�	 _Joseph_ Antiq 1 19c 3 et _de_ bello 12 c18 vide et sueton in Claudio

�	 A _Krisztus_  _ész_ 44 An vulg 41

�	 _Dio_ lib 60 p 670

�	 _Joseph_ Antiq 1 19c4

�	 _Dio_ lib 60 p 669

�	 _Joseph_ Antiq 1 19 c5

�	 actXXI23 num618

�	 A _Krisztus_  _ész_ 45 Anvulg 42

�	 _Joseph_ Antiq 119 _c_ 5

�	 XI Rész

�	 szent péter romában megyen

�	 leoSerm 80

�	 Euseblib 2c14 Hist Eccl Hieron _de_ viris illustr c l

�	 Iren1 3 cl

�	 Eusebl2c14 Justin Apolog 1

�	 Justin Apolog2 Irenlib 1c20 Tertul Apologet c 13

�	 ActXI 2122

�	 A _Krisztus_  _ész_ 45 Anvulg44

�	 XII Rész

�	 ActXII1

�	 Apud Euseb 12c9 hist Eccl

�	 Epiphan haeres 58 c 4 p491 492

�	 vide Baron an816 S7172

�	 Act XII19 _Joseph_  _de_ antiq 119 c 7

�	 ActXII 22 23

�	 _Joseph_ Antiq 1 19 c 7 et _de_ Bello 1 2c19

�	 _Joseph_ Antiq cl _I_ XX

�	 XIII Rész

�	 ActXI 27 28

�	 ActXII 24 25

�	 ActXIII 1

�	 A _Krisztus_  _ész_ 47 Anvulg 44 2Cor XII 2 3 4

�	 Epiphan haeres 38c2 Augin Joantract 98 p 199 200 Sozomen17 c 19

�	 _Joseph_ Antiq 1XXc 1

�	 Antiq li 20c3

�	 Antiql 20c2

�	 A _Krisztus_  _ész_ 48 Anvulg 45

�	 Joseph antiq 1XXc2

�	 ActXIII 4 5

�	 Act XIII 8 9

�	 A _Krisztus_  _ész_ 48 An vulg 45

�	 1 Cor _IX_ 115 1Thess _II_ 7 9

�	 1 Cor _IX_ 5 6

�	 RomXV 20 21

�	 ActXIII 46XVII 1 2

�	 ActXIV1 2 seq

�	 Augin faustl 30c4

�	 Ambros _de_ virginibl 2 13

�	 Chrysost homil30 in acta p 272a

�	 vide Tertull _de_ Baptismo

�	 Epiph haeres 78c 1

�	 chrysost homil 72 tom 1

�	 vide chrysost ibidem

�	 Ambros 12 _de_ virginib P 469

�	 vide Ambros loco citato

�	 Damas _de_ iis qui in fíde dormierunt p 591

�	 vide Tertull _de_ baptismo c17

�	 actXIV 7

�	 A _Krisztus_  _ész_ 49 An vulg 46

�	 1 petr V 13 2 petr _IV_ 16

�	 HieronEp 150qull

�	 Clem Alex apud Euseb l 2c 15

�	 SAthanas Betricid chronic alex

�	 Tertull contra Marcion 14c 15

�	 _József_ Antiq 1XXc3 et _de_ bello 12c19

�	 Act XXVI 20

�	 Rom XV 19

�	 Chrisost in Rom hom19 p 372

�	 2 Cor XI 24 25

�	 A _Krisztus_  _ész_ 52 Anvulg 49

�	 _Joseph_ Antiql 20c3

�	 XVI Rész

�	 _Cumanus_  _gubernátor_  _Jeruzsálem_  _háborúság_ 

�	 _Joseph_ 1 2 _de_ bello c20

�	 Innocent 1Ep _ad_ Decent initio

�	 Epiphan haeres51 c6Gelas papae decret Concilt4 p1262 Euseb12 c 16

�	 Chronic orient p 109 et seq

�	 A _Krisztus_  _ész_ 64 An vulg 61

�	 Eusebl 2c17

�	 Epiphan haeres 29

�	 Hieron _de_ viris Illustr c8et alii

�	 XVII Rész

�	 A _térapötus_ Cassian 12c 5 Sozom1l Hist Eccl c12

�	 philo _de_ vita Contempla p892 _d_ 

�	 philo _de_ vita Contempl p 891

�	 philo _de_ vita Contempl p892E

�	 philo _de_ vita Contempl p 893

�	 philo _de_ contempl p894

�	 p899 _b_ 

�	 ibid p 900

�	 philo _de_ vita contempl p 901

�	 ibid p 902

�	 ibid p 903

�	 A _Krisztus_  _ész_ 64 An vulg 61

�	 vide chronic orient Euseb1 1c24

�	 XVIII Rész

�	 Act XV l

�	 Epiphan haeres 28 c 4

�	 A _Krisztus_  _ész_ 54 Anvulg 51

�	 GalatXI 2

�	 A _jeruzsálemi_  _gyűlés_ 

�	 Act XV

�	 Act XV

�	 A _Krisztus_  _ész_ 54 An vulg 51

�	 Galat:XI 2

�	 Chrys homil in Galatp 803d _-e_ 

�	 HebrX 34

�	 GalatXI 1 2 3

�	 Hieron Ep150 qull

�	 ActXV 22 32

�	 actXV 2730

�	 Galat 11 1213

�	 ActXV36 XIX Rész

�	 A _Krisztus_  _ész_ 55 Anvulg 52

�	 ActXVI 1 2

�	 ActXV 6 7

�	 Szent lukáts _história_ 

�	 Hyeron _de_ viris Ilustr c

�	 luk 1 12

�	 actXVI 12 Epiphan haeres 80

�	 2 CorXI 9 philipp _IV_ 16 philipp _IV_ 914 18

�	 XX Rész

�	 Szpál _Thesszalonika_ megyen Act XVII 12

�	 1 Thess 15

�	 1 Thess 167911 _tűrés_ 

�	 2 Thess XI 5

�	 ActXVII 14 15

�	 Chrisost _de_ sacerdot 14 c7

�	 A _Krisztus_  _ész_ 56 An vulg 53

�	 1 Thessa XI 12

�	 ActXVIII 12

�	 ActXVIII 2

�	 XXI Rész

�	 A sidok Romabol _ki_ üzetnek

�	 Suetonin Claudio seu15 c25

�	 A _Krisztus_  _ész_ 55 An vulg 52 _Joseph_  _de_ antiq 120 c 5 et _de_ bellol2c 21

�	 Tacit Annal XII c 54

�	 _Joseph_ antiq 120 c 5

�	 Tacit Annal 1XII c 54

�	 XXII Rész

�	 _Felix_  _Júdea_  _gubernátor_ 

�	 A _Krisztus_ észt 56 An vulg 53 _Joseph_ antiq 1 20 c56

�	 _Joseph_ Antiq 1 XX c67 _de_ bello 12c23

�	 Matth XXIV11 _Joseph_ Antiql 20 c 6

�	 _Joseph_ Antiq _I_ 20 _c_ 6

�	 Antiql 20c5

�	 Antiql 19 c 7

�	 _Joseph_ Antiq 1 XX c 5

�	 Szent pál _Korinthosz_  _ír_ elsö levelét a _thessáloniai_ 

�	 _I_ Cor XVI 15

�	 _I_ Cor XVI 17

�	 ActXVIII56 1 Thessal _III_ 7– 9 1 cor _II_ 3

�	 A _Krisztus_  _ész_ 56: An vulg 53

�	 Második levele szent pálnak a _thessáloniai_ 

�	 2 Thessal XI1 3

�	 ActXVIII 5 6

�	 RomXVI 23

�	 l corXI 3 2 cor XI 9

�	 A _Krisztus_  _ész_ 57 An vulg 54 Tacit Annal 1 15senec lib 4 natur quaest ActXVIII 12

�	 XXIII Rész

�	 szent pál _Jeruzsálem_ megyen

�	 ActXIX 1

�	 ActXVIII 26 27

�	 Act XIX 1 2

�	 _Claudius_  _császár_ meg _hal_ 

�	 _Joseph_ Antiq 120 c 5

�	 Joseph _de_ bello 12 c 23

�	 Act XXI 38

�	 _Joseph_ Antiq120 c 6 _de_ bello 12 c 23

�	 1 CorXI 5 6

�	 Hieronym in Tit 11 1

�	 1 Cor XVI 12

�	 XXIV Rész

�	 szent pál _visszatér_  _Efezus_ 

�	 ActXIX 1 2

�	 A _Krisztus_  _ész_ 58 An vulg 55

�	 ugy mint _tizenkétezer_ német _forint_ 

�	 Matth XII 27

�	 _Joseph_  _de_ bello 17c25

�	 philostrat vt Apollo 14 c 1

�	 philostrat 1 1c 14

�	 philostrat 13 c 3

�	 A _Krisztus_  _ész_ 64 An vulg 61

�	 philostrat 13c 16

�	 A _Krisztus_  _ész_ 5859 An vulg 5556

�	 1 Cor XV 32

�	 Chrysost in corinth XVhomil 40 p 454

�	 1 Cor XV 30 31

�	 2 CorXII 13 14

�	 1 cor XII 21

�	 2 Cor XII 13 14

�	 Galat _IV_ 15

�	 Galat V 7

�	 Hyeronin Galat prolog

�	 GalatVI 11

�	 A _Krisztus_  _ész_ 59 An vulg 56

�	 1 levele szent pálnak a _korinthoszbeli_ 

�	 Chrysost Argum in Epist _ad_ Corinth

�	 l Corl 1

�	 l Cor VII 8

�	 l Cor XVI 56

�	 actXVIII 17

�	 Constit Apostl:2 c 45 46

�	 1 CorVII

�	 1 CorVIII 4 5 6 _IX_ X 20

�	 1 CorXI

�	 act XI 20

�	 1 CorXII 8910 XIIIXIV

�	 1 corXV

�	 1 cor XVI

�	 Galat XI 10

�	 1 Cor XV 2

�	 ActXIX 22 1cor 417

�	 1 corXVI 11

�	 2 Cor XII 18

�	 2 cor VII 8910 11 12

�	 A _Krisztus_  _ész_ 60 Anvulg 57

�	 XXVIRész

�	 szent pál _kényszeríttetik_  _Efezus_ el _hagyni_ macedoniaba megyen

�	 ActXIX 24

�	 ActXXl 2 et seq

�	 2 Cor 11 12 13

�	 ActXX:2

�	 2 Cor VII 56et seq

�	 Második levele szent pálnak a _korinthoszbeli_ 

�	 2 Corl

�	 2 Corll

�	 2 CorX 10

�	 2 Cor XI

�	 Act 2 Cor XII

�	 2 Cor VIII10

�	 ActXX2 2 CorXII 14 Aug EpCXVIII c 6

�	 A _Krisztus_  _ész_ 61 An vulg 58

�	 XXVII Rész

�	 szent pal Romaiakhoz _ír_ levele

�	 Roml

�	 Rom XI 17

�	 Rom _IV_ 

�	 Rom XI 18 19

�	 Rom XIV

�	 RomXIII RomXII RomXV19

�	 RomXVI

�	 ActXX 3et seq

�	 AugEp 86p148 nunc36c12 n28 HierEp 18

�	 ActXX 17 Iren19 c14 vide Chrisost homil 44 in acta initio

�	 Act XX

�	 Act XXI 1 2

�	 XXVIII Rész

�	 szent pál _Jeruzsálem_  _érkezik_ 

�	 NumVII 14

�	 Act XXI 27

�	 Act XXIII

�	 Joseph 1 2 _de_ bello c 32 p 812

�	 ActXXIII 1112

�	 A _Krisztus_  _ész_ 61 An vulg 58

�	 XXIX Resz

�	 szent pált _Felix_  _gubernátor_ viszik

�	 ActXXIV 1

�	 Anvulg 58

�	 Joseph antiq _I_ 20 c 6

�	 levit XXVII30

�	 _Joseph_  _de_ vita sua

�	 A _historikus_  _József_  _história_ 

�	 Antiq 1 18 c4

�	 _Appionus_ ellen 11

�	 Hier _de_ vir Illustr c 13

�	 XXX Rész

�	 A sidok _megoszlás_  _Caesarea_ Anvulg 58és 59

�	 A _Krisztus_  _ész_ 61és 62

�	 Antiq 1 20 c6 _de_ bello 12c23

�	 Antiq 120 c7

�	 A _Krisztus_  _ész_ 63 An vulg60

�	 porcius _Festus_  _Júdea_  _gubernátor_  _tetet_ 

�	 Antiq 120 c 7

�	 actXXIV 27

�	 Antiq 120 c 7

�	 ActXXV 1 2

�	 paul recepta sentent 15tit 26lege _Júlia_  _de_ vit publicadamnatur qui aliqua potestate praeditus civem Romanum _ad_ Imperatorem appellantem necarit

�	 ActXXVI 2

�	 ActXXVI

�	 A _Krisztus_  _ész_ 64 An vulg 61

�	 Act 28

�	 Chrysost homil54 in Act Gregorin _jobb_ 17 c11

�	 Joseph antiq 120 _c_ 7

�	 _Joseph_ Antiq 120 c7

�	 Joseph _de_ bello 17c9

�	 filipp _IV_ 22

�	 filipp 1 14 18

�	 Hier _de_ viris Illustr c 12Aug Ep152 c 5n14

�	 filipp 11213

�	 A _Krisztus_  _ész_ 65 Anvulg 62

�	 _III_ Rész

�	 Szent pálnak a _filippibeli_ valo levele

�	 _Fülöp_  _IV_ 1819

�	 _Fülöp_  _IV_ 2 3

�	 Szent pál _megtérít_  _Onezimusz_ 

�	 Const Apost 1 7c46

�	 Theodoret praes in Ep _ad_ philem

�	 Szent pál levele a _kolosszebeli_ 

�	 Hebr XIII 24

�	 _IV_ Rész

�	 A _kis_ szent _Jakab_ meg ölik

�	 Antiq XX c 8

�	 Euseb12 hist Eccl c 23

�	 origein Celsll p 55

�	 Eusebhist Eccll 3c11

�	 Epiphan haeres78 c 14

�	 Eusebex Hegesippo: 14 c 22

�	 A _Krisztus_  _ész_ 66 Anvulg 63

�	 V Rész

�	 szent pál levele a sidokhoz HebrX:32 3334 HebrX 34 Hebr XIII 24

�	 Athanas _ad_ Dracont Chrysost _ad_ hebr praefat p 696 Greg Magin Job131 c 22 Baron _ad_ an61 Sl Bolll _febr_ Rom XV28

�	 Tit 15 Hieron Theodoret et Chrysost in Epist _ad_ Titum Tit 15

�	 Joseph Antiq120 c 8 et _de_ bello 12 _c_ 24

�	 Joseph _de_ bello 1 2c24

�	 VI Rész

�	 A _Krisztus_  _ész_ 67 An vulg 64

�	 Hebr XIII 19 23 2 Tim _IV_ 13 l Tim13 _Fülöp_ XI 24

�	 szent pál _Timóteus_  _írott_ elsö levele

�	 1 Tim _IV_ 2 1 Timl 1920

�	 1 Tim _IV_ 12

�	 szent pál _Titusz_  _írott_ levele TitXI1 2 Hieronym in Tit

�	 Tit15

�	 vide Dion 162 Tacit Annal115 c373839 sueton in Neron

�	 Tacit Annall 15 c 44 BaronAn 66

�	 A _Krisztus_  _ész_ 68 An vulg 65 _József_  _de_ bello 16 c 31

�	 _József_  _de_ bello16 c6

�	 Chrysost in Joan homil64

�	 _József_  _de_ bello16 c 31

�	 2 petr _I_ 14 15

�	 2 petr XI 1

�	 origen _g_ L in joan t21 p 218 Ambros Serm68

�	 joanXIII 36

�	 joanXXI 18 19

�	 2 petr XI 34

�	 2petrXI15 16 Hieronym _de_ viris Illustr c 1 GregMag in Ezech homil 18 Euseb hist Eccl 13c3

�	 JudV17 182 petr XI 5

�	 VIII Rész

�	 szent pál Romába mégyen utol szor 1 Tim XI 14 2 Tim _IV_ 13 2 Tim 14 2 Tim _IV_ 20 Euseb12 c 25

�	 chrysost in actahomil 46

�	 philastr c 29

�	 Sueton in Nerone c 19

�	 vide Bolland 14mart p343 Surius2 jul

�	 2 Tim _IV_ 16

�	 Chrysost contra vituperat vitae Mon 1 c 4

�	 1 Tim 120 2 Tim 414 2 Tim 115

�	 2 Tim 116

�	 szent pál levele az _efezus_ 

�	 Basil12 advers Eunomvide et Hieronymin Ephesl

�	 vide Tertull 15 Contr marcion c 17

�	 _Timóteus_ valo második levele

�	 2 Tim _IV_ 6 8 18

�	 Chrysost hom _IX_ in 2Timp 615

�	 A _Krisztus_  _ész_ 69 Anvulg66

�	 Baronan 69 5 8

�	 prudent _de_ martyr 12p144 Euseb13 cl prudent Aster Chrysost alii Ambrosin ps118 Augserm 203

�	 Gregmag 112 Ep 9 Euseb12 c 25 Hieronym _de_ viris illustr c5

�	 GregMag 13Ep30

�	 Filipp _IV_ 3

�	 Epiphan haeres 27 c 6 _Beda_ Baron&χ Constit Apost 17 c 46 Epiphan haeres27 c 6 Tertull praescript c 32 Baronan69

�	 Rufin Recog p398

�	 Epiphan haeres 27c6 Iren 13 c 3 Euseb _I_ 2c2

�	 2 Tim _IV_ 21

�	 JustinApol 2p69

�	 JustinApol 2p69

�	 TertulApol c13

�	 Justin Tertull

�	 Clem Alex Strom12 p383

�	 Iren 11 c 21 Justin Apolog2 Eusebl 3 c 16 Tertull praescript c 46

�	 X Rész

�	 szent _János_  _evangélista_  _Efezus_ megyen

�	 Euseb15 c22

�	 Chrysost in Ephes homill

�	 Photcod 275

�	 1 Cor _IX_ 15

�	 Hieronym _de_ viris Illustrc9 Tertulin Marcion 14c5

�	 Eusebhist Eccl3 c23

�	 Epiphan haeres 51

�	 Epiphan haeres 36c 24 Iren 13 c 3 Euseb 13 c 28

�	 Theodoret haeretic

�	 Epiphan haeres28

�	 Act XVl

�	 Iren13 c12

�	 Justin dialCum Tryphone p263266

�	 sulpit sev 1 3hist p149

�	 origin Cels12 p 56

�	 Epiphan haeres28 c2 Iren _I_ 1 c 25

�	 Galat VI 12 13

�	 GalatV 11

�	 ApocXI 9

�	 Ignat Ep _ad_ philipp

�	 1 joan _IV_ 3

�	 Iren l 3 c 11

�	 Epiphan haeres28

�	 2 CorXV 29

�	 Euseb1 3 c 28

�	 Iren11 c2 Epiphan haeres25 August Haeres5

�	 Clem Alex strom13 P 437:438

�	 Euseb:13 c 29 Tertull praescript c 33

�	 Irenll c 35 Epiphan haeres38

�	 A _gnosztikus_  _eretnek_ 

�	 Tim VI 20

�	 Euseb14 c7 Hist Eccl

�	 Epiphan haeres26

�	 Iren 13 c 4

�	 Auget Theod _de_ haeres

�	 plotin 1 18 p203

�	 Epiphan haeresl 26 c 14 Hierin vigilant c 2

�	 XI Rész

�	 szent márk mártirságot szenved Alexandriába 68 _ész_ 

�	 Chronic orient p 110

�	 _Beda_ Martyrol 25 apr

�	 liberat c 20p 142

�	 lactan Instit 14c 21

�	 _Cestius_ meg számláltattya _húsvét_ a sidokot

�	 _Joseph_  _de_ bello 16 c 45

�	 XII Rész

�	 _háborúság_  _Caesarea_ és _Jeruzsálem_  _József_ antiq 120c 7

�	 _Joseph_  _de_ bello 12 c 26

�	 XIII Rész

�	 _Cestius_  _Gallus_  _Júdea_  _küld_ _hogy_ meg visgályák a _Florus_  _cselekedet_  _de_ bello 12c 28

�	 _de_ bello 12c 29

�	 _de_ bello 1 2c30

�	 _de_ bello 12c 31

�	 _de_ bello 12c 32

�	 Joseph _de_ bello 12 c 33

�	 _de_ bello l 2c 36

�	 _de_ bello lib 2 c 35

�	 XVRész

�	 _Cestius_  _Gallus_  _Júdea_ mégyen

�	 _de_ bello 12c 37

�	 _Joseph_ _de_ bello 12 _c_ 38

�	 _de_ bello 12c 39

�	 Tacit 15 c 10hist suetonin vespas c 4

�	 _de_ bello 12 c 42

�	 Euseb13 _c_ 5

�	 lucXXI 2021

�	 Epiphan haeres29 c7et haeres30 c2

�	 XVI Rész

�	 vespasianust _küld_ Néro a sidok ellen

�	 _de_ bello 12c 42

�	 _de_ bello 12c 43

�	 Joseph _de_ vita sua

�	 A _Krisztus_  _ész_ 69 An vulg 66

�	 XVII Rész

�	 _Jeruzsálem_ a Romaiak ellen valo _hadakozás_  _készül_ 

�	 _de_ bello 12 _c_ 44

�	 vespásiánus syriába mégyen

�	 _de_ bello 13 _c_ 2

�	 _Titusz_ vespásianushoz _érkezik_ ptolémaidaba _de_ bello 13c 3

�	 A _Krisztus_  _ész_ 70 An vulg 67 _de_ bello 13 _c_ 9

�	 _de_ bello 12 c 15

�	 _de_ bello 1 2c 14

�	 _de_ bello 12 c 15

�	 _de_ bello 1 2c 18

�	 _de_ bello 13 c 21

�	 _de_ bello 13c 22

�	 XVIII Rész

�	 _Jotapata_ városát meg veszik _de_ bello 13 c 23

�	 _de_ bello 13c 24

�	 _de_ bello 13c 25

�	 Sueton in vespas c5 _Dio_ 160

�	 _de_ bello13c 30

�	 _de_ bello 13 c 28

�	 _de_ bello 1329

�	 _de_ bello 131c32

�	 _de_ bello 13c32 33 34

�	 _de_ bello 13c36

�	 _de_ bello 14c 1

�	 _de_ bello 14c2 3457

�	 _de_ bello 14c 6

�	 _de_ bello 14c89

�	 _de_ bello 14c 1011

�	 A _Krisztus_  _ész_ 70 An vulg 67

�	 XIX Rész

�	 _Jeruzsálem_ nagy _háborúság_ és _megoszlás_ vagyon

�	 _de_ bello 14c 11

�	 _de_ bello 16c 15

�	 _de_ bello 14 c 12

�	 paral XXIV7

�	 _de_ bello 14c 13

�	 _de_ bello 14c14

�	 _de_ bello 14 c 15

�	 XX Rész

�	 Az _idumeus_  _Jeruzsálem_ mennek

�	 _de_ bello 14c 17

�	 _de_ bello 14 c 18

�	 _de_ bello 14c 22

�	 _de_ bello 13 _c_ 2 _de_ bello 14c 20

�	 _de_ bello 14 c 21

�	 _de_ bello 14 c 22

�	 _de_ bello 13c23

�	 A _Krisztus_  _ész_ 71 anvulg 68

�	 plutarchin neron suet16 Tacithist 11

�	 _de_ bello 14 c 25

�	 _de_ bello 14c 26 et 28

�	 _de_ bello 14c 27

�	 _de_ bello 14 c 29

�	 XXII Rész

�	 simon _Júdea_ pusztittya

�	 _de_ bello 14c 30

�	 _de_ bello 1 4c 31

�	 _de_ bello 14c 32

�	 _de_ bello 1 4c 29

�	 _Galba_  _meghalván_  _otthon_ lesz _hely_ 

�	 A _Krisztus_  _ész_ 72 An vulg 69

�	 Tacithist 12c 73 74

�	 _de_ bello 14c 36

�	 A _Krisztus_  _ész_ 72 Anvulg 69

�	 XXIII Rész

�	 vespasiánust _császár_ teszik

�	 Tacit hist 12c 79

�	 _de_ bello 14c 37

�	 _de_ bello 14c38 Tacit 1 2c 81

�	 _de_ bello 1 2c 34

�	 _de_ bello 17 c 30

�	 _de_ bello 17c 39 40:41:42

�	 _de_ bello 14 c ult

�	 _de_ bello 16c 1

�	 _Jeruzsálem_  _három_ részre _oszlik_ 

�	 _de_ bello 16

�	 _de_ bello 16c 3

�	 _de_ bello 16c 5

�	 XXIV Rész

�	 _Titusz_  _Jeruzsálem_ ellen _indul_ 

�	 _de_ bello 14 c ult

�	 _de_ bello l 5c 6 Tacitl 5 c 1

�	 A _Krisztus_  _ész_ 73 An vulg 70

�	 _de_ bello 15 c 11

�	 _de_ bello 1 6 c 34

�	 _de_ bello l 5c 25

�	 _de_ bello 15c 7

�	 A _Krisztus_  _ész_ 73 An vulg 70

�	 _Titusz_  _Jeruzsálem_  _elébe_  _érkezik_ 

�	 _de_ bello 1 5c 7

�	 _de_ bello 15c8 910

�	 Tacit hist 15 c 11

�	 _de_ bello 15c 11

�	 _de_ bello 15c 16

�	 XXV Rész

�	 _Titusz_  _békesség_  _hirdet_ a sidoknak

�	 _de_ bello 15 c 12

�	 _de_ bello 15 c 31

�	 _de_ bello 15 c 18

�	 _Dio_ lib 66

�	 _de_ bello 15c 20

�	 a Romaiak az elsö _kerítés_ meg veszik

�	 _de_ bello 1 5c 20

�	 _de_ bello 1 5 c 21

�	 _de_ bello 1 5c 23

�	 XXVI Rész

�	 nagy _éhség_  _Jeruzsálem_ 

�	 _de_ bello 15c 25

�	 12 majusig

�	 _de_ bello _I_ 5 c 26

�	 _de_ bello 15c 27

�	 _de_ bello 15 c 28

�	 _de_ bello 15c 30

�	 _Dio_ 166

�	 XXVII Rész

�	 A Romaiak _körülvesz_  _fal_  _Jeruzsálem_ 

�	 _de_ bello 15c 31

�	 lukXIX 43

�	 _de_ bello 15c 32

�	 _de_ bello 1 5 _c_ 27

�	 Rend _kívül_ valo _éhség_  _Jeruzsálem_ 

�	 _de_ bello 15 c 37

�	 _de_ bello 1 6c 20

�	 _de_ bello 1 6c 21

�	 Egy anya a maga _gyermek_  _megeszik_ 

�	 _de_ bello 15c 32

�	 _de_ bello 15c 33

�	 _de_ bello 1 5 c 34

�	 _de_ bello 15 c 35

�	 XXVIII Rész

�	 _József_  _gyanakodik_ mind a sidok mind a Romaiak

�	 _József_  _de_ vita sua

�	 _de_ bello 15 c 32

�	 _de_ bello 1 5 c 37

�	 _de_ bello 16 c 42

�	 _de_ bello 1 5 c 37

�	 _de_ bello 16 c 30

�	 _de_ bello 16c 1 2 3

�	 _de_ bello 1 6 c 6

�	 _de_ bello 1 6 c 7

�	 XXIX Rész

�	 Az _esteli_ és a regeli áldozatok meg szünek a _templom_ 

�	 _de_ bello 16 c 8

�	 _de_ bello 1 6 c 9

�	 _de_ bello 16c 10

�	 _de_ bello 16 _c_ 21 22

�	 _de_ bello 1 6 _c_ 13

�	 _de_ bello 1 6 _c_ 23

�	 _de_ bello 1 6c 25

�	 _de_ bello 1 6 c 26

�	 A _Krisztus_  _ész_ 73 An vulg 70

�	 XXX Rész

�	 Egy Romai vitéz a _templom_  _felgyújt_ 

�	 _de_ bello 1 5 c 14

�	 _de_ bello 1 5 c 28 32

�	 _de_ bello 15 c 28

�	 _de_ bello 15 c 29

�	 _de_ bello 15c 33

�	 _de_ bello 1 5 c 29 et 30

�	 XXXI Rész

�	 a Romaiak áldozatot _tesz_ aváros meg vételiért

�	 _de_ bello 16 c 32

�	 _de_ bello 1 6 c 43

�	 _de_ bello 1 6 c 35 36

�	 _de_ bello 16 c 35

�	 _de_ bello 1 6 c 38

�	 _de_ bello 16 c 39

�	 _de_ bello 1 6c 40

�	 _de_ bello 1 6 _c_ 41

�	 Az utolso _kerület_ meg veszik _János_  _és_ simon el rejtik magokot

�	 _de_ bello 1 6c 42

�	 A _Krisztus_  _ész_ 73 Anvulg 70

�	 _de_ bello 16c 42

�	 _de_ bello 1 6 _c_ 43

�	 A _Krisztus_  _ész_ 73 An vulg 70

�	 _de_ bello 16 c 44

�	 XXXII Resz

�	 arabokés _hall_ számokrol

�	 _de_ bello 1 6 c 45

�	 _de_ bello 1 6 c 46

�	 _de_ bello 1 7 c 18

�	 _de_ bello 1 7 c 1

�	 Matth XXIV2

�	 In Euseb Chronic p2112

�	 _de_ bello l 7 c 3

�	 A _Krisztus_  _ész_ 74 Anvulg 71

�	 _de_ bello 17c 15

�	 XXXIII Resz

�	 Vespásianus _és_  _Titusz_  _triumfus_ menek bé romaban

�	 _de_ bello 1 7 c 1 7

�	 Baron An 73

�	 _de_ bello l 7 c20 25 26

�	 Anvulg 72

�	 A _Krisztus_  _ész_ 75 An vulg 72

�	 _Dio_ 166

�	 _de_ bello 17c 37

�	 _de_ bello l 7 c 37

�	 _de_ bello 17 c 38

�	 Euseb 13Hist Eccl c 12 ex Hegesippo

�	 Chrysost in act homil 5 in Rom homil 25 in Matth homil77 Hieronym et _Beda_ in Matth XXIV

�	 A _Krisztus_  _ész_ 75 Anvulg 72

�	 vide chrysost in _judaeos_ homil 3 quae _est_ primi tom p430b



