A _Krisztus_  _Jézus_  _élet_  _história_ 
383


 _elöljáró_  _beszéd_ 
384

A _Krisztus_  _Jézus_ 
 _élet_ 
 _história_ 
402

 _Krisztus_  _Jézus_ 
 _élet_ 
 _história_ 
403


ELSÖ _könyv_ 
A mely magában _foglal_ mind azt valami lett _keresztelő_ szent _János_ 
 _fogantatás_  _fogvást_ akristus prédikállásának elsö _esztendő_ 
403


MASODIK _könyv_ 
Mely magában _foglal_ a mit akristus _cselekedet_ predikállásának 
 _két_ elsö _esztendő_ 
414


 _harmadik_  _könyv_ 
Mely magában _foglal_ mind azt valamit a _Krisztus_  _cselekedet_ 
prédikállásának _harmadik_  _esztendő_ 
431


NEGYEDIK _könyv_ 
Hogy mit _cselekedet_  _Jézus_  _Jeruzsálem_  _győzedelmes_ 
bé menetelétöl _fogvást_ menyben meneteléig 
458

A _Krisztus_  _Jézus_  _élet_  _história_ 

1748


 _elöljáró_  _beszéd_ 

 _I_ Hogy mitsoda végre _ír_ ezt a _história_ 

A _Krisztus_  _Jézus_ az _ember_ üdveségekért szállot le a menyekböl vett _ember_  _test_ magára születet _él_ prédikállot _meghal_  _feltámadt_ és viszá fel ment amenyekben _igazságos_  _dolog_  _tehát_  _hogy_ az emberek ezekre atitkokra _megtaníttat_ magokot a melyek _által_ meg váltattak és _hogy_ meg _tanul_ egy olyan _élet_ és _halál_  _história_ a mely üdveségekben _járó_  _dolog_ az emberek _isten_  _ellenség_ valának akristus _halál_  _elég_ tett az attyának erettek meg is _tanít_ öket arra _beszéd_ és _példaadás_  _hogy_ mi képpen _megtérhet_  _hozzá_ szüntelen _kell_  _gondolkodni_ azon _hogy_ mit szenvedet egy Isten azö vétkek _eltörlés_ azért _hogy_  _örökös_  _hálaadó_ szeretettel lennének _hozzá_ anyi _jótétemény_ se _elég_ nem _elmélkedhetik_ az _igazság_ amelyekre _tanít_ öket és a _cselekedet_ melyeket _cselekedet_ mivel tsak ugy üdvezülhetnek _hogy_  _ha_ azokot azigazságot végben viszik és _követ_ azokot atselekedeteket

Ugyan ezen _ok_  _emlékeztet_ öket minden nap az _anyaszentegyház_ az üdvezitö _halál_ a szent mise áldozattyában a mely valoságos _kép_ akereszten valonak ugyan azért is ajánlya szüntelen azt a szenttséges _ostya_ a melynek vére _megbékéltet_ öket az _isten_ azért _hogy_ ök is ajánlhassák azt amit a _Krisztus_  _Jézus_ ajánlot _őértük_ és _hogy_ az ö áldozattyának _gyakorlás_ állando _bizonyság_ lenne _hálaadóság_  _ezért_ is nevezik _Eucharisztia_ az az _hálaadás_  _de_ mint _hogy_ az _örökkévaló_  _élet_ a melyet akristus meg nyerte _halál_ tsak ugy nyerhetik el _hogy_  _ha_ vegben viszik a _törvény_ melyet adot és _ha_  _követ_ azokot apéldákot melyeket _hagy_ az _anyaszentegyház_ azt akarja _hogy_ a _hív_ minek elötte ajánlyák ezt a szenttséges áldozatot _tanul_  _először_ valamit az Isten _fia_  _beszéd_ és _cselekedet_ a melyeket _elébe_ adgya az áldozat elött valo _evangélium_ és a melyekre parancsollya apasztoroknak _hogy_  _oktat_ öket és _ezáltal_ meg üsmérteti velünk _hogy_ semmit ugy nem _hagy_  _fia_ mint azt _hogy_ tsak a _Krisztus_  _élet_ és _halál_  _tanul_ és _abban_  _foglalatoskodik_ azért _hogy_ szüntelen valo _hála_ adgyanak néki mind azért a mit _cselekedet_ és szenvedet _érte_ vagy is azért _hogy_ meg üsmervén a mit _cselekedet_ ök is 
 azont _cselekedik_ mivel az ö egész _élet_ mondgya szent agoston szüntelen valo _oktatás_ volt a mi szokásink rendben valo vételére és anyiban vétkezünk a menyiben _eltávozik_ ami magunk viselésével az ö maga viselésétöl

Az _anyaszentegyház_ szándékát _követ_  _tehát_  _hogy_  _ha_ a _hív_ adgyák meg váltojok _élet_ és _halál_  _história_ azt meg láthattyák az _evangélium_ amely magában _foglal_ mind azt valamit az Isten akart nékünk _ki_ nyilatkoztatni azö fia _cselekedet_ és _tanítás_ és szüntelen _kell_  _inteni_ ahiveket arra _hogy_ azt a szentséges _könyv_  _olvas_ a melyben _foglaltatik_ mind azok az _igazság_ a melyekröl itéltetnek meg az utolso napon _de_ mint _hogy_ sokan vannak olyanok akik _örömest_ akarnák meg tudni a _Krisztus_  _élet_  _folyás_ és meg látni együt és rendiben azokot atselekedetit a melyekröl szolnak az _evangélista_ és a melyeket nehéz volna nékik _feltalálni_ az _evangélium_ az illyen _igazságos_ és _természet_  _szerint_ valo _kívánság_  _elégtétel_ akarták _tehát_ aközönséges lelki _haszon_ az _evangélista_  _ki_ szedegetni _együvé_ és rendben _tenni_ a _Krisztus_  _élet_  _história_ 

Az olyanokért _ír_  _tehát_ le a _Krisztus_  _élet_  _história_ valamit _abban_ mondanak _igaz_ mivel semmit _abban_ nem mondanak a mi fel ne _találtatik_ az _evangélium_  _mindazonáltal_ nem az _evangélium_ akarták _abban_ magyarázni _hanem_ tsak _igazán_ és _hív_  _ki_  _tenni_ mind azokot atselekedeteket a melyeket _leír_ az _evangélista_ azokot pediglen olyan stylusal és _expresio_ akarták le _írni_ a melyek leg alkalmatosabbak legyenek _hogy_ a _közönséges_  _elméjű_ is _megérthet_ a melyeket _talán_ meg nem érthetnék a _Szentírás_ phrasesse _szerint_  _hogy_ pediglen semmi nehézségekre ne légyen még _két_  _dolog_ vigyáztanak

1 A _Krisztus_  _Jézus_  _cselekedet_ mind egészen _kitesz_  _de_ az ö _beszéd_  _közül_ tsak azokot _leír_ a melyeket _könnyű_  _megfogni_ és a melyek leg szükségesebbek a szokások _oktatás_ a tudni valo _dolog_  _hogy_ az üdvezitö _élet_ nagyob része a prédikállásbol állot és _hogy_ olyan szükséges meg tudni azokot az _igazság_ a melyeket _tanít_ valamint atselekedeteket a melyeket _cselekedet_  _de_ azt is _tud_  _hogy_ mindenek meg nem foghattyák az Isten _fia_ minden _beszéd_ vannak olyanok a melyek inkáb atudosokot _illet_ példanak okáért mikor a maga _istenség_ akarta meg _bizonyítani_ vannak meg olyanok a melyek _eledel_ a _kisded_ a mely _igazság_ mindenek _tartozik_ tudni és _követni_ mint az üdveségre _kívántató_ az illyeneket fel _tesz_ ezen _história_  _de_ tsak rövideden azért _hogy_ rendiben és _folytában_  _követhet_ akristus _cselekedet_ és azokot olyan formában _feltesz_  _hogy_ a _hív_  _könnyű_  _megérthet_ 

2 Noha a fel tett szándék a volt _hogy_ semmit _egyéb_ ne mondgyanak _hanem_ tsak a mi az _evangélium_ vagyon és _hogy_ ne _kényszeríttetik_ semmit _az_  _tenni_ tsak az olyanokot akarták fel _tenni_ a melyeknek magyarázat nekivántassék _mindazonáltal_ kénszeritettek némelykor el _távozni_ ettöl arendtöl mivel _találkozik_ olyan _dolog_ a melyek _ha_ szinte nehezek is _de_  _ki_ nem lehetet _hagyni_ és mint _hogy_ azokot fel _kelletik_  _tenni_ meg is _kelletik_ azokot magyarázni a _Krisztus_  _sok_ olyan _igazság_  _tanít_ a _homályos_  _példabeszéd_ a melyek az _erkölcs_  _tekint_ azokot az _igazság_ igen szükséges tudni minden _keresztény_ szükséges is volt _tehát_ azokot _elébe_ adni _de_ azok _haszontalan_ és még némelykor veszedelmeseké is lésznek _hogy_  _ha_ az _olvasó_ nem segittik _hogy_ azoknak _értelem_  _feltalálhat_ és magára szabhassa ugyan az illyen _hely_  _kelletik_  _elegyíteni_  _holmi_  _jegyzés_ amellyek meg nem tartoztatván ahistoriának _folyás_ meg világosittyák azt ami _homályos_  _meggyengít_ a mi _kemény_ láttzik és _-e_  _szerint_  _elkészít_ az _igazság_  _kenyér_  _hogy_  _eledel_ lehesen mind nagynak mind _kicsiny_ azok a magyarázatok és _jegyzés_ ritkák rövidek és olyanok _hogy_  _talán_ nem lesz nehéz azokot _megkülönböztetni_ attol a mit látunk az _evangélium_ azt el lehet _hinni_  _hogy_ azokot szükségeseknek _talál_ mindenek lenni azt is reménlik _hogy_ inkáb panaszolkodnak azon _hogy_  _kevés_ mint sem azon _hogy_  _sok_ 

Végtire arra is vigyáztak _hogy_  _ha_  _jól_ azt meg nem _tud_  _hogy_ mitsoda szándékal _jön_ az üdvezitö erre avilágra igen nehezen _olvas_ azt _haszon_ a mit ót _cselekedet_ mert mint _hogy_ minden _cselekedet_  _beszéd_ és szenvedésit tsak _az_ a szándékhoz _fordít_ ugy tettzik mint _ha_ tsak _kevés_ volna meg tudni azö _cselekedet_ és szenvédésit _hogy_  _ha_ nem _tud_ annak mi volt _indító_ és _hogy_  _ha_ nem _tekint_ azokot arra a végre a melyre ö azokot _fordít_ ugy semmi _haszon_ nem vennének azokbol magoknak azt minden _tud_ meg is mondották ide _feljebb_  _hogy_ a _Krisztus_ nem más végre _lejön_ és _él_ aföldön _hanem_ ami üdveségünkért ugyan erre ís _tanít_ a _gyermek_ nintsen egy is ahivek _közül_  _aki_ azt ne _felel_ amidön _kérd_ tölle _hogy_ miért lett az Isten fia _ember_ azért _hogy_ minket meg válttson _de_ azt _könnyű_ észre lehet venni _hogy_ nem mindnyájan _ért_ a mit _felel_ és _hogy_  _kevés_ üsmérik _hogy_ mi legyen az a valttság és az az üdveség mert _kevés_  _tud_  _hogy_ mitsoda nyomoruságoktol szabaditotta meg öket a _Krisztus_ igen jó _tehát_ az ö _eset_ és sebeknek _história_  _elébe_ adni minek elötte meg _tud_ a _meggyógyítás_ és tsak rövideden meg mutatni nékik azt aboldog állapotot amelyben az Isten _teremt_ öket azokot a veszedelmes nyomoruságokot a melyekben _esik_ avétek _által_ és _hogy_ az _isten_ veghetetlen _jóság_ mitsoda modokal akarta öket meg szabaditani illyen formában nyomoruságokra _tekintvén_ annál nagyob _buzgóság_  _óhajt_ meg tudni azt a mit az üdvezitöjök _cselekedet_ meg váltásokért és annál is nagyob _haszon_  _olvas_  _élet_ magokban meg üsmérvén _hogy_ mivel _tartozik_ vétkekért az Isten _igazság_ jobban meg fogják üsmérni _hogy_ mivel _tartozik_ az ö _irgalmasság_ üdveségekért


 _II_ Az _ember_  _teremtetés_ és vétkéröl

A midön az Isten a menyet és a _föld_  _teremt_  _hat_ napok alat urat is akara adni minden testi _teremt_ állatinak erre valo nézve egy _kevés_ sárbol az _ember_ testét _formál_ és azt a _test_ bé _tölt_  _okos_ lélekel már annak elötte _sok_ számu angyalokot _teremt_  _aki_ mind üsmerettségit mind szeretetét adta volt _de_ annak egy része meg válék tölle a _kevélység_ miat ezek a párt ütö lelkek _ördög_ lévén az _isten_  _igazságos_  _ítélet_ a pokolra vettetének nem is remélheték _hogy_ valaha _visszatérhet_ arra az állapotra a melyböl _kiesik_ mert az ö akarattyok az _esik_ utan a meg átalkodásban és a _keménység_ meg marada az Isten arra rendelé az _ember_  _hogy_ ezeknek a párt ütöknek _elfoglal_  _hely_ a menyekben az Isten nem _teremt_ az _ember_ mind egy szers mind valamint az angyalokot _hanem_ egy _ember_ és egy aszonyt _teremt_  _aki_  _kelletik_ származni minden _ember_ ezt az elsö _ember_ nevezé _Ádám_ és ezt az elsö aszonyt _Éva_ az az az _élő_ anyának ezeket a maga _kép_  _teremt_ az az _hogy_ olyan _okos_ és _értelmes_ lelket _ad_ nékik _hogy_  _ő_ meg üsmérhették és szerethették _betölt_ elméjeket világoságával és akarattyokot szeretetével _teremtetés_  _igaz_ és ártatlanok valának az ö lelkek _teljesség_ az Isten alá volt vettetve és azö _test_  _teljesség_  _engedelmeskedik_ azö lelkeknek nem volt se setéttség se _háborodás_ az ö elméjekben mivel az Isten volt azö világoságok és _békesség_ semmi olyan nem volt az ö _test_ amit szégyenelhettek volna mert semmi rendeletlenség _benne_ nem volt _ezért_ is mondgya az _írás_  _hogy_ mezitelenek voltak _de_ azt nem szégyenelhették

Ebben a szent és _boldog_ állapottyokban az akarattyok _egyenes_ volt és _teljes_ szabadságban voltak minden szükséges _kegyelem_ segitették öket mind arra ajó _cselekedet_ a melyet az Isten _kíván_ töllök és _hogy_  _megérdemel_ azt a _dicsőség_ a mely _megjutalmaztat_ jó _erkölcs_ eza _dicsőség_ pedig a _hogy_ az _isten_ valoságal látthattyák ök már az _isten_ üsmerték anyiban a menyiben a _teremt_ állatok meg üsmérhetik _de_ az után _ha_  _jó_  _fordít_ eföldön azt az üsmerettséget a menyekben vitettek volna _hogy_ ót meg láthassák az _isten_ magában és _él_ azon látás _által_ az _örökös_  _boldogság_ a melyért _teremtetik_ az ö artatlanságok meg mentette volna öket ahaláltol és mind azoktol anyomoruságoktol melyek a vétket _követ_ 

Nem _kelletik_ nékik se munkát se _fájdalom_ se _betegség_ szenvedni semmi olyan nem lett volna atestben a mi meg sérthette volna alelket _mindaddig_ valamég a lélek meg nem bántotta volna az _isten_ mind ezek a _hasznos_  _dolog_ nem tsak _Ádám_ és _Éva_ lettek volna egyedül _hanem_ mind az ö maradékokért _aki_ nem tsak _természet_  _de_ még ártatlanságokot is _kelletik_  _közleni_ 

Hogy pediglen _megérdemelhet_ ezeknek az _idő_ valo _kegyelem_  _gyakorlás_ és az _örök_  _boldogság_  _birtok_ a mely nékik _ígéret_ volt az Isten tsak azt _kíván_ töllök _hogy_ akarattya alá vessék magokot _hogy_ pedíglen meg probálhassa _engedelmesség_ egy parantsolatot _kelletik_ nekik adni meg parantsolá _tehát_ néki _hogy_ a jó és agonosz _megtudás_  _fa_ ne _eszik_ a mely a _földi_ paraditsomban volt atöbb _fa_ szabadá _hagyván_ öket és _halál_  _fenyeget_ öket _ha_  _az_ mernének nyulni mi lehetet volna _könnyű_ mint ezt a parancsolatot meg _tartani_  _mindazonáltal_ meg nem _tart_ sokáig az _ördög_  _irigyelvén_  _boldogság_  _kísérteni_  _kezd_  _Éva_ a _kígyó_  _kép_ azt _javall_ néki _hogy_  _eszik_ a _megtiltott_  _gyümölcs_ mivel nem _hogy_  _meghal_ az Isten _fenyegetés_  _szerint_  _de_ söt még olyanoká lésznek mint az Isten _Éva_ erre az _ígéret_  _meghagy_ magát tsalatni _eszik_  _abból_ agyümölcsböl és a _férj_ is _ad_  _belőle_  _aki_ is a _feleség_ valo vétkes _kedvkeresés_ részt vett a _feleség_ vétkében

Alig _általhág_ az Isten parantsolattyát _hogy_ meg üsmérék nagy vétkeket az _irtóztató_ változás _által_ a mely lett mindgyárt _benne_ észre vévék mezitelenségeket és szégyenleni _kezd_ mert _érezni_  _kezd_  _test_ a rendeletlen _kívánság_ az Isten _megjelenik_ nékik _de_ már nem ugy mint egy olyan atya a kinek _jelenvaló_ léte _okoz_ minden _öröm_ és _boldogság_  _hanem_ mint egy _megbántatik_ ur _aki_ szemekre _hány_  _engedetlenség_ és mint egy rettenetes _bíró_  _aki_ meg _büntet_  _feltámadás_ az _ember_ arra _ítél_  _hogy_ véres veritékivel _eszik_  _kenyér_ az aszonyt a szülési _fájdalom_ alá veté az után _ki_ üzé mind a _kettő_ a _földi_ paraditsombol minden féle nyomoruságok alá veté öket és ahalálra _ítél_ öket a melyel _fenyeget_ öket atesti _halál_  _kívül_  _aki_ meg válván alélektöl ujontában a rodhadás _által_  _föld_  _kelletik_ lenni amelyböl _formáltatik_ az Isten öket még az _irtóztató_ másodszori _halál_ is _ítél_ mely alelki _halál_  _aki_ is meg válván a _test_ akit _éltet_ az _ördög_  _kelletik_  _élni_  _örökké_ pokolban _örökös_  _megválni_ az _isten_  _aki_  _ő_  _éltet_  _aki_  _kelletik_ vetni _boldogság_ mivel magáért _teremt_  _ő_ 

Illyen volt _tehát_ azö _igazságos_ valo _büntetés_ valaki mondgya szent agoston _igazságtalan_ vagy _kemény_  _tart_ ezt az _büntetés_ nem _tud_  _megfontolni_ a _hamisság_ az olyan véteknek a melyet _könnyű_ lett volna el _kerülni_ és meg nem visgállya _eléggé_  _hogy_ mit _érdem_ egy olyan _teremt_ állat _aki_  _megvet_ parantsolattyát egy olyannak _aki_ amaga _kép_  _teremt_  _aki_ minden _jó_  _betölt_  _aki_  _sok_ és nehéz parantsolatokal meg nem terhelte _hanem_ tsak egy könyet adot néki meg akarván azal mutatni _hogy_ ura nékie és _hogy_  _megérdemeltet_ véle az _örök_  _dicsőség_  _engedelmesség_  _által_  _aki_ végtire az _örökkévaló_  _büntetés_  _fenyeget_  _hogy_  _ha_  _engedelmes_ nem lészen _ki_ mondhattya _ki_ mitsoda nagy vétek olyan _könnyű_  _dolog_ veghez nem vinni és olyan nagy _fenyegetés_ nem rettegni

 _Ádám_ minden maradéka _meglévén_ romolva _őbenne_ valamint a mag a _gyökér_ és _eredet_ ugyan azon _büntetés_ alá is vetteték mert valamint _hogy_  _ha_ az ártatlanságban meg maradot volna minden maradéki _abban_ az ártatlanságban születtek volna ugy viszontag vétkezésétöl _fogvást_ minden maradéki vétkében születnek ugyan ezt a vétket is nevezük _eredendő_ véteknek mert _abban_ még _eredet_ részesülünk és ugyan ennek avéteknek _kell_  _tulajdonítani_ mind azokot anyomoruságokot a melyeket _tapasztal_ mind alélekben mind atestben mivel atudatlanságnak setéttsége a szivnek meg romlása az akaratnak aroszra valo _hajlandóság_ a _jó_ valo _kedvetlenség_ a _kívánság_ rendeletlensége a rosz _hajlandóság_ a magunkhoz mód nélkül valo szeretet az _isten_ valo _feledékenység_  egy szoval mind azok avétkek a melyeket _cselekedik_ az _éhség_ szomjuság _fáradság_  _fájdalom_ ahalál és végtire az _örökkévaló_  _kárhozat_ mind ezek veszedelmes _követő_ és _igazságos_  _büntetés_ annak a véteknek amelyel evilágra _jön_  _ezért_ is mondgya szent pál _hogy_ az Isten _harag_  _fia_ vagyunk


 _III_ A _Krisztus_  _Jézus_  _megtestesülés_ 

Illyen vala _tehát_ avétkes _ember_ állapottya igen _különbözik_ az artatlan _ember_ az ö nyomorusága pedig _megorvosolhatatlan_ let volna _hogy_  _ha_ az Isten _irgalmasság_ nem _tetszik_ azt _megorvosolni_ amelyet tsak ö tölle lehetet várni meg száná _teremt_ állattyát és meg akará azt szabaditani Az _isten_  _ige_ az az az Isten fia a szenttséges _háromság_ második személye evilágra _jön_  _ember_ lett _megtestesült_ valamint mi és a maga személyében az _istenség_  _megegyesít_ az _ember_  _természet_ a melyet meg akará váltani ö _tehát_  _ember_ lett Isten is lévén egy szers mind és magára vette az _ember_ minden _gyengeség_ és nyomoruságit a _tudatlanság_ és avétken _kívül_  _elég_ akara _tenni_ az emberek vétkiért és _hely_  _hozni_ azt a mivel _megbánt_ az _isten_ a szenvedés alá adván magát azért a _megbántás_ egy szüznek méhében akart _fogantatni_ egy _istálló_ születni _gyermek_ lenni az _ember_  _társalkodni_ és _közötte_ olyan _élet_  _élni_ a melynek _história_ le akarjuk _írni_ ö prédikállot _csoda_ tett _gyalázat_ szenvedet _fájdalmas_ és utálatos _halál_ szenvedet _koporsó_  _tetet_  _feltámadt_ és a menyekben fel ment meg parancsolván atanitványinak _hogy_ az egész világon _ki_  _hirdet_ az ö nevét és mind ezt azért _cselekedik_  _hogy_ az üdveségnek nagy munkáját véghez vigye

Meg láthattyuk mind ezekböl _hogy_ mitsoda nagy szeretettel volt az Isten az ellene _feltámadt_  _ember_ az atya az ö _egyetlenegy_ fiát adta és ez a _fiú_ magát _érte_ adta ne _kérd_ azt _hogy_ miért nem választot _könnyű_ utat modot amí válttságunkra abizonyos _hogy_ minden _másféle_ mód _könnyű_ lett volna a mindenhatonak _de_ azis _bizonyos_  _hogy_ a mely utat választot azt ugy _tekint_ mint nékünk _hasznos_ és _illendő_ a mi szükségünkre mivel az Isten _aki_ azt inkáb választotta a _többi_ nem tsak _mindenható_  _hanem_ még ö maga abölcseség _aki_ is meg nem tsalatkozhatik az út választásba a melyen véghez akarja vinni akarattyát ne visgállyuk azt _hogy_ mitsoda más utat választhatot volna az Isten _hanem_ tsak azt _megtekint_  _figyelmetesség_  _hogy_ a melyet választot az ö néki mitsoda _dicsőséges_ és nékünk mitsoda _hasznos_ 

Az Isten nagy _fényesség_ meg mutatta az ö _mindenhatóság_ és _jóság_ az ö _fia_  _megtestesülés_ mivel meg mutatta az _ember_  _hogy_ a midön meg engedi aroszat a melyet _meggátolhat_ ö _abból_  _tetszés_  _szerint_ valo nagy _jó_  _kihoz_ és söt még avétket is a mely _ő_  _megbánt_ a maga _dicsőség_  _tud_  _fordítani_ a _megtestesülés_ meg mutatta mind _irgalmasság_ mind _igazság_ mivel meg _enged_ avétkeseknek és egy szers mind a vétekhez _hasonló_ nagyságu _elégtétel_ veszen _ki_ nyilatkoztattya _abban_ az ö _bölcsesség_  _csodálatos_ mi voltát _aki_ is modot _talál_  _abban_  _hogy_ egy szers mind _elég_  _tesz_ mind _harag_ mind szeretetének és ugy vigyáz avétkesnek _dolog_ a kit meg szabadit _hogy_ meg nem sérti az Isten _dicsőség_  _aki_  _megbántatik_ 

Az _isten_ valoságal _elégtétel_  _adat_ és az _ember_ vétke _megbüntettetik_ akristus _Jézus_  _halál_  _által_  _aki_ is a maga _test_  _hordoz_ annak _büntetés_ és olyan áldozatot mutatot bé az attyának a mely néki nem lehetet _hogy_ ne _tetszik_ mivel _tiszta_ és ártatlan volt és a mely olyan nagy _tisztelet_ adot néki mint volt avétek a melyel _megbántatik_ volt mivel az az áldozat véghetetlen nagy árru lévén egy volt az _isteni_ személyel az Isten s’ _ember_  _tökéletesség_ valo _engedelmesség_ mind _holt_  _elegendő_  _helyrehoz_ egy _tiszta_ valo _ember_  _engedetlenség_ az emberek meg szabadultak mert más vette magára vétkeket és a _büntetés_ a melyet meg _érdemel_ és az Isten _dicsőség_ semmi _fogyatkozás_ nem lett mivel _ha_ egy _teremt_ állattol _megbántatik_ véghetetlen _tisztelet_ vészen egy _isten_ 

 _de_  _ha_ a _Krisztus_  _Jézus_  _megtestesülés_  _oly_  _dicsőséges_ az _isten_ az _ember_ sem aláb valo képen _hasznos_  _ha_  _megtekint_  _hogy_ mitsoda _csodálatos_ meg _egyezik_ mind azokal a szükségekel és nyomoruságokal a melyektöl az _isteni_  _bölcsesség_ meg akará öket szabaditani nem tsak az Isten _harag_  _kelletik_ meg _csendesíteni_  _de_ még meg _kelletik_ az _ember_  _gyógyítani_  _aki_  _beteg_ vala az _ember_ minden _tökéletesség_  _abból_ állot _hogy_ az _isten_ üsmérje és szerese _de_  _megfosztatik_ ettöl az üsmerettségtöl és szeretettöl a véteknek _két_ nagy sebei _által_ a melyek az elmének meg vakulása és a szivnek meg romlása ebböl állot _kevés_ szoval minden _betegség_ az _ember_ az _isten_ senem üsmérte senem szerette a _Krisztus_  _Jézus_  _megtestesülés_ viszá adta néki mind az üsmerettséget mind az _isteni_ szeretetet emind szükséges volt az _ember_  _meggyógyulás_ Ugyan is _kicsoda_ nyitotta volna fel az _ember_ szemeit _hogy_ meg üsmértesse véle az _isten_ a nem lehetet volna egy _ember_ mivel az emberek mindnyájan azon _tudatlanság_ és vakságban voltanak az Isten meg mutathatta volna magát nékik _de_ mint _hogy_ tsak ateremptet állatokot szerették _elfordít_ tölle mind szemeket mind sziveket _hasonló_ voltak az olyanhoz _aki_ sokáig a setéttségben maradván a nagy _fényesség_ nem nézhet söt még attol el _fordul_ amenyiben lehet az Isten _ige_ valoságos világosága a léleknek _de_ a mioltátol _fogvást_ a vétek setéttséget _hint_ alélekben _azóta_ nem nézhetet arra az _isteni_ napra söt még arrol el _fordítván_ szemeit ateremtet állatokra _fordít_ vétkes ragaszkodásal _hogy_ pedíglen az _isten_  _fordulhat_ tsak magában _kelletik_ szállani magában _megtalál_ mivel a setettségben is világositot _de_ aterhe mely le nyomta a láthato _dolog_  _felé_  _oly_ igen atesthez ragaszkodot volt _hogy_ tsak a _érzékenység_  _dolog_  _tekint_ nem is nézhette se nem _hallgathat_ az _isten_  _aki_ is meg akará néki magát mutatni mind _hozzá_ szollani a szivnek mélységében

Szükséges volt _tehát_  _hogy_ az _isten_ meg láthassuk _hogy_ az Isten _hozzá_  _fordul_ magát láthatová _tesz_ és a _teremt_ állatok _köz_  _elegyedik_ ugyan ezt is vitte végben _csodálatos_ ameg _testesülés_  _titok_  _által_ az _ige_  _test_ lett és _közötte_ lakozot avilágosság amelynek _hát_  _fordít_ minket _felkeres_ és _elöben_ jót és magát ami szemeinknek _gyengeség_  _alkalmaztatván_ amelyek tsak testi _dolog_ szemlélhetnek magára _test_ vett akristus illyen formában láthatová _tévén_ magát az emberek elött vélek _társalkodik_ egy _darab_  _idő_  _csoda_ tett _hogy_  _benne_  _hisz_ és magához vonta öket _sok_  _jótétel_  _meggyógyítván_ abetegeket és meg szabaditván az _ördöngös_ az _igazság_ nékik _kihirdet_  _öröm_ is vették _beszéd_ és az a _beszéd_  _megtisztítván_ elméjeket ahit _által_ melyel voltak _az_ az _ember_  _aki_ az ö testi _fül_  _beszél_ az öket lassanként az _istenség_ üsmerettségire vezette a mely _istenség_ el volt rejtve az _emberség_  _fedél_ alat

A nem _elég_  _hogy_ az _ember_ az _isten_ üsmérje _hanem_ még _ő_ szeretni is _kell_ avéteknek második sebe a szivnek meg romlása és ezt a meg romlást az _isten_ valo _feledékenység_  _követ_ alélek az után tsak aláthato _dolog_  _tekintvén_ aszivnek _az_ valo _hajlandóság_  _követ_ ugy anyira _hogy_  _meghomályosíttatván_ atudatlanságnak setéttsége _által_ és arosz _kívánság_ vezéreltetvén az után se nem láthatta senem szerethette _teremtő_ se nem 
  _tudhat_ az _isten_  _hozzá_ valo szándékát és mint _hogy_ nintsen semmi is mondgya szent ágoston a mí _oly_  _feljebbvaló_ légyen az _ember_ mint az Isten _aki_  _ő_  _megítél_ abünös _ember_ nem _gondolhat_ azt _hogy_ az Isten _ő_ szerethesse ezaz _kétség_ valo _esés_ nagy akadállyára volt a léleknek a mely az _isten_ akart volna meg _térni_ és azt nem _kell_  _csodálni_ haoly _könnyű_  _eltér_ az _örökös_  _jó_ amelynek _birtok_ nem _gondol_  _hogy_  _elérhet_ A _Krisztus_  _Jézus_  _megtestesülés_ el szélyesztette mind ezeket az akadályokot az Isten _test_ vet magára és magahoz vonta alelket a láthato _jó_  _által_ azért _hogy_ lassan lassan fel nyisa szivét a láthatatlan és _örökös_  _jó_ szeretetire meg mutatta néki _hogy_ mit szeresen mint _örökös_  _boldogság_ reménséget adot néki _hogy_ annak _birtok_ meg nyerhesse meg is _tanít_ arra _hogy_ mitsoda modokal érheti azt el az _egy_  _fő_  _ok_ a _Krisztus_  _megtestesülés_ szent ágoston _szerint_ avolt _hogy_ meg üsmértesse az _ember_ az _isten_  _hozzá_ valo szeretetét ugy _hogy_ ök is _buzgó_ szeretettel szeresék azt az _isten_  _aki_ öket _elsőbben_ szerette ugyan is mitsoda nagyob _fényesség_ valo _jel_ adhatta volna _hozzá_ valo szeretetének mint azt _hogy_ nékünk adta _egyetlenegy_ fiát olyan _idő_ amelyben _ellenség_ voltunk néki és _hogy_ a _halál_ adgya azt a fiát _aki_ minket meg szabadittson alelki _halál_ a melyben vetet volt minket avétek és ez a nagy _jel_ az Isten _hozzá_ valo nagy szeretetinek nem _elegendő_ óké arra _hogy_ mi is szeresük _ő_ és leg aláb a szeretetért szeretetet adgyunk annak utánna _hogy_ minket szeretet volna _elsőbben_  _holott_ nékünk _kelletik_  _elsőbben_  _ő_ szeretnünk az Isten illyen véghetetlen szeretetivel mitsoda _kemény_ szivet nem _meggyőzhet_ mi az ö _teremt_ állati vagyunk semmi szüksége reánk nintsen mi _ő_  _megbánt_ mi _ő_ nem _keres_ söt meg rolla nem is _gondolkodik_  _mindazonáltal_ ö minket szeretet minket meg akart szabaditani és mint _hogy_ üdveség nem lehet _hogy_  _ha_  _ő_ nem szeretik _csodálatos_  _dolog_  _cselekedet_  _hogy_  _megbizonyít_  _hozzá_ valo nagy szeretetét és _hogy_ arra _kényszerít_  _hogy_ mi is szeresük _ő_ 


 Ö engemet szeretet mondgya az apostol és _érte_ magát adta akevés _hogy_ nékünk és _érte_ adta magát _de_  _hogy_ nékünk adgya magát _ember_ lett és arra _csodálatos_ modot _talál_  _hogy_  _emberség_ nem tsak _orvos_  _de_ még _orvosság_ is lenne és mindenné valami az üdveséghez szükséges _közbenjáró_ let _hogy_  _megbékéltet_ az _isten_ válttságunknak árra _hogy_ meg válttson ö a mi áldozatunk _hogy_ el _töröl_ vétkeinket _kalauz_  _hogy_ vezesen világoságunk _hogy_ világosittson _erő_  _hogy_ segittsen egészen nékünk adta magát ugyan azért is vette fel _természet_  _hogy_ az üdveségünk munkájára szentellye annak minden _cselekedet_  _beszéd_  _gondolat_ lépesit _fáradság_ szenvedésit _csodatétel_  _élet_  _halál_  _gyalázat_ és _dicsőség_  _ha_ egy _kevéssé_  _meggondol_  _hogy_ mik vagyunk _kicsoda_ az Isten és miket mivelt _érte_ lehetetlen _hogy_ azt nemondgyuk 
 akedves _tanítvány_ szeresük az _isten_ mivel ö minket szeretet _elsőbben_ 

A _Krisztus_  _Jézus_  _megtestesülés_ nem tsak az _isten_  _hozzá_ valo nagy szeretetit üsmértette meg velünk _hanem_ még annak a véteknek nagyságát is amelyel _megbánt_  _ő_ az _ember_ meg nem _érez_ avéteknek _teher_  _hogy_  _ha_ az Isten _elébe_ nem _tesz_ az Isten s’ _ember_ szenvedésit mi rend szerent ugy _tekint_ az _Ádám_  _engedetlenség_ mint _kevés_  _fogyatkozás_ és mint egy _igazságtalanság_  _tart_  _hogy_ az Isten _örökös_  _büntetés_  _megbüntet_ egy szem pillantásig _tartó_  _cselekedet_ azt meg nem _tekintvén_  _hogy_ az a kinek _engedetlenség_  _örökös_  _kárhozat_  _fenyeget_ az _örökkévaló_  _dicsőség_  _megérdemelhet_  _engedelmesség_  _de_ a _Krisztus_  _megtestesülés_ meg mentette _hogy_ ugy mondgyam az Isten _igazság_ és _addig_ amég jobban _megfoghat_ a más világon a midön ez _élet_  _homály_ el _telik_ utálatoságát és nagyságát ateremtet állatnak a _teremtő_ ellen tett véteknek akristus _Jézus_ vére a mely a mi vétkeink _eltörlés_  _kiöntetik_ olyan valosagos _tükör_ a melyben meg láthattyuk nagyságát annak avéteknek meg láthattyuk _abban_  _hogy_ menyire utálatos az Isten elött avétek mivel _örökös_  _halál_  _büntet_ azt meg és _hogy_ annak _megbocsátás_ nem aláb valo _elégtétel_  _kíván_ mint az ö _fia_ szenvedésit és _halál_ ne mondgyuk azt _hogy_ az Isten mindenhato lévén _ha_ az _ember_  _oly_ igen szerette meg szabadithatta volna öket _ha_ szinte nem _kíván_ is töllök _oly_ nagy _elégtétel_ mint a melyet akristus tett néki _hanem_ mondgyuk inkáb azt mint _hogy_ a mindenhato nem akarta más modal meg szabaditani _teremt_ állattyát _ha_ szinte anyira szereti is _hanem_ az Isten s’ _ember_  _halál_  _által_  _tehát_ igen nagy _gyűlölség_ vagyon a vétekhez és _hogy_ a véteknek _irtóztató_  _kell_ lenni minden veszedelmeknél a _Krisztus_  _Jézus_  _megtestesülés_ egy nagy _haszon_ vagyon nékünk atöbbi _között_  _hogy_ a vetket utállyuk és attol igen _tartani_  _hogy_  _él_ veszesük ujjab vétekel az _isten_ valo _megbékéltetés_ 
  _kegyelem_ meg _gondolván_ azt _hogy_ a menyiben _telik_ és meg visgálván _hogy_ mire _tanít_ az apostolok _fejedelem_ nem a _veszendő_  _dolog_ váltattunk meg mint aranyon vagy _ezüst_  _hanem_ atiszta _bárány_  _drágalátos_ vérin _tudniillik_ az Isten _egyetlenegy_  _fia_ vérin


 _IV_ A _Krisztus_  _Jézus_  _élet_ 

Az _ember_ nem tsak olyan _igazságtalan_  _hogy_ azt _kíván_  _hogy_ az Isten avétket meg ne büntesse _hanem_ még azt is akarná _hogy_ a _bűnös_ üdvezittse nem _kényszerítvén_ arra _hogy_ a vétkit el _hagy_ ugyan ezen az _ok_ is nem tettzik sokaknak akristus _megtestesülés_ mivel nem tsak _meghal_  _érte_  _hogy_ vétkeket el _töröl_  _hanem_ még olyan _élet_  _él_ eföldön a melyhez _köteles_ szabni a magokét az emberek mindnyájan _tévelygés_ és setéttségben valának _de_ vakságokot szerették és a nékik nem tettzik _hogy_ az a világosság a melytöl _elfordul_ szemek _elébe_  _jön_ és olyan utat mutatot a melyen nem akarnak _járni_ a _fösvény_ mind más uton akarna üdvezülni nem azon a melyen az Isten szegénységben _eljön_ akevély nem _tekinthet_ az alázatoságban lévö _isten_ se a _gyönyörűség_ lévö a _felfeszíttetett_  _isten_ az üdveségre _kész_ tsak _hogy_ arra ne _kényszerít_ öket _hogy_ el _hagy_ azt ami _kecsegtet_ rosz _kívánság_ nem is vehetik arra magokot _hogy_ ellene mondgyanak rendeletlen szereteteknek és jobban szeretik _hogy_ meg ne gyogyitassanak olyan _orvosság_ a 
 mely öket _megfoszt_ attol amit szeretnek ugyan az illyenekröl mondgya az _evangélium_  _hogy_ az _ige_  _eljön_ és az _övé_ bé nem _fogad_  _ő_ akristus meg másut azt mondgya _hogy_ a világoság evilágra _jön_  _de_ az emberek jobban szerették a setéttséget mint 
 sem avilágoságot mert rosz volt az ö _cselekedet_ és _aki_  _gonosz_  _cselekedik_ utállya és _kerül_ avilagoságot mivel _aki_ nyilatkoztattya rendeletlen _cselekedet_ avilágoságnak _gyűlölség_ vetteté meg az _ember_ ameg testesült _isten_  _oktatás_ és példáit az _megölet_  _ő_ vélek _hogy_ el fogyassák azt az _élet_ amely _kárhoztat_ az _övé_ és a mely 
 szivekben _ad_ azokot az _istentelen_  _gondolat_ a melyeket _eszerint_  _kitesz_ a _bölcsesség_  _könyv_  _kárhoztat_  _gyalázatos_  _halál_  _ő_ mert nékünk _alkalmatlan_  _ellenkezik_ ami _élet_ szemünkre _hány_ atörvénynek _általhágás_ és minket _gyaláz_ a mi magunk viselésiért tsak reája nézni is nékünk nehéz mert az ö _élet_ meg nem _egyezik_ amásokéval és mind _másféle_ uton _jár_ 

Illyen volt az ö _gondolat_ mondgya abölcs _de_  _eltévelyedik_ mert a magok _hamisság_ öket meg vakitotta és nem _tud_ az _isten_  _titok_ se szándékit azt valoságal nem _tud_  _hogy_ az az _élet_ amely _oly_ igen nem _tetszik_ nékik ollyan _hasznos_  _orvosság_ volt a melyet az Isten _irgalmasság_ akarta nékik adni _gyógyulás_ 

Nem lehete nékik üdvezülni _hogy_  _ha_ az _isten_  _ellenség_ maradnának _hogy_  _ha_ valoságos szeretettel _hozzá_ nem _tér_ és _hogy_  _ha_  _teljesség_  _ki_ nem irtanák magokbol mind azt valami _gyűlölséges_  _tesz_ öket Isten elött akevélység _fösvénység_  _tisztátalanság_ és mind azokot avétkeket melyek el választtyák az _ember_ az _isten_ nem lehete más képen el rontani _hanem_ az alázatoság alelki szegénység és atisztaság _által_ egy szoval az _ellenkező_  _jó_  _erkölcs_ az emberek _igazság_ azt nem _kívánhat_  _hogy_ az Isten _boldog_  _tesz_ öket 
  _mindaddig_ valamég _távol_ lésznek tölle a vétek _által_  _hogy_ pedig _közel_  _hoz_ magához azt nem _erőszakos_ akarta végben vinni mondgya szent ágoston _hanem_  _oktatás_ és _javallás_ 

Nem szükséges _hogy_  _előhoz_ amit már meg mondottunk _hogy_ ateremptö meg akarta _hogy_ igy mondgyam érdemleni szeretetét _teremt_ állattyának néki ajándékozván fiát és _ha_ az emberek nem szerették az _isten_ mert nem üsmerték meg mutatta magát nékik a _megtestesülés_  _titok_  _által_ visgállyuk meg _hogy_ mitsoda akadályok nem _enged_ az _isten_ valo _megtérés_ és _meglát_  _hogy_  _ember_ lett _isten_  _élet_ azokot el szélyesztette _csodálatos_ 

Azt nem _tud_  _hogy_ miképen _kelletik_  _tetszeni_ az _isten_ söt még azt sem _tud_  _ha_ tartozunké nékie _tetszeni_ mert nem valoságal _gondolkodván_ ez _élet_  _java_ és nyomoruságirol azt meg nem üsmérhettük _hogy_ az _okos_ léleknek minden _java_  _abból_ áll _hogy_ az Isten _bírhat_ és aleg nagyob nyomoruság a _ha_ ezt ajót el veszti minden emberek _egyarányosú_ vakságban lévén _egy_ is _közüle_ meg nem világosithatot volna minket ezen akérdésen _hogy_ mi _tehet_ minket valoságal _boldog_ a philosophusoknak _sok_ féle vetekedések és _gondolat_ meg mutathatták nékünk _hogy_ egy _ember_  _tanítás_  _gyanúság_ vehettyük és mi olyan _kevély_ voltunk _hogy_  _gyalázat_  _tart_ olyan mesternek _tanítvány_ lenni _aki_  _egyarányosú_ állapotban tett atermészet

Hogy pediglen _oktatás_ vehessünk minden _félelem_ nélkül a _megcsalatkozás_ az _igazság_ maga _eljött_  _hogy_ el szélyesze setéttséginket és olyan mester _jön_ közinkben akinek nem szégyenelhettyük _tanítvány_ lenni mert aza mester a mi _isten_  _ember_ lett és _közötte_ lakot _megbizonyít_  _fényes_  _csodatétel_  _hogy_ ö volna az adoktor akit az Isten _elküld_  _oktatás_  _hogy_ ö volna az _isten_ egy fia ö volna abölcseség avilágoság és az _igazság_ és minek utánna _elhitet_ volna velünk _istenség_  _elhint_  _tudomány_ sugárit és prédikállási _által_  _tudta_ adta _hogy_ mi légyen a mi valoságos _boldogság_ és _hogy_ miképpen _kell_ azt el nyerni

Meg nem elégedet tsak a _beszéd_  _hanem_ még példát is adot _cselekedet_  _megbizonyít_ azokot az _igazság_ a mellyeket el akarta hitetni _beszéd_ szükséges _orvosság_ parancsolt venni az _ember_  _meggyógyulás_  _de_ mint _hogy_ azok nehezek és _keserű_ valának az emberek nehezen akarák azokot bé venni _de_ ö azokot bé vette _előbbször_ noha _az_ szüksége nem volt _de_ példát akart adni abetegnek _hogy_ öis bé vegye a _doktor_ után az üdveségre szükséges az alázatoság _de_  _hogy_ lehesen azt el hitetni akevélyel az Isten parancsolhattya az alázatoságot _teremt_ állatinak és székiböl _kiáltani_ azt amit nékik eföldön mondot a _Krisztus_ hameg nem alázátok magatokot nem mentek bé amenyeknek _ország_  _mindazonáltal_ nem _erő_ akarta _követtetni_ ezt ajó _erkölcs_ jobban szerette meg szeliditeni szivünknek _felfuvalkodás_ ajovalásal mind sem a _keménység_ és alázatosoká _tenni_ minket _ember_ lett _isten_ példájára _aki_ is azt mondgya nékünk _megtanul_  _tőle_  _hogy_ én _kegyes_ és alázatos szivü vagyok mitsoda _felfuvalkodás_ álhatna ezek a szók ellen látván véghetetlen méltoságát és nagy maga meg alázását annak _aki_ ezeket mondgya _ki_ nem üsméri azt meg _hogy_ nagyob szégyen volna mostanában _felfuvalkodni_  _ember_  _kevélység_ mint sem magát meg alázni egy _isten_ példájára valamit itt mondottak az alázatoságrol el _kell_ mondani atöbb jó _erkölcs_ is a melyek szükségesek az embemek _hogy_ az _isten_  _térhet_ mint _hogy_ nintsen semmi _hatalmas_ az elmén mint apélda a _Krisztus_ például lett minden _ember_ ugyan arrais _fordít_ egész _élet_ mint _hogy_ szabadságában volt mindeneket _tetszés_ szerent _cselekedni_ és akarattya _szerint_ rendelni _élet_ minden részit azt mind egészen ami üdveségünkre _fordít_ és azt akarta _hogy_ minden _beszéd_ és _cselekedet_ szüntelen valo _oktatás_ legyenek a mi szokásinknak rendelésekre ugy vette magára a mi _természet_ valamint egy _doktor_ magához veszi egy _kedves_ betegét akit meg akarja _gyógyítani_ a _bizonyos_  _hogy_ az _ember_  _természet_ amelyet az Isten fia a maga személyével _megegyeztet_ minden féle vétek nélkül valo volt valamint egy olyan _tiszta_ és ártatlan áldozat akinek el _kelletik_ törleni az emberek vétkeit _de_  _ugyanabban_ is _kitetszik_  _bölcsesség_ és véghetetlen _jóság_ a mi menyei _doktor_ mivel ugy _bánik_ azzal az _emberség_ olyan szent állapottyában is mint _ha_ vétkes lett volna minden nyomoruságinkot és _betegség_ magára vette és nem tsak _hordoz_ azokot _de_ még magában meg is gyogyitotta meg mutatta _tehát_ amaga személyében minden _ember_  _hogy_  _ki_  _ki_ mit _cselekedik_ az _egészség_ viszá nyerésére és olyan egészen azö szükségekhez szabta volt magát _hogy_ nintsen senki is _aki_ netalálna a meg valtojának _élet_ olyan _orvosság_ a melyet sebeire _kell_  _tenni_ 

A _bűnös_  _ember_ állapottyát nem tsak olyan betegnek állapottyához _hasonlít_ az _írás_ a kinek szüksege vagyon az _orvos_  _hanem_ még az utozoéhoz is akinek szüksége vagyon egy _kalauz_  _hogy_ a jó utra vigye az _isten_  _teremtetvén_ minden _erő_  _hozzá_  _kell_  _igyekezni_ mivel tsak _őbenne_  _megtalálhat_  _csendesség_ és _boldogság_ avétek _elválaszt_ az _isten_ és _elhagyattat_ velünk azt az utat a melyen _hozzá_  _kelletik_  _térni_ olyan utakot _követ_ a melyek nem _hogy_ az _örökkévaló_  _boldogság_ vezettenek volna a melyet _óhajt_  _hanem_ az _örökkévaló_  _halál_ vezettenek


 Szent Ágoston tsak rövideden le _ír_  _hogy_ mi volt _cél_  _abban_ az _idő_ az emberek szeretetinek és _gyűlölség_ el ragadtattak volt mondgya a _gazdagság_ nyomorult _kívánság_ a melyek _eszköz_ arendeletlen _gyönyörűség_ és _ég_  _benne_ a _tisztelet_ és a _földi_  _fejedelemség_ nagyra vágyása _ellenben_ pedig az ö _kevélység_ utáltatta vélek agyalázatokot abestelenségek nékik el szenvedhetetlen _dolog_ láttzottanak atesti _fájdalom_  _irtózik_ és semmitöl inkáb ugy nem _fél_ mint a _halál_ ezek a _kívánság_ és ezek a vak _gyűlölség_ mondgya ez az atya amelyek nem _enged_ nekik _hogy_  _jól_  _él_ és ezek _elfordít_ a valoságos _jó_ szeretetétöl és annak _keresés_ 

 _ki_  _megtudhat_ egészen az Isten _bölcsesség_  _csodálatos_ szándékát _hogy_ miért választotta a _megtestesülés_  _titok_ és akristusnak _halandó_  _élet_  _hogy_ az _ember_  _ki_ venné _tévelygés_ 

Az Isten lévén az a _cél_ amelyhez _kelletik_ sietniek és _aki_  _hovatovább_  _eltávozik_ maga _jön_  _felkeresni_ öket ök nem látták _ő_ öpediglen meg mutatta magát nékik azal meg nem elégedet _hogy_ szemek _elébe_ adgya a maga személyében az _örökös_ jót amelyhez _kell_  _fordítani_ minden szereteteket _hanem_ még az utat is meg akarta nékik mutatni a melyen _elérhet_ azt az _örökös_ jót utozová _tesz_ magát és mint _ha_  _eltévelyedik_ vélek együt azért _hogy_  _kalauz_ lehesen ugy volt _közötte_ mint _ha_  _távol_ lett volna az _isten_ azért _hogy_ azIstenhez viszá vigye öket ö _előtte_  _jár_ és minden lépésinket a magáéhoz _igazgat_  _tudniillik_  _hogy_ meg ujitotta lelkünknek minden szándékit és _hajlandóság_ azon _hajlandóság_ és szándékal amelyeket _ki_ nyilatkoztatta az _emberség_ melyet magára vett üdveségunkért nagy _tévelygés_ voltunk nem _tudván_ azt _hogy_ mit _kelletik_ szeretnünk vagy _gyűlölni_  _óhajtani_ vagy mitöl _félni_ mit _gyakorolni_ vagy mit _kerülni_ akristus meg akart minket _tanítani_ ezekre példájával

Ugyan erre avégre mondgya szent agoston lett _ember_ az Isten _ige_ a mi urunk _Jézus_ 
  _Krisztus_ meg vetette ez _élet_ minden _java_  _hogy_ mi is az ö példájára meg vessük azokot és annak minden nyomoruságit el szenvedte _hogy_ meg mutassa nékünk mind példájával mind _beszéd_ mitsoda _bátorság_  _kell_ azokot el szenvedni és _hogy_ ne ragaszkodgyunk inkáb némelyekhez mint _ha_  _boldogság_ volna azoknak _birtok_ és _hogy_ ne _tart_ inkáb masoktol mint _ha_ nyomoruság volna azokot szenvedni

Mivel _ha_ olyan szüztöl születet _aki_  _tisztaság_ maradot mind mikor _fogan_ mind mikor evilágra _hoz_ és _aki_ szüzeségit meg _tart_ mind _holt_ ez a szüz egy _mesterember_  _feleség_ volt és ezel alába alá _tapod_ a nemesi vérnek minden pompáját ö _Betlehem_ születet a mely város _Júdea_ aláb valo volt atöbbi _között_ és mostanában egy _falu_ mind ezekel arra _tanít_  _hogy_ akár minémü _fényességű_ legyen ahely _ahol_ születtünk _de_ azért _éppen_ fel ne fuvalkodgyunk

Szegényé lett noha mindeneknek ura és _teremtő_ azért _hogy_ meg mutassa azoknak kik _benne_  _hisz_  _hogy_ ne _dicsekedik_  _gazdagság_ nem akará el szenvedni _hogy_ az emberek _király_  _tesz_ noha minden _teremt_ állatok azö _birodalom_ alat vannak mert azért _eljön_  _hogy_ meg mutassa az alázatosságnak uttyát azoknak _aki_  _tetszik_ néki meg gyógyitani a _kevélység_ mirigyéböl ö _éhség_ és szomjuságot szenvedet noha ötölt bé minden _ember_  _eledel_ és _ital_ ö is lelki és _isteni_ az a _kenyér_ a mely _megelégít_ öket és aza _forrás_ mely szomjuságokot el ólttya

Nagy _fáradság_ szenvedet utozásiban noha ö légyen a menyei út olyan volt mint a siket és a néma azok elött _aki_  _gyaláz_ noha ö _cselekedik_  _hogy_ a süketek _hall_ és anémak szolnak meg _hagy_ magát kötöztetni noha ö szabadit meg minket nyomoruságinknak lántzábol _megostoroztatik_ noha ö veszi _ki_ az _ember_ abetegségeknek _ostor_ alal a _kereszt_  _kín_ szenvedet noha ö mentet meg minket a _kín_ melyeket _érdemel_ végtire _meghal_ noha ö _feltámaszt_ aholtakot _de_  _feltámadt_  _hogy_  _soha_  _többé_ meg ne _hall_ azért _hogy_ az uj _élet_ valo reménség meg vettesse velünk ahalált


 Az _isteni_  _ige_ mondgya meg másut szent ágoston _hogy_ magát például adgya azoknak kik az _isten_ akarnak _térni_ olyan formában _igazgat_  _beszéd_  _cselekedet_ és szenvedésit _hogy_  _élet_ minden részetskéje ami üdveségünkre légyen az ö maga viselése a mi rendünk 
 nemis vétkezhetünk _egyéb_ mondgya szent ágoston _hanem_  _ha_ azt _kíván_ amit ö meg vetet vagy _ha_ attol _eltávozik_ amit el akart szenvedni és az ö példája minket _megelevenít_ meg világositván minket mivel utálatossá _tesz_  _előtte_ mindazt valamit maga _elkerül_ és mind azokot anyomoruságokot a melyeket szenvedet _kedves_  _tesz_  _előtte_ 


V Hogy lehesen _haszon_  _olvasni_ akristus _élet_ 

A _fő_  _tanács_  _eziránt_ nem más _hanem_  _hogy_ elnem _kell_  _soha_ felejteni _hogy_  _kicsoda_ az akinek az _élet_  _olvas_ és ugy nem lehet meg ütközni az ö _erőtlenség_ és szenvedésin ugy _tekintvén_ azokot mint _kénytelenség_ valokot a _Krisztus_  _Jézus_ Isten és ebböl _következik_  _hogy_ ö _mindenható_ semmi rajta nem _történhet_ik_  _tehát_ akarattya ellen és tsak azért szenvedet mert 
 azt akarta és anyit amenyit akart a midön a _kereszt_  _meglát_  _halni_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ mit mondot _hogy_ maga adgya az _élet_ és azt tölle senki el nem veheti _hogy_  _ha_ az _ellenség_  _kéz_  _esik_  _megemlékezik_ arol _hogy_  _sokszor_ meg szabaditotta magát _kéz_  _csoda_  _által_ és _hogy_ minek elötte meghagyta magát fogatni a _föld_  _esik_  _őelőtte_ tsak egy szavára _hogy_  _ha_ az _evangélista_ kik tsak az _ember_  _cselekedet_ akarták le _írni_ némelykor valamely _gyengeség_ vagy _felháborodás_ adgyák _elöben_ a melyekben akarattyok ellen _esik_ atöb emberek _megemlékezik_ arrol _hogy_ a mely _evangélista_ azö _istenség_ 
  _megbizonyítás_  _ír_ mi nékünk azt mondgya _hogy_ azok a _felháborodás_  _benne_ akarattal valok voltanak és _hogy_ ö maga _felháborít_ magát

Azt ne mondgyuk _hogy_ azok a _felháborodás_ és erötlenségek nem _illik_ az _isten_  _de_ sött még _tisztel_ azokot mivel ugy _tetszik_ annak _aki_ maga az _érő_ és _bölcsesség_ az atyának visgállyuk meg _hogy_ mitsoda szándékben vette fel _gyarlóság_ és nyomoruságinkot és meg fogjuk látni _hogy_ az ö alázatoságiért nem _hogy_ meg _kell_ pirulnunk _de_ söt még _csodálni_  _kell_  _hogy_ mitsoda _csodálatos_ szövettségek vagyon azoknak avégel amelyre _céloz_ ez avég pedig a mi üdveségünk azok a meg aláztatások a melyeket _eleinte_ mindgyárt _bolondság_  _tart_ apogányok szükséges _orvosság_ valának a mi _kevélység_  _meggyógyítás_ és a mi _orvos_ maga akart _előbbször_  _élni_ azal az _orvosság_  _hogy_ azt _édes_ és _könnyű_  _tesz_ a betegnek akit meg akart gyógyitani

Némelykor ugy _cselekedik_ mint Isten némelykor ugy mint _ember_ és mind _isteni_ mind _ember_  _cselekedet_ a mi _haszon_ akarta _fordítani_  _ha_  _fényesít_ atsudákban azért _cselekedik_  _hogy_  _hisz_  _őbenne_ és _hogy_  _elhitet_ velünk _hogy_ a midön szenvedni fog nem szükségböl szenved  _hanem_  _hozzá_ valo szeretetiböl és _hogy_  _ha_ el fedezi _istenség_  _dicsőség_ a mi _gyarlóság_  _fedél_ alá azért _cselekedik_  _hogy_ szeresük és _hogy_  _kalauz_ lehesen meg mutatván példájával _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ és szenvednünk azt láttyuk _hogy_ amidön meg akarták kövezni az _ellenség_  _között_ el rejtette magát és semmit néki nem _tehet_ azért _hogy_ amidön meg ölik _hálaadás_ legyünk _halál_ a melyet akarattyábol szenvedi és ami _haszon_ és némelykor el szalad _ellenség_  _elől_ azért _hogy_ meg vigasztallya _hív_ akik _oly_  _csodálatos_ el nem rejthetnék magakot valamint ö az üldözöjok elöt ahalálra maga mégyen _hogy_  _engedelmeskedik_ az attya akarattyának és _hogy_ nekünk meg mutassa mitsoda _bátorság_  _kell_ el szenvednünk mind azokot anyomoruságokot a melyek alá tettzik _isten_ minket vetni ahohérok _kéz_  _által_  _meghal_  _mindazonáltal_ azt mondgya _hogy_ maga ajánlya magát meg akarván nékünk mutatni _hogy_ az _isten_ valo szeretetböl és az ö akarattyához valo _engedelmesség_  _cselekedik_ magunknak _tulajdoníthat_ a szenvedéseket a melyeket szenvedtet velünk valamely _idegen_  _érő_ mint _ha_ mi választottuk volna azokot _őérte_ ö magát _felháborít_ és _fél_ a _halál_ valo _közelgetés_ a melyet akarattyábol fogja szenvedni és amelyet régtöl _fogva_ sohajtotta és magában _érezni_ akarja a poháral valo _ellenkezés_ a melyet akarja az attya _hogy_  _megiszik_ nem azért _hogy_ mi azt _gondol_  _hogy_  _kénytelenség_  _kell_ azt _meginni_  _hanem_ azért _hogy_ meg vigasztalya és _oktat_ azokot akik _erőszakos_ vagy _természet_  _szerint_ valo _halál_  _meghal_ 

Kimondhatná meg _hogy_ mitsoda _hasznos_ nékünk eza _csodálatos_  _kedvezés_ az _isteni_  _bölcsesség_  _aki_ mitsoda nagy _jóság_ szabja magát ami nyomoruságinkhoz és _gyengeség_  _ki_  _elhitet_ magával szükséges voltát az üdveségre aszenvedésnek és a _kereszthordozás_  _ha_ akristus nem szenvedet és fel nem feszitet volna _érte_  _ki_  _hisz_  _hogy_ szenvedhesen _érezvén_ magában azt azirtozást amelyel vagyon atermészet a szenvedéshez _hogy_  _ha_ a _Krisztus_ nem akarta volna azt magais _érezni_  _kicsoda_ az _aki_  _gondolhat_  _hogy_  _elég_  _tehet_ az _isten_ a szenvedésekel a melyekre magokot nem adhatták volna és a melyektöl _irtózik_  _hogy_  _ha_ az az _irtózás_  _ki_ nem _tetszik_ akristusban _kicsoda_ az _aki_ nem retteget volna a viaskodástol a melyel meg _kell_ gyözni a _halál_ valo _irtózás_  _hogy_  _ha_ nem láttuk volna a mí menyei _orvos_ vért és vizet _izzadni_ viaskodásában ez az akarattal valo _felháborodás_ a _Krisztus_ vigasztalására vagyon a mi akaratunk ellen valo _felháborodás_ meg mutatván nékünk _hogy_ anem vétek mivel az Isten fia _érezni_ akarta azt magában meg is _tanít_ arra _hogy_ mitsoda modon _tehet_ azt _érdemes_ Isten elött el mondván néki _fia_ ate akaratod légyen meg és nem a miénk _eszerint_  _tehát_ a mi meg váltonknak _erőtlenség_ nem fognak nékünk _tetszeni_ mint _illetlen_  _isten_  _de_ söt még igen méltóká az ö véghetetlen _irgalmasság_ a melyel meg akart minket váltani az ö alazatossági a mi _dicsőség_ válnak mivel _érte_ alázta meg magát _imád_ azö _alacsonyság_ és _elhitet_ magunkal _hogy_  _teljes_ szeretettel _tartozik_ annak az üdveségunkért szenvedö _isten_ 

A második _tanács_ amelyet adhatnak _hogy_  _haszon_ lehesen _olvasni_ az üdvezitö _élet_ a _hogy_ tsak _abban_ a szándékban _kell_  _olvasni_  _hogy_  _az_ szabja a magáét az _ember_ minden 
 szenttsége _abból_ áll _hogy_ akristust _követ_ az Isten minket arra rendelt mondgya szent pál _hogy_  _hasonló_ legyünk az ö fia _kép_ meg másut ugyan azon apostol arra _tanít_ mint _hogy_ az _óember_  _kép_ viseltük _követvén_ atestnek rosz _kívánság_ az uj _ember_  _kép_ 
  _kell_ viselnünk _aki_ is akristus akinek _élet_  _kell_  _intézni_ a miéinket nem tsak atudásnak _kedv_  _kell_  _olvasni_ azö _élet_ ne tsak azért _hogy_  _tud_ mit _cselekedet_  _hanem_ azért _hogy_  _megtanul_ azö _cselekedet_  _hogy_ mit _kell_ nékünk _cselekedni_ azt mondgya vala a sidoknak akik _gyönyörűség_  _hallgat_ a szent _János_ predikácioit: _János_  _fényes_ és _égő_ lámpás volt és vigadni akartatok egy _kevés_  _idő_ az ö _fényesség_ világoságánál nem _eszerint_  _kell_  _tekinteni_ azt akivaloságos világosága az _ember_ ö világoságban vezeti az _örök_  _boldogság_ nem azokot akik tsak _abban_  _gyönyörködik_  _hogy_  _megtudhat_  _cselekedet_  _hanem_ azokot akik _hűség_  _követ_ az ö példáit

A midön nem _tud_  _hogy_ a _Krisztus_ mit _cselekedet_ és mit _tanít_ eföldön olyanok vagyunk mint az olyan utozok akik _éjszaka_  _járván_ nem _tud_  _hogy_  _eltévelyedik_ mert nem láthattyák uttyokot és amidön akristus _élet_  _kezd_  _olvasni_ olyanoká _kell_ lennünk mint ezek az utozok _aki_  _mihelyt_  _meghajnallik_ észre veszik _tévelygés_ és ajó utra viszá _tér_ menyi _keresztény_ vagyon olyan _aki_ azt _hisz_  _hamis_  _hogy_ üdvezülhet _ha_ a világi szokást _követ_ is _ha_ magat szereti is _ha_  _keres_ is _megelégíteni_  _érzékenység_ és _ha_ el _kerül_ is ami néki nem tettzik menyin vannak olyanok akik azt _tart_  _hogy_ nem _tartozik_  _kereszt_ viselni penitentziát _tartani_ a _gyalázat_ el szenvedni az _ellenség_ szeretni magokot _gyűlölni_ és mindeneknek ellene mondani

Honnét _jön_ ez a _tévelygés_ amelyben _tölt_ nagyob része az _ember_  _élet_  _hanem_ attol _hogy_ nem _oktat_ magokot akristus _élet_ vagy _hogy_ azt ugy nem _tekint_ mint olyan rendet amelyhez _kell_ szabni _élet_ a sidok nem _követ_ avilágoságot mely _előtte_  _jár_ mert nem üsmerték _mindazonáltal_ ök meg menthetetlenek akeresztények _hit_ valyák azt üsmérni _de_ arra nem vigyáznak vagy _ha_ vígyáznak is nem akarják _követni_ 

A _jövendölés_ melyet tett simeon atemplomban a _Krisztus_ bé tellyesedik minden nap akeresztényeknek nagyob résziben ez a _gyermek_ mondá sokaknak romlására és _feltámadás_ lészen és _jel_  _tetet_ melynek ellene mondanak ö _feltámadás_ lészen azoknak kik az ö _élet_  _olvas_ és akik meg üsmervén rendeletlen _élet_  _elhagy_ setettségeket és _tévelygés_ és álhatatoságal _követni_ akarják a menyei világoságot és _kalauz_  _de_ ugyan azon világoság romlására leszen azoknak kik szemeket nem akarják arra vetni _hogy_ meg lassák az utat melyet nékik mutat vagy _ha_ nézik is _de_  _haszontalan_ mivel azt nem _cselekedik_ amire _tanít_  _hogy_  _cselekedik_  _eszerint_  _cél_ a _Krisztus_ sokak ellene mondásának _feltesz_  _hogy_ valamely _kő_  _tesz_ a mezöre _jel_  _hogy_ a jó utat meg mutassa és _hogy_ az utozok azon akarván el menni más utra mennek nem arra a melyet ajel mutat az _ilyen_  _jel_ mondanak ellene ugyan igy is _cselekedik_ az olyanok akik akristus _élet_  _olvas_ nem akarván azt _követni_ azért _eljön_  _hogy_ meg mutassa a menyei utat és _ki_ végyen a pokolnak uttyárol ö maga _előtte_  _jár_  _hogy_ el ne tévelyedgyünk és _hogy_ a jó utat aroszért el _hagy_ arra _tanít_  _hogy_ minden más út nem az a melyen ö _jár_ a _halál_ vezet az ö _intés_  _hallgat_ és azö példait láttyák _de_ tsak ugy _él_ mint annak elötte egyedül _hagy_  _járni_ még is azt reménlik _hogy_ oda _érkezik_  _ahova_ ö megyen _ha_ nem _követ_ is enem ellen mondásé és nem hazutolásé tsak _gondolni_ is _irtóztató_ volna _mindazonáltal_ ez igy vagyon valaki nem akarja az _élet_ akristus _élet_  _alkalmaztatni_ az olyan vagy ellene mond üdveségének _ha_ a _Krisztus_  _igaz_  _tart_ vagy azt _tart_  _hogy_ a _Krisztus_ nem _igaz_ prédikállot _hogy_  _ha_ más uton akar üdvezülni nem azon a melyet mutatot néki

Tsak azért _kell_  _tehát_ azö _élet_  _olvasni_  _hogy_ nékűnk például légyen ugy _hogy_ minden magunk viselésében azövé _ki_  _tetszik_ el is mondhassuk az apostolal már nem én _él_  _hanem_ akristus _él_  _énbennem_  _hogy_ azt _elérhet_ nem _elég_ tsak _olvasni_  _hanem_ arrol _gondolkodni_  _kell_ és magunkra szabni amit _olvas_ mivel tsak _ilyenformában_ lehet _haszon_  _fordítani_ ezt az _olvasás_ semmi _elhagyás_ valo níntsen az Isten _fia_  _história_ és mint _hogy_ mindent a mi üdveségünkre _cselekedet_ nintsen _kis_ tzikelyecskeis az ö _élet_ a melyet _haszon_ nem lehetne _fordítani_  _hogy_ arra _figyelmetesség_ vigyázunk szükséges _tehát_  _hogy_ a _kis_ részecskéit is meg visgállyuk _hogy_ mitsoda _haszon_ lehetne és _hogy_ mitsoda _indulat_  _indíthat_  _mibennünk_ mivel a szükséges _hogy_ a _Krisztus_  _élet_  _olvasás_ némelykor minket _oktat_ némelykor meg szégyenittsen némelykor meg vigasztallyon és _bátorít_ és végtire _hogy_ szeretetet _hálaadás_  _tisztelet_  _öröm_  _töredelmes_ reménséget vagy _félelem_  _indít_  _mibennünk_ 

A _Krisztus_ egész _élet_  _csodatétel_  _tanítás_  _cselekedet_ és szenvedésböl áll _csoda_ azért tett _hogy_  _megbizonyít_  _istenség_ és _hogy_  _jól_  _tesz_ azokal kik _hoz_  _folyamodik_ és segittségét _kér_  _hogy_ pediglen azokot atsudákot _haszon_ lehesen _olvasni_  _tesz_ azoknak _hely_ magunkot _aki_ azokot látták és _aki_ azok _tétetik_ az _első_  _aki_  _bizonyság_ valának azoknak atsudaknak _hisz_  _abban_  _aki_ azokot _cselekedik_  _ő_  _dicsér_ és _imád_  _tanítvány_ lettek _cselekedik_  _hasonló_ amidön _olvas_ a mit ök láttak _imád_ a _Krisztus_  _Jézus_ üsmérjük _ő_  _isten_ lenni az ö _istenség_ valo _hit_  _cselekedet_  _tenni_  _él_ mulasuk és szentellyük egészen magunkot az ö szolgálattyára mivel _ő_ ugy _tisztel_ mint _isten_  _ha_ néki _engedelmeskedik_ és szeretik

Azután illessük magunkra mind azt valamit _cselekedik_ azok _aki_ szükségekröl _csodálatos_ tett akristus minden testi _gyógyítás_ a mi lelki _betegség_  _jelent_ a vétek ami _bélpoklosság_ sukettségünk vakságunk _inaszakadtság_  _halál_  _cselekedik_ mind azt a mi lelkünk _meggyógyulás_ valamit _cselekedik_ a _beteg_ a testi _egészség_ meg nyerésiért menyünk vélek együt a _Krisztus_  _elébe_ és mondgyuk néki a _bélpoklos_  _ha_ akarod _meggyógyíthat_ engemet a vakal nyisd meg szemeimet és _cselekedik_  _had_ lássak _eszerint_ a _többi_ is visgállyuk meg _abban_ amit akristus _kíván_ azoktol kik szükségekben _hozzá_  _folyamodik_  _hogy_ töllünk mitkiván _hogy_  _megenyhít_ nyomoruságinkot _megtekint_  _hálaadóság_  _hit_ szeretetit azoknak _aki_  _oly_  _csodálatos_ meg szabaditotta nyomoruságokbol mint annak _kép_ amellyet nekünk is _kell_  _érezni_ magunkban avett _kegyelem_ 

A _Krisztus_  _oktatás_  _tisztelet_  _kell_  _olvasni_ és eza _tisztelet_  _abból_ áll _hogy_  _hisz_ és _követ_ a mit _tanít_ ö az _igazság_ tsak ezaz _igazság_ üdvezithet minket arrol is _fog_ meg itéltetni a mire a _tanít_ azt ugy _kell_  _hallgatni_ mint _tanítvány_ és _hitel_  _kell_ adni mind annak amit mond _elébe_  _kell_  _tenni_ setéttséginket _hogy_ meg világosittsa és lépesinket _hogy_  _megigazít_ epediglen ugy lesz meg _ha_ magunkra veszük a _Krisztus_  _beszéd_ meg visgálván magunkot arrol a mit mond ugy _hogy_  _megítél_ magunkot _ha_ azon az uton _kívül_ vagyunk a melyre _tanít_ és _hogy_ magunkot rendbe vegyük _követvén_ azt a mit parantsol

Mint _hogy_ az ö _beszéd_ rende minden _igazság_ ugyan arrol is _kell_  _ítélet_  _tenni_ a mi _cselekedet_ és azokot _jó_ vagy rosznak _tartani_ a mint már azok meg _egyezik_ vagy _ellenkezik_ azal _de_ azt sem _kell_ el felejteni egy szers mind _hogy_ az arend el mulhatatlan és meg változhatatlan a meg nem változik és a mit _kárhoztat_ a mindenkor rosz lészen a meg nem _hajol_  _hogy_ a mi _hajlandóság_ alkalmaztassa magát _hiába_  _igyekezik_ arra _erőltetni_  _hogy_ azt mondgya a mi nékünk _tetszik_  _holott_ nékünk _kell_  _az_  _alkalmaztatni_ magunkot és meg nyugodni azon amit mond _hogy_  _ha_ az a mit parantsol nékünk nehéznek tettzik a mi meg romlot szivünknek _tulajdonít_ és _kér_ a _Krisztus_  _hogy_  _meggyógyítván_ minket _kegyelem_ véghez vihesük parantsolatit a midön olyan _dolog_  _talál_  _beszéd_ a melyet nem _érte_  _kér_  _ő_  _hogy_  _megértettet_ azt velünk _hogy_  _ha_ annak _értelem_ szükséges üdveségunkre _folyamodik_ pásztorinkhoz _hogy_ meg magyarázák nékünk és _addig_ a meg világositást vehessünk _táplál_ magunkot az _igazság_ a melyek _világos_ és _igyekezik_  _hűség_  _követni_ azt amit meg foghatunk _hogy_  _megérdemelhet_ az _értelem_ annak a mit még meg nem foghatunk

Hogy _haszon_  _fordíthat_ akristus _cselekedet_ ugy _kell_ azokot _tekinteni_ mint rendét és _forma_ ami magunk viselésének itt _megkülönböztet_ az üdvezitö _különös_  _cselekedet_ atsuda tételeitöl mert atsudákot ugy _tekint_ mint azokért valokot _aki_  _cselekedik_ és atselekedetit _önnönmaga_ ö azt akarja _hogy_  _csodál_  _csodatétel_  _de_ azt is akarja _hogy_  _követ_  _cselekedet_ ö akülönösön valo maga viselésiben minket akart _jelenteni_ vagy is _hozzá_  _hasonlítani_ ezen _ok_ valo nézve mondgya _hogy_  _tanul_ ö tölle nem a vakokot meg világositani és _holt_ fel _támasztani_  _hanem_ alázatos és _kegyes_ szivnek lenni a midön valamely beteget _meggyógyít_ vagy _öt_  _kenyér_  _ötezer_  _ember_  _megelégít_  _akkoron_ nem _őbenne_  _tekint_ magamot _hogy_ én is _ő_  _követ_  _hanem_ abetegben akit _meggyógyít_ és a népben akit _táplál_ mivel én is _beteg_ vagyok és szükséges nékem is akenyér ez igy lévén az üdvezitö _csoda_ meg _tud_  _hogy_ mit _cselekedik_ a lelkem _gyógyítás_ vagy _táplálás_ azt is meg _tud_ anéptöl vagy abetegtöl _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_  _hogy_ meg nyerhesem anékem szükséges _kegyelem_  _de_ amidön atsudákhoz valamely _cselekedet_ tészen a mely _különös_  _ő_ magát _tekint_  _akkoron_  _őbenne_  _tekint_ magamot és _ő_  _kell_  _követni_ példanak okáért _megtilt_ abetegnek _ki_ nyilatkoztatni a _csoda_ melyet _őérte_  _cselekedet_ és el szalad a nép _közül_ a kit _megelégít_  _hogy_  _király_ ne _tesz_ az illyen _cselekedet_  _kell_  _tehát_  _alkalmaztatni_ amagam viselésit és _követni_  _kell_ példáját _elkerülvén_ valamint ö a _hiábavaló_  _dicsőség_ és a nagyra vágyást

Azal az elmével és _igyekezet_  _kell_  _tehát_  _olvasni_ az Isten _fia_  _cselekedet_ a mint meg mondottuk ide _feljebb_ az ö _beszéd_ azért _hogy_ azokhoz szabjuk magunkot mivel _hasonló_  _kötelesség_  _tartozik_  _követni_ azö példáit mint a melyel _tartozik_  _engedelmeskedni_  _beszéd_ mind _beszéd_ mind _cselekedet_ azt az utat akarta meg mutatni a melyen _kell_  _járni_ ugyan erre valo nezve is _kell_  _megtudni_  _hogy_ mit mondot és _cselekedet_  _de_ az Isten _fia_  _cselekedet_  _inkább_ azt _kell_ meg _gondolni_  _hogy_ mitsoda szándéka volt _cselekedet_ és mitsoda jó _erkölcs_ mutatot _ki_  _abban_ mivel _inkább_ ezt a szándékot és ezt a jó _erkölcs_  _tartozik_  _követni_ ö az apostolinak lábokot meg mosa _ebben_ a _cselekedet_ az alázatoságnak jó _erkölcs_  _fényeskedik_ és ö magát azért alázta _ilyenformán_ meg _hogy_ minket az alázatoságra _tanít_ ö a _bűnös_  _eszik_ ennek a _cselekedet_ szándéka a _felebaráti_ szeretettöl vagyon ugyan ezt a szeretetet is _javall_ nékünk példájával

Végtire meg _kell_  _tanulni_ és _követni_ akristus _kegyesség_ mert mint _hogy_ a szeretet akezdete minden _cselekedet_ a mi _cselekedet_ is _jó_ vagy roszak _az_  _képest_ a mint a szeretet a melyböl _ered_ jó vagy rosz a mi szeretetünk jó _ha_ ugy szeretünk a mint a _Krisztus_ szeretet és _ha_ azt szerettyük a mit ö szeretet a mi szeretetünk rosz _ha_ azt szerettyük a mit ö nem szeretet ö agazdagságot _dicsőség_  _gyönyörűség_ nem szerette sött még ezeket meg vetette ö nem _kerül_ a szegénységet a _könnyhullatás_ abestelenséget _fájdalom_  _gyalázat_ ahalált ö tsak az attya _dicsőség_  _keres_ és minden _igyekezet_ a volt _hogy_ néki _tetszik_ és néki _engedelmeskedik_ egy szoval _örökös_ tsak az _isten_ szerette és avétket _gyűlöl_ ö a világi _jó_ magát el vonta akarattyábol és annak _gonoszság_ nem _tart_ ugyan ezt is akarta nékünk _tudta_ adni _élet_ minden maga viselésével és ugyan ezt is _kell_  _követni_ és erröl _gondolkodni_  _élet_ minden napjaiban

Immár minden _meglévén_ mondva még egy nehány szót _kell_ mondanunk arrol _hogy_ mitsoda _haszon_  _kell_ venni a _Krisztus_ szenvedésinek _olvasás_ szükséges azt ugy _tekinteni_ mint akaratal valo szenvedést és igen jó azt ugy _tekinteni_ mint _két_  _ok_ valo szenvedést _itt_ az ö szenvedési _köz_ számlállyák nem tsak azt a mit _ellenség_ szenvedet _hanem_ minden _alacsonyság_ és _ember_  _erőtlenség_ mint agyermekséget _éhség_ szomjuságot _fáradság_  _félelem_ a _sok_  _járás_ és _közönséges_ mind azokot a nyomoruságokot a melyeket _tetszik_ neki fel venni a mi üdveségünkért

Elöször azért szenvedet _hogy_  _elég_  _tesz_ az Isten _igazság_ vétkeinkért és magára vette noha ártatlan volt a vétkeinkért valo _büntetés_  _hogy_ meg mentene az _örökös_  _büntetés_ a melyre itéltettünk volt az _isten_  _igazságos_  _ítélet_ eminket _két_  _dolog_  _kötelez_  _először_  _hogy_ nagy _hálaadó_ szeretettel legyünk a _Krisztus_  _aki_  _miértünk_ szenved és _aki_ mindent _elkövet_  _hogy_ meg üsmértesse velünk _hozzá_ valo nagy szeretetét a második a _hogy_  _teljesség_ valo _gyűlölség_ és _irtózás_ legyünk avétekhez a melyet tsak az _isten_ szenvedési és _halál_  _által_ lehetet _eltörölni_ 

Másodszor _ha_ ugy _tekint_ a _Krisztus_ szenvedésit mint olyat a mely a mi _oktatás_ valo lehet azt _olvasván_  _ilyenformán_  _gondolkodni_ el _kell_ magunkal hitetni _hogy_  _teljesség_ szükséges az üdveségért valo szenvedés mivel tsak azon az uton vezet oda az üdvezitö és ugyan azon ment bé oda maga is szégyenleni _kell_ a lágyságot a melyel _oly_ igen _kerül_ mind azt valami sanyargathatná az _érzékenység_ vagy meg alázná az elmét meg _tekintvén_ magunkot mint _bűnös_ és a _Krisztus_ mint ártatlant az _orvos_  _él_ az _orvosság_ a melyre szüksége nintsen a _beteg_ azt _megvet_ noha néki _teljesség_ szükséges az üldoztetésben vigasztalást _talál_ mivel az urokal egy allapotban vannak egy szoval meg visgalván a _Krisztus_ minden maga viselésit a szenvedésiben a magokét meg szentelni tölle _megtanulhat_ 

A _Krisztus_ az attyátol szenvedet _aki_ is ahalálra adta _ő_ ö az _ember_ szenvedet _aki_  _hálaadatlanság_  _megfizet_ néki minden _jótétemény_  _aki_  _ő_ meg vetették _gyaláz_  _káromol_  _kereszt_  _feszít_ végtire a maga akarattyábol szenvedet mivel ö maga magát ajánlotta áldozatul az emberek üdveségiért az _engedelmesség_ a melyel el vette az attya _kéz_ a pohárt minket arra _tanít_  _hogy_ zugolodás nélkül _kell_ vennünk az _isten_  _küldetik_  _kereszt_ ugy mint a _betegség_ szomoruságót _jószág_ vesztésit atyánk fia _halál_ a mitsoda _kegyesség_ szenvedte mind azokot az _gyalázat_ az _ember_ olyanal _kell_ mi nekünk is ellene állanunk aharagnak és aboszu állásnak a midön valaki _megbánt_ az a _buzgó_ szeretet a melyel magát adta az attya _dicsőség_ és a mi üdveségünkért minket arra _tanít_  _hogy_ meg szentellyük a valoságos _isteni_ szeretet _által_ mind azokot a szenvedéseket a melyeket magunknak adunk vétkeink _bocsánat_ meg _tanít_ példájával _hogy_ az _ember_ üldözéseket az Isten _kéz_ vegyük és _imádni_  _kell_ azö _igazság_ akár mely nagy _igazságtalanság_  _bánik_ is velünk mások meg _tanít_ minket az _ellenség_ valo szeretetre a _gyalázat_  _gyalázat_ ne _fizet_  _megbocsát_ annak _aki_  _megbánt_ és _javall_  _fizet_ a _gonosz_ végtire arra is meg _tanít_  _hogy_ vigasztalnunk _kell_ magunkot aszenvedésinkben meg _tekintvén_ aditsöséget mely azokot _követ_ 

Ugyan azt is _kell_ még igen _jól_  _feljegyezni_ az _olvasás_  _hogy_ mit szenvedet _érte_ akristus netekinttsük tsak azt mondgya szent agoston _hogy_ mere mégyen az Isten fia _hanem_ azt is _tekint_  _hogy_  _hova_ mégyen ö minket _keskeny_  _darabos_ és nehéz uton vezet _de_ az _örökös_  _dicsőség_ vezet _követ_  _ő_ mind végig ö alatson rendben _él_ és afájdalmakban _meghal_  _de_  _holta_ után _feltámad_ és mennyekben fel mégyen _ahol_ az attyának _jobb_  _kéz_ felöl üll ne vegyük el _soha_ szemeinket ö rolla _soha_  _él_ válaszuk az ö _dicsőség_ szenvedésitöl amidön szenved _megtekint_ aboldogságot melyet akar nyerni és midön _dicsőség_ láttyuk _megemlékezik_ arrol _hogy_ a _kereszt_  _általmegy_ bé _dicsőség_ a mint ö _cselekedet_ nékünk is ugy _kell_  _cselekedni_ az ö szenvedésének és _boldogság_  _társaság_  _hív_ minket vagy is inkáb _társ_ lett nyomoruságunkban _hogy_ minket _társ_  _tesz_  _boldogság_ meg fogjuk látni az ö _halandó_  _élet_ az _élet_  _forma_ amelyet _kell_  _élni_ eföldön és azö _boldogságos_  _élet_ a _kép_ annak a melyet nékünk _készít_ menyekben _ha_ ugy _él_ a mint ö _él_ mert valamint szent _Cyprianus_ mondgya a _keresztény_ még olyanok lesznek valamint a _Krisztus_  _hogy_  _ha_ olyanok mostanában a 
 mitsodás ö volt quod _est_  _Krisztus_ hoc érimus Christiani si christum fuerimus imitati 

Végtire az utolso _tanács_ a melyet adhatnak azoknak akik _haszon_ akarják _olvasni_ akristus _élet_ ahogy az az _imádság_  _megelőz_ és _követ_ az _olvasás_ az _olvasás_ elött _kérni_  _kell_ az _isten_  _hogy_ az ö fia _élet_ minden részeiben üsmertesse meg velünk mi formában akarja _hogy_ mi azt _haszon_  _fordíthat_ és az _olvasás_ után _kér_  _kegyelem_  _hogy_  _követhet_ azt a mire _tanít_ Az _ige_  _megtestesülvén_  _közte_ maradot mondgya az _evangélium_  _teljes_ lévén _kegyelem_ és _igazság_ ö _elhoz_ az _igazság_  _hogy_  _hivatal_  _tanít_ és akegyelmet _hogy_  _követtet_ velünk azt amire az _igazság_  _tanít_ ez az _igazság_ akinek _kell_ minket _tanítani_ minden _cikkely_  _ki_ tettzik az ö _élet_  _de_ tsak a lelki szemek láthattyák azt meg ö nékie _kell_ fel nyittani szemeinket más képen: az ö _cselekedet_ és _beszéd_ olyanok lésznek nékünk mint a bé zárt _könyv_ vagy mint a _példabeszéd_ amelyeket nem _ért_ és a midön az _igazság_ üsméretire fel nyittya szemeinket _kér_ arra _hogy_  _felgerjeszt_  _benne_ szeretetét és adgya meg nékünk azt a _kegyelem_ melyet szenvedésivel nyert nékünk és a mely szeretetti _tudomány_ és _követtet_ példájátt akristus _ember_ lett _hogy_ az emberek szeresék azért _él_  _hogy_ nékik meg mutassa miformában szeresék és a menyekben viszá ment _hogy_ nékik a szent lelket _elküld_  _aki_ is az ö szivekben _önt_ azt a szeretetet a melyet _kíván_ töllök etehát egész munkája az üdveségünknek üsmérjük meg magunkban _hogy_ mitsoda _kötelesség_  _tartozik_ szeretni akristust _megtanul_ az _élet_  _hogy_ mi formában akarja _hogy_ szeresük _kér_  _kegyelem_  _hogy_ ugy szerethesük amint _kívántatik_ és _hogy_ 
 adgya szivünkben azt atüzet amelyröl maga szól Azért _eljön_  _hogy_  _tűz_  _hint_ a _föld_ mit _kíván_  _hanem_  _hogy_  _meggyúl_ 

Vége



Elsö _könyv_ 

A mely magában _foglal_ mind azt valami lett _keresztelő_ szent _János_  _fogantatás_  _fogvást_ a _Krisztus_ prédikálásának elsö _esztendő_ pag 1


Második _könyv_ 

A mely magában _foglal_ a mit a _Krisztus_  _cselekedet_ : predikallásának _két_ elsö _esztendő_ pag 39


Harmadik _könyv_ 

Mely magában _foglal_ mind azt valamit akristus _cselekedet_ predikállásának _harmadik_  _esztendő_ : pag 89


Negyedik _könyv_ 

Hogy mit _cselekedet_  _Jézus_  _Jeruzsálem_  _győzedelmes_ bé menetelétöl _fogvást_ menyben meneteléig 181

A _Krisztus_  _Jézus_ 
 _élet_ 
 _história_ 

Világ _teremtés_ után _négyezer_  _esztendő_ számlálnak amelyek alat mindnyájan az emberek az _ördög_  _kegyetlenség_ alat sohajtoznak vala akinek rabsága alá vettettek volt a vétek _által_ tsak nem az egész világot _elborít_ a _bálványozás_ setéttsége egyedül a sidó nép üsmérte az _isten_ és ugyan tsak az is várta a _megígért_ messiást mert _mihelyt_ az _ember_ a _halál_ rabsága alá _ad_ magát az _ördög_  _incselkedés_ az kit az Isten azal _fenyeget_  _hogy_ egy aszony olyan _fia_ szülne _aki_ ö ellene _hadakozik_ és az Isten meg üsmértetvén és _imádtatván_ magát _bizonyos_ számu _ember_ ugyan azoknak maradéki _közül_  _kelletik_ születni a _kígyó_ valo _győzedelmes_ és az emberek meg szabaditojának

Leg _előbbször_  _Ábrahám_  _megígér_ az Isten _hogy_ minden nemzetek meg áldatnak az ö maradékában ezt az _ígéret_ meg ujitá az után mind Isáknak mind _Jákob_ és _idő_ világosabban meg magyarázá a _Jákob_  _tizenkét_  _fia_ származot sidoknak _hogy_ miben állana a nemzetek áldása reménséget adván nékik egy olyan meg váltorol akinek születesét _élet_ és _halál_ világosan meg mondotta nékik meg _előre_ sött még azt is akará _hogy_ valami rajtok _történik_  _jelent_ szüntelen azt a meg váltot áldozatokot rendele nékik amelyek _jelent_ azt anagy áldozatot a mely _által_  _eltöröl_ az emberek vétkit és _őértük_ olyan _csoda_ tett a melyek árnyéki és _jel_ valának azoknak amelyeket _idő_ akart _tenni_ az egész világ üdveségiért

Ez igy lévén mindenek _hirdet_ nékik azt az _isteni_ meg váltót a proféták _aki_ az Isten _sok_  _íz_  _küld_  _hozzá_  _tudta_ adták nékik _eljövetel_ és anyomoruságok a melyekel _ostoroz_ öket az _isteni_  _igazság_ rendeletlenségekért _buzgóság_  _óhajtat_ és nyukhatatlanságal váratta vélek a mesiást vagy a _Krisztus_ az elsö sidó szó a másika _görög_ mindenike _kenetetett_ tészen a sidok _eszerint_ nevezék azt akit ugy várták mint egy nagy _király_ akit az Isten _különös_  _kenet_  _felken_ amely _kenet_ az ö _király_ és profétajoknak _felkenetetés_ tsak _jel_ volt

Végtire _négyezer_  _esztendő_  _tartó_ várakozások után az _idő_ melyet az Isten az emberek válttságára rendelte volt és a melyet a proféták _megjövendöl_ bé tellyesedék a romaiak igen nagy _békesség_ valának augustus _császár_ uralkodása alat és a sidokon _Heródes_ uralkodot akit is a romaiak adták volt nékik _király_ ennek az _idegen_  _király_ uralkodása nyilvanságos _jel_ volt a messiás rövid _idő_ alat valo _elérkezés_ ezen _jövendölés_  _szerint_  _Jákob_ Elnem vétetik a _fejedelem_ pálcza _Júda_ és a _fejedelem_ az ö _ágyék_ mig el nem _jön_  _aki_  _elküldetik_ és ö lészen a nemzettségek várása _ugyanabban_ az _idő_ is _beteljesít_ az Isten azö _örök_  _fogva_ valo szándékát _hogy_ akristus _Jézus_ a sidok és apogányok szabaditoja a sidok _között_ születesék és végben vitte ö általa az emberek üdveségének nagy munkáját olyan formában a mint az _evangélium_  _elöben_ adgya és a melyet _leír_  _ebben_ a _história_ 

 _Krisztus_  _Jézus_ 
 _élet_ 
 _história_ 


ELSÖ _könyv_ 
A mely magában _foglal_ mind azt valami lett _keresztelő_ szent _János_ 
 _fogantatás_  _fogvást_ akristus prédikállásának elsö _esztendő_ 


 A sidok _között_ vala egy szent pap kinek neve zakariás volt ez a szent _ember_ az ö _feleség_  _Erzsébet_ az Isten parantsolattyában szentül _él_  _mindkettő_  _koros_ valának az Isten meg akarván probálni az ö jó _erkölcs_  _hogy_ az után azt nagyob _fényesség_  _megjutalmaztat_ nékik _gyermek_ nem adot vala és meg _enged_ nékik szenvedni a magtalanságnak _gyalázat_ a melyet _abban_ az _idő_ ugy _tekint_ mint menyei átkot ugy _történik_  _egykor_  _hogy_ zakariás a _templom_ szolgálván az ö rendi _szerint_ és az _isten_ jó _illat_  _ajánlván_ a törvény parantsolattya _szerint_  _Gábriel_ angyal _megjelenik_ néki és _tudta_  _ad_ az Isten parantsolattyábol _hogy_ fia lenne kinek neve lenne _János_  _hogy_ az a _fiú_ nagy lenne Isten elött még az annya méhében _betöltetik_ szent lélekel _hogy_ a még _megtérít_ sokakot az _Izrael_  _fia_  _közül_ és _aki_ az ur elött _jár_ az _Illyés_ lelkével és _erő_  _hogy_ néki utat _készít_ és az _ember_ arra _int_  _hogy_  _ő_ bé _fogad_ Zakariás pedig _kételkedik_ ezeknek azigéreteknek _igaz_ voltában _felel_ az angyalnak miröl üsmérhetem én azt meg _hogy_ a mit mondasz az _igaz_ légyen mivel én _öreg_ vagyok és azén _feleség_ már _koros_ az Angyal _hihetetlenség_ meg _fedd_ és meg mondá néki _hogy_ azon szempillantásban meg némulna és _mindaddig_ nem szollana valamég mind azok bé nem tellyesednek a miket _megjövendöl_ néki zakariás azon _óra_ meg némulván anépnek nem szolhata _hanem_ tsak _jel_  _által_ mutogatot _aki_ is észre vévé _abból_  _hogy_ valamely látása lett volna

Zakarias el végezvén amaga szolgálattyának az _idő_ viszá _tér_ amaga _ház_ mely _Júdea_  _egy_ városában volt és az Isten _beteljesít_ a mit az angyal _által_ mondatot volt néki mivel _Erzsébet_  _fia_  _fogan_ méhében és nagy rejtékben marada _öt_  _holnap_  _hogy_ az alat tsak egyedül az Isten elött vigadhason azért akegyelemért melyet tett véle meg mentvén _ő_ a magtalanságnak _gyalázat_ és olyan _fia_ adván néki _aki_  _oly_ nagy _dolog_ mondottanak


  _Erzsébet_  _hat_  _hónap_  _terhes_ volt a midön az Isten ugyan azon Angyalt a kit Zakariáshoz _küld_ volt _galileai_ názáreth városában _küld_  _hogy_ akristus születésit _tudta_ adná annak a személynek a kit _örök_  _fogva_ anyának válásztotta volt ez a személy _Dávid_  _família_ valo szent szüz volt kinek neve volt Mária akit ugyan azon _família_ valo _József_ nevü _ember_  _eljegyez_ és _aki_ szüzeségben _élvén_ az ö _férj_ néki mind _bizonyság_ mind _hív_  _örző_ volt _tisztaság_ az Angyal bé menvén _ház_  _köszönt_ és mondá néki üdvez légy _ó_ ’ malasztal _teljes_ az ur vagyon _teveled_ tevagy áldot az _asszonyi_ állatok _között_ a szent szüz nagyon _megháborodik_ az angyal _jelenvaló_ létin és igen álmelkodék _köszöntés_  _de_ az angyal _megbátorít_ mondván _hogy_ ne _fél_ és _hogy_ olyan _fia_ szülne _aki_ nagy lészen _aki_ a magosságbéli _fia_  _hívattatik_ akinek az Isten véghetetlen _birodalom_  _ad_ és azt a fiát _Jézus_ neveze az az üdvezitönek a szent szűz meg _gondolván_  _hogy_ mitsoda formában _él_ szent _József_ és nem látván modgyát miképen _megtarthat_ szüzeségit _ha_ anyává lészen mondá az angyalnak _hogy_ lehet a meg mivel _ember_ nem üsmérek az Angyal _felel_ néki _hogy_ az a szent fia akit az Isten _fia_  _hív_ a szent léleknek láthatatlan _erő_ fog tölle születni és meg akarván néki mutatni _hogy_ Isten elöt nem lévén semmi lehetetlen véghez viszi _benne_  _mindenhatóság_ ezt anagy _csoda_ az után _tudta_  _ad_ néki _hogy_ mitörtént légyen az ö rokonával _Erzsébet_  _aki_ is anyi _sok_  _idő_  _tartó_ maktalansága után már _hat_  _hónap_  _terhes_ ezeket _hallván_ a szent szüz észre vévé _hogy_ anya lévén szüzeségit el nem vesztené alázatoságal _engedelmeskedik_ az Isten parantsolattyának és mondá az angyalnak _íme_ az urnak szolgáloja legyen nékem ate mondásod _szerint_ az angyal el menvén tölle a szent lélek réája szálla véghez vivé _benne_ a nagy titkot a melyhez készitette volt _ő_ annak elötte sokal néki adot _bőséges_ malasztival a szent szüz mehében _fogad_ az Isten fiát a _Szentháromság_ második személyét _ki_  _megtestesül_ az az _hogy_  _ember_ lett  _test_ és lelket vévén magának valamint mi ennek a _tiszta_ és alázatos szüznek méhében

Maria _megtudván_ az ö rokonának _teher_ valo letit nagy siettségel mene látogatására _odaérkezvén_ mindgyárt _köszönt_ arokonát _Erzsébet_ pedig _mihelyt_  _meghall_ a szavát azonal 
  _érez_  _hogy_ a magzattya _öröm_ röpöse méhében és _betelvén_ szent lélekel _felkiált_ áldot vagy az _asszonyi_ állatok _között_ és áldot ate méhednek _gyümölcs_  _honnét_ vagyon enékem _hogy_ az én uramnak anya _jön_  _hozzá_ az után meg mondá a szent szüznek mint röpösöt méhében a magzattya és _ismét_ mondá _boldog_ vagy _hogy_  _hisz_ mert valamiket meg mondatot néked az ur azok mind bé tellyesednek A szent szüznek szive ezekért aditséretekért fel nem fuvalkodék meg üsmérte az _isten_ vett malasztakot ugyan az ö _dicsőség_ is akarta azokot _fordítani_ és nem _hogy_  _hit_  _tulajdonít_ volna mind azt a minek _benne_ bé _kelletik_ tellyesedni _hanem_ azt _tiszta_ ateremptö _irgalmasság_  _tulajdonít_ mondván magasztallya az én lelkem az urat és az én lelkem _örvendezik_ az én meg váltó _isten_ mert _megtekint_ alázatoságát szolgálojának amidön az _isten_ ugy tettzik aleg _kis_  _teremt_ állattya _által_ is nagy _dolog_ viszen végben _őelőtte_  _kedves_  _dolog_ az alázatosokot fel magasztalni és a _föld_ vetni a _kevély_ és _hogy_ ö _hív_ az _ígéret_ mivel azért választotta _ő_  _fia_ anyává _hogy_ bé _tölt_ az _irgalmasság_ melyet meg _ígér_ volt _Ábrahám_ és atöb patriárkáknak


 A szent szüz _három_  _holnap_ maradván rokonánál az után viszá _tér_  _ház_ azonban pedig az _Erzsébet_ szülésének az _idő_  _elérkezvén_ akörül lévö szomszédi és attyafiai _hozzá_ menének és vigadának véle együt _hogy_  _fia_ szült volna a nyoltzadik napon a mellyen _kelletik_  _körül_ metélni a _gyermek_ és nevet adni néki mindnyájan zakariásnak akarák nevezni _de_ egyedül _Erzsébet_ arra reá nem álla akarván _hogy_  _János_  _hívattatik_ valamint az Isten azt meg parantsolta volt az angyal _által_ mindenek mondák néki _hogy_ senki a _família_ azon a neven nem _hívattatik_ és _int_ zakariásnak _hogy_  _kijelent_  _eziránt_ mi volna akarattya _aki_ is egy _írótábla_ vévén _kéz_  _felír_  _hogy_  _János_ legyen az ö neve azonnal meg nyilék azö szája és nyelve és szolni _kezdvén_ az _isten_  _dicsér_ mindnyájan akik _jelen_ voltanak és látták ezt a _csoda_ vagy akik azt _meghall_  _csodálkozni_  _kezd_ rajta és _kérdeni_  _kezd_ egy mástol mit _gondol_  _hogy_ mi lesz még ebböl a _gyermek_ 

 _de_ a mit mások nem _tud_ zakariásnak _aki_ nyilatkoztatot volt _aki_ is _betöltetvén_ szent lélekel meg üsmérte a _megtestesülés_  _titok_ és azt is _hogy_ mitsoda része lenne _abban_ atitokban az ö _fia_ azért is _mihelyt_ a szollás _visszaadatik_ néki _jövendölni_  _kezd_ mondván Áldot légyen az _Izrael_ ura _isten_ mert meg látogatta és meg váltotta az ö népét az Isten _Dávid_  _ház_ valo meg váltót adot _hogy_  _beteljesít_  _ígéret_ mellyeket tett volt _Ábrahám_ és a melyeket _gyakorta_  _kihirdet_ aproféták _által_ és a _megtestesülés_  _haszon_ ezen _kevés_ szok alá _foglal_ meg _ígér_ nékünk _hogy_ meg szabadulván _ellenség_  _kéz_ szolgálni fogjuk _ő_ elöttejárván a szenttségben és _igazság_  _élet_ minden napjaiban az után a _fia_ igy szolla és _te_  _kisgyermek_ a magoság bélinek profétája lészesz mivel az urnak szine elött _fog_  _járni_  _hogy_ néki _elkészít_ az utakot és _hogy_ az ö népével meg üsmértessed az üdveséget az Isten _beteljesít_ mind azokot valamiket _megjövendöl_ zakariás a _fia_  _hogy_ pediglen arra a nagy szolgálatra _készít_  _ő_ a melyre rendelte volt _megerősít_  _ő_ lelkével és azt akará _hogy_ a pusztában laknék _mindaddig_ valamég az _Izrael_ népe elött _kelletik_ néki _megjelenni_ 


 Az alat a még a szent _János_ születésekor valo _csoda_  _hír_  _elterjed_ az egész _Júdea_ a szent szüz _aki_ názárethben _visszatér_ nagy _csendesség_  _gondolkodik_ a titokrol melyet az Isten munkalodot _benne_ a mely _dolog_  _eltitkol_ volt a _férj_ elött _de_ a _terhes_ volta azt _ki_ nyilatkoztatta és szent _József_ észre vévé _hogy_  _teher_ volna _de_ mivel _hogy_  _igaz_  _ember_ volt nem akará azt _kihíresíteni_  _de_ fel _tesz_ magában _hogy_  _titkon_ meg válnék a _feleség_ ezen _gondolat_ lévén az angyal _megjelenik_ néki és monda _József_  _Dávid_ fia ne _fél_ magadhoz venni máriát ate _feleség_ mert a mi _őbenne_  _fogantatik_ a szent lélektöl vagyon a mely _fia_ fog szülni azt _Jézus_ nevezed mert ö szabadittya meg népét _bűn_  _József_  _engedelmeskedvén_ aparantsolatnak a _feleség_ lakék nem _élvén_  _soha_ a 
  _házassági_ szabadságal _-e_  _szerint_ tellyesedik vala bé a mit az Isten _megjövendöltet_  _Izajás_ profétával _ilyen_ egy szűz méhében _fogad_ és _fia_ szül a kit _Emánuel_ nevezik a mely tészi Isten mi velünk


 A szent szüz szülésének _idő_  _elérkezvén_ akristus _Jézus_ evilágra _hoz_ olyan formában amint ez után meg fogjuk mondani mert minek elötte _feltesz_ születésének _história_ szükséges és _igazságos_ meg üsmértetni azt _aki_ születik Az emberek le szokták _írni_ a _földi_ nagy uraknak _genealógia_  _hogy_ öket nagyob _tisztelet_  _tesz_ nemesi vérekért és _elei_ nagy _cselekedet_ Maria ollyan _fia_ szül a kinek _két_  _genealógia_ és _két_ születésit adgya _elöben_ az _evangélium_ mert annak a _fiú_  _két_  _természet_ vagyon a _Krisztus_ Isten és _ember_ egy szers mind és egy személyben _foglal_ az _isteni_  _természet_ és az _ember_  _természet_ ugy mint _ember_  _sok_ számu _ember_ származik ugy mint Isten tsak az _atyaisten_ ugy mint _ember_  _idő_ születik ugy mint Isten _örök_  _fogva_ születet és 
  _örök_  _fogva_ valo nézük meg mit mond nékünk szent _János_ az ö _isteni_ és _örök_  _fogva_ valo születéséröl és _hogy_ mitsoda _ok_ akart _ember_ lenni

Azt mondgya _tehát_  _hogy_ a _Krisztus_ az _isten_  _ige_ az az az _isten_  _gondolat_ vagy szava a midön valaki _gondolkodik_ az elméjiben olyan lelki _képzelés_  _formál_ a mely _képzelés_ vagy _kép_ nevezik _ige_ az az az elme szavának mivel ugy mondván a _gondolat_  _beszél_ az elme magával Az Isten _tiszta_ lélek _aki_  _tökéletesség_ üsmeri magát és _aki_ magát _örök_  _fogvást_ üsméri magát üsmérvén _gondolkodik_  _tehát_ és magárol _tökéletes_  _kép_  _formál_ és az _akképp_ az ö _ige_  _de_ a mi azt az _ige_ véghetetlen képen _feljebb_ magasztallya minden _ember_  _gondolat_ felet ahogy az az _ige_ más személy és _mindazonáltal_ ugyan azon Isten _aki_  _ő_  _formál_ És ez akét személy véghetetlen szeretettel szeretvén egy mást _örök_  _fogvást_ az az _örök_  _fogva_ valo szeretet a melyel egy mást szeretik egy olyan _harmadik_ személy akit szent léleknek nevezik és _aki_ ugyan azon Isten mint akét elsö személy _aki_ származik Erre _tanít_  _hát_ minket a _Szentháromság_ valo _hív_  _aki_ is nem más _hanem_ az az Isten akit _imád_ egy _három_ személyben akinek a második személyit _fiú_ nevezik nem tsak azért _hogy_ az elsö személytöl születet akit ezen _ok_ atyának nevezik _hanem_ még _ige_ mivel az _ige_  _belső_ valo _gondolat_ és szava az elsö személynek _aki_ magát üsmervén _ő_ szüli és _aki_ öröktölfogva szüli mivel _örök_  _fogvást_ üsméri magát: Ezért is mondgya szent _János_  _kezdet_ azaz _hogy_ a világ _kezdet_ az _ige_ már volt és az _isten_ volt mivel agondolat az elméjiben vagyon annak _aki_ azt _gondol_ és ö Isten volt és az _ige_ egy azal _aki_  _ő_ szülte

Az _ige_  _tehát_ mint Isten mindeneknek _teremtő_  _ezért_ is mondgya az _evangélista_  _hogy_ mindenek ö általa lettek és semmi nem lett ö nála nélkül ettöl vagyon _hogy_ némelykor az Isten _bölcsesség_ nevezi az _írás_  _ő_ mert az attya üsmerettsége _által_ születet és némelykor az Isten _kar_ és _erő_ mert az Isten mindeneket ö általa _teremt_  _ismét_ azt mondgya szent _János_  _hogy_ az _élet_  _őbenne_ vagyon nem is lehet más képen mivel ö általa _él_ mind az a miben _élet_ vagyon azt is mondgya _hogy_ az az _élet_ az emberek világosága volt mivel az emberek okosok lévén olyan lelkek vagyon a mely meg világositatot a _bölcsesség_ és az _igazság_  _által_ ez a _kettő_ pedig valoságos _élet_ a léleknek és a midön a lélek _megfosztatik_ a _bölcsesség_ és azigazságnak világoságátol _akkoron_  _meghal_ a menyiben meg _hallhat_ Azige pedig _önnönmaga_ az az _igazság_ és az az _örökös_  _bölcsesség_ a mint szent _János_ mondgya és ezen _kettő_ valo részesülés tészi a lelkeket _bölcs_ és _igaz_ mivel azö _igazság_ és _bölcsesség_ tsak attol avéghetetlen _bölcsesség_ származik a mely nem _egyéb_  _hanem_ azIsten _ige_ az _evangélista_  _hozzátesz_  _hogy_ eza világoság a setéttségben _fénylik_  _tudniillik_ az emberek _között_ kik el valának temetve a véteknek setéttségében a mely setéttség meg nem üsmérte azt a világoságot _hogy_ pediglen meg üsmértesse azt vélek az Isten _hozzá_  _küld_  _János_ nevü _ember_ ugyan azont akinek _feljebb_ láttuk _csodálatos_ valo születésit és _ezután_ meg fogjuk látni mit _cselekedet_  _hogy_ véghez vihesse _hivatal_ a mely _hivatal_  _abból_ állot _hogy_ meg mutassa az _ember_ a világoságot melyet vakságok nem _enged_  _hogy_ meg láthassák _hogy_ az _ige_ avilágban vólt _de_ avilág azt meg nem üsmérte _tudniillik_ avilágot szeretök kik a _teremt_ állatokhoz _kapcsolván_ magokot az _isten_  _elfordít_ szemeket és szereteteket _hogy_ az _övé_ az az az emberek kik az ö _teremt_ állati és _főképpen_ asidok kik nepei valának _ő_ bénem _fogad_ és bé nem _fogadván_ az ö _isten_ el vesztették azt a nagy _haszon_ a melynél nagyobat nem remélhettek mivel _hatalom_ adot mind azoknak kik _ő_ bé _fogad_  _hivén_ nevében _hogy_ az Isten _fia_ legyenek nem testi születés _által_ a mint az emberek születnek _hanem_ lelki születés _által_ melyet az _isten_ veszik és _hogy_  _megérdemel_ az _ember_ ezt aditsöséges születést az _ige_ mondgya az _evangélium_  _test_ lett és _közötte_ maradot az az _hogy_  _ember_ lett és ugy mint Isten _örök_  _fogva_ születet az Atyának _kebel_ és ugy mint _ember_  _idő_ születet a szent szüznek méhéböl és ugyan ezen utolso születésinek _história_ fogjuk ide aláb le _írni_ 


 Augustus a romai _birodalom_  _császár_ az egész _birodalom_ lévö népeknek számát meg akarván tudni parantsolatot _kiad_  _hogy_  _ki-ki_ a maga városaban menne magát _felíratni_ erre a parantsolatra valo nézve szent _József_ a szent szüzel _Galilea_  _Betlehem_ a _Júda_ városában mene _hogy_ ót _felírat_ anevét mivel _Dávid_  _família_ valo volt és eza _király_  _Betlehem_ születet a mely várost az _írás_  _Dávid_ városának nevezi a midön ótt lettek volna a szent szüz szülésének _idő_  _elérkezvén_ a _Krisztus_  _Jézus_ szülé és bé polálá és mint _hogy_  _hely_ nem vala a _vendégfogadó_ a _jászol_  _fektet_ avároshoz _közel_ a _juh_  _őrizvén_ a pásztorok egy szers mind nagy _fényesség_ vévé öket _körül_ és az angyal _megjelenvén_ mondá ne _fél_ mert ollyan jó _hír_ mondok néktek amely bé _tölt_  _öröm_ az egész népet mivel ma a _Dávid_ városában olyan üdvezitö születet néktek _aki_ az ur _Krisztus_ és erröl a _jel_ meg űsmeritek egy _gyermek_  _talál_ bé polálva egy _jászol_  _fektetve_ és azonnal nagy menyei sereget _hall_ kik _dicsér_ az _isten_ és mondák _dicsőség_ a magosságbéli _isten_ és _békesség_ a _föld_ lévö jó akaratu _ember_ az angyalok el menvén a pásztorok siettségel menének _Betlehem_ a _meghal_  _talál_ Mariát _József_ és akis _gyermek_ ajászolyban és meg láták _hogy_ az angyal _igaz_ mondot volt nékik ök pedig _visszatérvén_ az _isten_  _dicsér_ és mindennek _hirdet_ a _csodálatos_  _dolog_ melyeket láttak és mindenek _csodálkozva_  _hallgat_ öket a szent szüz pedíglen a szivében _tart_ mind ez _ige_ és _az_  _gondolkodik_ 


 A Mojses _törvény_ szerent minden férfiu _gyermek_ környul _kelletik_ metélni nyoltzad nap mulva születések után az Isten _eszerint_ parancsolta volt meg _Ábrahám_ mivel egy _fia_ akarván adni ennek a patriárkának a kinek maradékábol _kelletik_ születni a meg váltonak és szövettséget akarván véle _tenni_ a melyet meg _kelletik_  _tartani_ azö maradékinak a _körülmetélés_ parantsolá néki mint _bélyeg_ és _jel_ ennek a szövettségnek _fenyegetvén_ azal minden férfiu _gyermek_  _aki_ ez a _jel_ nem volna _hogy_  _kitöröl_ népenek száma _közül_  _Ábrahám_ és az ö maradéki a sidok meg _tart_  _hűség_ ezt a _törvény_ akristus meg akarván _tartani_ ezt a _törvény_ azért is _evangélium_ nékünk fel _tesz_  _hogy_ a nyoltzadik napon _körülmetél_ és _Jézus_ nevezteték az angyal meg mondotta volt még _fogantatás_ elött _hogy_ ezen névre nevezék


 A szent szüz és szent _József_ még _Betlehem_ valának a midön a mágusok _Jeruzsálem_  _érkezik_ az az _filozófus_ kik _napkelet_  _jön_ és akik _kérdezkedik_  _hogy_  _hol_ volna az ujonnan születet sidok _király_ mondván _hogy_  _napkelet_ látták volna atsilagját és _hogy_  _imádni_  _jön_  _ő_ ezen akérdésen _csodálkozik_ a _jeruzsálembeli_ és _Heródes_  _király_ igen _megháborodik_  _összegyűjt_ az áldozo papokot és atudosokot _hogy_  _megtudhat_ töllök _hol_  _kelletik_ születni a messiásnak akit vártanak mivel ö azt _jól_ észre vévé _hogy_ azt _keres_ a magusok a sidok _király_ nev alat mindnyájan azt _felel_ néki _hogy_  _Betlehem_ 
 mikéus proféta _szerint_  _és_  _te_  _Betlehem_  _Júda_  _föld_ semmi képen nem vagy _kis_ a _Júda_  _fejedelem_  _között_ mert _belőle_  _kijön_ avezér _aki_ az én nepemet _Izrael_ vezérellye

 _Heródes_ ezeket _hallván_  _titkon_ magahoz _hívat_ a mágusokot és _tudakozódik_ töllök _hogy_ mitsoda _idő_ látták volna azt atsillagot az után _elküld_ öket _Betlehem_ mondván _eredjetek_ és _tudakozódik_ agyermek felöl és mikor _megtalál_ adgyátok _tudta_  _hogy_  _had_ menyek el én is _imádni_ a mágusok alig _indul_  _Betlehem_  _felé_  _hogy_ meg láták a _csillag_ melyet _napkelet_  _felé_ láttak volt és az _evangélium_ fel tészi _hogy_ a _csillag_ meg látván igen _megörül_ atsillag _előtte_ menvén meg állapodék a _hely_ felet _ahol_ akristus vala a mágusok bé menvén aházban ót _talál_ a _gyermek_ az ö anyával a szent szüzel: és _leborulván_ elötte _imád_  _ő_ és ajándákot ajánlának nékie aranyat _tömjén_ és myrhát és minek utánna véghez vitték volna _tisztelet_ a magok _haza_  _visszatér_  _de_  _Jeruzsálem_  _elkerül_ mert álmokban meg volt nékik mondva _hogy_  _Heródes_ viszá ne _tér_ 


 A szent szüz és szent _József_  _hűség_ meg _tartván_ a _körülmetélés_ valo parantsolatot ugyan azon _hűség_ akarák véghez vinni a _törvény_ meg más más _két_ parantsolattyát is az _egyik_ annak az anyákot _tekint_ és a másodika az elsö szülötteket az elsö parantsolat azt 
  _hagy_ az aszonynak _hogy_ a szülése után egy _darab_  _idő_  _ház_ maradgyon semmihez olyanhoz ne nyullyon a mi az urnak szenteltetet se a szent _hely_ bé ne menyen az az _idő_ pedig negyven napig _tart_ a férfiu _gyermek_ és nyolczvan napig a _leánygyermek_ és a midön ez az _idő_ bé tellyesedet az aszszonynak a _templom_  _kelletik_ menni _hogy_  _megtisztul_ és ót egy _bárány_  _kelletik_ adni az áldozatra és egy _galamb_ vagy egy _gerlice_ a _bűn_  _hogy_  _ha_ pediglen egy _bárány_ nem adhatot szabad volt a _bárány_  _hely_ egy _galamb_ vagy egy _gerlice_ adni

A második parantsolattya a _törvény_ a mely az elsö szülöt _fi_  _tekint_ arra _kötelez_ a szüléket _hogy_ azokot bé mutassák az _isten_ és pénzen meg válttsák minden elsö szülöt _Izrael_ az emberek és az állatok _között_ az _isten_ volt szenteltetve ezt aparancsolatot _akkoron_  _kiad_ a midön _Egyiptom_ minden elsö szülötet _megölet_  _hogy_  _fáraó_ a népe _elbocsátás_  _kényszerít_ ezen szentelésel arra akará _kötelezni_ a sidokot _hogy_  _soha_  _él_ felejtenék azt ajó téteményit és mint _hogy_ szükséges volt _hogy_ a szenteltetet _dolog_ néki fel áldoztassék áldozatul azal meg elégedék _hogy_ állatokot áldozanak és a _fi_ meg válttsák lehetet volna azokot a _gyermek_ néki szentelni más képen is példának okáért _hogy_ az _oltár_ szolgállyanak _de_ erre a _hivatal_ a lévi nemzettségit választá az _Izrael_ lévö elsö szülöttek _hely_ ugy _hogy_ minden elsö szülöttetet meg _kelletik_ váltani a lévi nemzettségin _kívül_ 

A _boldogságos_ szüz _engedelmeskedni_ akarván ennek akét parantsolatnak negyven nap mulva szent _József_  _Jeruzsálem_ mene _hogy_ a _megtisztulás_ valo áldozatot bé ajánlya az _evangélium_ fel tészi _hogy_ a szegények áldozattyát ajánlotta a _kis_  _Jézus_ el vitték magokal _hogy_ az _isten_ bé mutassák és meg válttsák mivel nem a lévi _hanem_ a _Júda_ nemzettségiböl valo volt Az alat _hogy_ a _templom_ lettek volna a szent léleknek sugarlásabol _odaérkezik_ egy szent siméon nevü _öregember_ Ez _igaz_ és _istenfélő_  _ember_ vala _aki_ lakozot a szent lélek és _aki_ szüntelen suhajtozot a meg válto után _aki_  _által_ meg _ígér_ volt az Isten _hogy_ meg vigasztallya népét az _isten_ lelke _aki_ váratta és _óhajtat_ véle a meg válto _eljövetel_ ugyan azon lélek meg is _ígér_ volt neki _hogy_ meg nem halna _addig_ a még meg nem látná erre valo nézve a midön a szent szüz és szent _József_ akristus _Jézus_ a _templom_ vivék ez a szent _öregember_ is az _isten_ sugarlásábol a _templom_ mene agyermeket az _öl_ vévé az _isten_  _dicséret_  _ad_  _hogy_  _betölt_ néki tett _ígéret_ és az után a _halál_  _kezd_  _óhajtani_ mivel szemeivel meg látta volna azt az üdvezitöt a kit az Isten a népek szine _elébe_ tészi _hogy_ világosága légyen a népeknek és _dicsőség_  _Izrael_ 

Szent _József_ és a szent szüz álmélkodásal _hallgat_ és _tekint_ ezeket simeon pediglen _hozzá_  _fordulván_ meg áldá öket és mondá a szent szüznek _hogy_ az a _gyermek_ sokaknak romlására és _feltámadás_ lenne _Izrael_  _sok_ ellen mondásokot szenvedne az _ember_ és azok az ellen mondások olyanok lennének néki mint a _hegyes_  _tőr_ mely _általver_ szivit _keserűség_ ugyan azon _óra_  _odaérkezik_ egy szent _Anna_ nevü _özvegyasszony_ nyolczvan _négyesztendős_  _aki_  _jövendöl_ és _aki_ szüntelen atemplomban maradot szolgálván az _isten_  _éjjel-nappal_  _imádság_ és _böjtölés_  _által_ ez a _Krisztus_ látá és meg üsméré az Isten lelke _által_ akinek is _dicséret_  _ad_ a világhoz valo _kegyelem_ meg váltot adván néki és azután a meg váltorol _kezd_  _beszélni_ mind azoknak kik várák _eljövetel_ 


 A szent szüz és szent _József_  _Jeruzsálem_  _ki_ menének minek utánna véghez vitték volna atörvénynek parantsolatit azonban pedig _Heródes_ várván amágusok viszá _térés_ meg akarván töllök tudni _hogy_  _hol_ volna az uj _király_  _aki_  _tart_  _de_ látván _hogy_ meg tsalatkozot volna várásában mivel amágusok más uton _visszatér_ azon nagyon _felindul_  _harag_ fel is _tesz_ magában _hogy_  _Betlehem_ és a _körül_ valo _hely_ a _gyermek_ kik _két_  _esztendő_  _fogvást_ születtek mind _megölet_ véghez is vivé ezt a _kegyetlen_ szándékát _gondolván_  _hogy_ azok _között_  _találkozik_ az akinek veszedelmire _igyekezik_  _de_ az Isten rendeléséböl igen meg tsalá magát mivel anyi _sok_  _gyermek_  _között_  _ki_ vérit _kiont_ tsak _egy_  _keres_  _halál_ ugyan egyedül azt az _egy_ nem _megölethet_ mivel az angyal _megjelenik_ álmában szent _József_ és _tudta_  _ad_  _hogy_  _Heródes_ el akarná veszteni akristust és meg parantsolá _hogy_ a _gyermek_ és az annyával szaladna _Egyiptom_ és ótt maradna ujjab parantsolatig szent _József_ azonal _engedelmeskedik_ ennek a parantsolatnak _Egyiptom_ mene _ahol_  _Heródes_  _halál_ után ugyan azon angyal _megjelenik_ néki és _meghagy_  _hogy_  _visszatér_ mivel _aki_ az üdvezitö _halál_  _keres_ a maga _meghal_ szent _József_  _tehát_ viszá _tér_ az _Izrael_  _föld_ akristusal és a szent szüzel _de_  _megtudván_  _hogy_  _Árkaelaus_ uralkodnék _Júdea_ az attya után nem mére oda menni és álmában _megintetvén_  _hogy_  _Galilea_ menyen názáret városában _megtelepedik_ az Isten _eszerint_  _betöltet_ a profétiákot kik meg mondották volt _hogy_ a _Krisztus_ názaraenusnak neveztetik


 Az alat akis _Jézus_ nevekedék és _erősödik_  _teljes_ lévén _bölcsesség_ és _kegyelem_ a midön tizen _kétesztendős_ volna _Jeruzsálem_ mene a szent szüzel és szent _József_  _aki_ minden _esztendő_ oda el mentenek a _húsvéti_  _ünnep_ az _ünnep_ után _visszatérvén_ a _Krisztus_ ótt marada és ök azt észre nem vévék _gondolván_  _hogy_  _előtte_ vagy utánnok menne atöbb _útitárs_  _de_ a midön egy napi utat mentenek volna _keresni_  _kezd_  _ő_ és fel nem _találhat_ se az üsmerösök se a rokonok _között_  _Jeruzsálem_  _visszatér_  _keresni_  _harmadnap_ mulva a _templom_ a _doktor_  _között_  _talál_  _ő_ ülve _hallgatván_ és _kérdezvén_ öket és mindnyájan akik _hall_  _csodálkozik_ az ö _okosság_ és _felelet_ a szent szüz és szent _József_ el álmélkodának a midön a _doktor_  _között_ láták _ő_ és az annya _elébe_  _ad_  _hogy_ mitsoda _keserűség_ szenvedet a miolta _ő_ el vesztették és _hogy_ mitsoda _baj_  _felkeres_  _ő_ és mondá nagy szerelemel _fia_ miért _bánik_ igy velünk _Jézus_  _felel_ néki miért _keres_ engemet nem tudtátoké azt _hogy_ az atyám szolgálattyában _kell_ nékem _foglalatoskodni_ ök ezt a _felelet_ meg nem _ér_  _mindazonáltal_ a szent szüz ezeket a szokot a szivében meg _tart_ az után viszá méne vélek názáretben és az _evangélium_ fel tészi _hogy_ nékik _engedelmes_ volt és _hogy_ nevekedék nem tsak _idő_  _hanem_  _bölcsesség_ és _kedvesség_ Isten elött és az emberek elött


 Szent _János_ a pusztában _hagy_  _ahol_ Isten lelkével _erősít_  _ő_ és _készít_ arra a _hivatal_ a melyre rendelte vala valamint akristus is maga _készít_ magát a _hallgatás_ a szent _József_  _ház_ a _hivatal_ szolgálattyára Mind aketten várák _csendesség_ az _idő_  _hogy_  _elkezdhet_  _hivatal_ és mint _hogy_ akristusnak _akkor_  _kelletik_ magát _ki_ nyilatkoztatni minek utánna _ő_ szent _János_  _kihirdet_ az Isten _ő_  _elküld_  _elsőbben_  _hogy_  _elkezd_ predikálását ez a szent _elöljáró_  _Tiberius_  _császár_ uralkodásának 15 _esztendő_ mene a _Júdea_ pusztájában és ajordán vize _körül_ valo _hely_ prédikálván a penitentziának _keresztség_ a mely meg nem _bocsát_ vala avétkeket _hanem_ a _bocsánat_ vételére _készít_ az _ember_ és _jelent_ azt a _keresztség_ a melyet rendele a _Krisztus_  _idő_  _két_ proféta _sok_  _idő_ annak elötte meg mondották volt a szent _János_  _hivatal_ az _egyik_ az Isten 
 Angyalának nevezi _ő_ akinek akristus elött _kelletik_  _járni_  _hogy_ néki _elkészít_ az utakot a másika mondván _hogy_  _meghall_ apusztában annak szavát _aki_  _kiált_ készittsétek 
 el az urnak uttyát és _akkor_ minden völgy fel magasztaltatik és minden _hegy_ és _halom_ meg aláztatik a _horgas_ utak _egyenes_ lésznek és a _darabos_ simáká

Szent _János_  _eszerint_  _kezd_ predikálását penitentziát _tart_ mivel _közelget_ a menyeknek _ország_ és _hogy_  _tanítás_ nagyob _hitel_  _adathat_ nem tsak _beszéd_ akará _hirdetni_ apenitentziát _hanem_ még példájával is mivel az ö _öltözet_  _teveszőr_ vala és _bőröv_ az _ágyék_  _körül_ azö _eledel_ pedig sáska és vad méz vala egy illyen predikátort _aki_  _előbbször_ maga _követ_ azt a mit másoknak prédikállot igen sokaknak _kelletik_  _követni_ a mint is _hogy_ az egész _Jeruzsálem_ ajordan _körül_ valo _tartomány_ és az egész _Júdea_  _hozzá_ el menének vétkeket néki meg vallák és ö ajordán vizében _megkeresztel_ öket a _sok_ sereg _között_ pedig látván _sok_  _farizeus_ és sadduczaeusokot _hozzá_ menni a _keresztség_ a _farizeus_ olyan sidok valának kik magok felöl azt állitották _hogy_  _ők_  _tud_ és _megtart_ leg jobban atörvényt ezek is valának mind nagyob _becsület_ mind _hatalmas_ a nép elött _de_ meg fogjuk még látni ebböl ahistoriábol _hogy_ mindnyájan nagy _hipokrita_ valának A sadducaeusok nem _hisz_ a lélek _meghalhatatlanság_ ezek _kevés_ számuak valanak _de_ mind inkáb az _eleje_ a sidoknak szent _János_  _eszerint_  _beszél_  _tehát_ a _farizeus_ és a sadducaeusoknak viperátol _fajzott_  _ki_ mondotta meg néktek _hogy_  _elkerül_ a _következendő_  _harag_  _teremt_  _tehát_ méltó _gyümölcs_ apenitentziának és ne mondgyátok azt magatokban _hogy_  _Ábrahám_ a mi atyánk mert mondom néktek _hogy_ az Isten _támaszthat_ ezekböl a _kő_  _fi_  _Ábrahám_ a _fejsze_ a _fa_  _gyökér_  _tetet_ azért amely _fa_ jó _gyümölcs_ nem _hoz_  _ki_ vágattatik és atüzre vettetik

A nép és a publicánusok az az az ado szedök és az _árendás_ és az _hadi_ emberek azt _kérd_ tölle _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ a népnek azt _felel_  _hogy_ a kinek _két_  _köntös_ vagyon és a kinek vagyon mivel _táplálni_ adgyon annak akinek nintsen azt _hagy_ a publicánusoknak _hogy_  _több_  _azonkívül_ ne vennének mint sem a mint parantsollyák nékik és az _hadi_  _ember_  _hogy_ meg elégedgyenek soldokal és _hogy_ senkivel se _erőszakos_ se _csalárdság_ ne _bánik_ Ezek a _bölcs_  _felelet_ az ö _tiszta_ és szoros _élet_ igen nagy _tisztelet_ véteték a népel szent _János_ ugy anyira _hogy_ mindnyájan olyan _gondolat_ valának _felőle_  _hogy_  _talán_ ö lehetne akristus azaz a messiás akit _oly_ régtöl _fogvást_ várnak _hogy_ pediglen az illyen _gondolat_ el vegye elméjekböl mondá nékik én _titeket_ vizel _keresztel_  _de_ egy más fog utánnam _jönni_  _aki_  _hatalmas_ nálamnál és akinek nem vagyok mélto _megoldani_ saruját ö fog _titeket_ meg _keresztelni_ szent lélekel és _tűz_  _őneki_  _kéz_ vagyon a szoro lapáttya és _megtisztít_ a szürüjét és _összegyűjt_  _búza_ a _csűr_ a polyvát pedig _megéget_  _elolthatatlan_  _tűz_ 

A midön az egész _Júdea_ valo nép szent _János_ menne _hogy_  _megkeresztel_ ajordán vizében akristus _Jézus_  _harmincesztendős_ lévén el _hagy_ názareth városát _ahol_  _csendesség_ 
 varta az _idő_ a melyben el _kezd_ a nagy munkát a melyért evilágra _jön_ és a _Jordán_ vize mellé mene _hogy_ az ö _elöljáró_  _megkereszteltetik_ a _többi_ együt szent _János_ nehezen _esik_ a _Krisztus_  _oly_ igen valo maga meg alázása és a menyiben tölle lehete ellent álla akarattyának mondván én nekem _kell_  _tőle_ fel vennem a _keresztség_  _mindazonáltal_  _te_  _jön_  _énhozzám_  _de_ akristus _felel_ néki _had_ reám most _had_  _betölt_ akaratomot mivel _eszerint_  _kell_ nékünk _betölteni_ minden _igazság_ szent _János_ ezt _hallván_  _engedelmeskedik_ és meg keresztelé akristust _aki_ is _ki_ menvén a vizböl _imádkozik_ és a midön _imádkozik_ a szent lélek _galamb_  _kép_ reája szálla és az _ég_ szózat lön mondván ez az én szerelmes _fia_  _ki_ nékem _kedv_  _telik_ akristus _teljes_ lévén szent lélekel ugyan azon lélektöl apusztában viteték


 A _Krisztus_  _böjtölés_  _tölt_ ott negyven napot és negyven _éjszaka_ és mint _hogy_ a szent lélek azért vitte volt a pusztában _hogy_  _megkísértetik_ azon _hosszú_  _böjt_ után akaratal valo _éhség_  _érez_ magában _hogy_ álkalmatoságot adgyon az _ördög_ akisértésre a mint is _hogy_ akisértö _hozzá_  _közelgetvén_ mondá néki _ha_ Isten fia vagy parantsollyad _hogy_ ezek a _kő_ változanak _kenyér_  _de_ akristus _felel_ néki nem tsak _kenyér_  _él_ az _ember_  _hanem_ minden _ige_ mely az Isten szájábol szarmazik _akkor_ az _ördög_ a _jeruzsálemi_  _templom_ atetejére vivé _ő_ és mondá néki _hogy_ ugordanék le _onnét_ mutatná meg azal _hogy_ Isten fia mivel _megvan_  _írva_  _hogy_ az Isten meg parantsollya angyalinak _hogy_ téged _megőriz_ és _kéz_  _tart_  _hogy_ magadot meg ne sérttsed erre az _írás_ valo versre akristus meg más versel _felel_ mondván ne _kísért_ ate uradot _isten_ ez után fel vivé az _ördög_  _ő_ egy igen nagy _hegy_  _ahonnét_ meg mutatá néki a világnak minden _ország_ azoknak minden _fényesség_ és _dicsőség_ és mind ezeket nékie _ígér_  _hogy_  _ha_  _leborulván_ elötte _imád_  _ő_ erre mondá akristus néki meny el sátán mert _írva_ vagyon _hogy_ tsak ate uradot _isten_  _imád_ és tsak néki szolgály az _ördög_ látván _haszontalan_ valo mesterségit el _hagy_ és azonal az angyalok _jön_ és szolgálának néki


 A _Krisztus_ el _hagyván_ a pusztát viszá _tér_ azon _hely_  _ahol_ szent _János_ prédikál és _keresztel_ ez ahü _elöljáró_ szüntelen _beszél_ akristusrol ahalgatoinak és fel szoval _kiált_  _hogy_ ö rolla mondotta volt azt _hogy_  _aki_ én utánnam _jön_ a _feljebbvaló_ nálamnál mert régieb nálamnál az ö _teljes_ voltábol vöttünk mi mindent atörvény mojses _által_  _adat_  _de_ akristus _elhoz_ evilágra a malasztot és az _igazság_ és az _egyetlenegy_  _fiú_  _aki_ az attyának _kebel_ vagyon _eljött_  _hogy_ meg üsmértesse velünk az _isten_ akit _soha_  _ember_ nem látta

A midön szent _János_  _oly_ nagy _dicséret_ mond vala a messiásrol a sidok _ő_  _gondol_ magát annak lenni és _Jeruzsálem_ papokot és lévitákot _küld_  _hozzá_  _hogy_  _megtudakoz_ik_ tölle _ki_ volna ö meg vallá és el nem _tagad_ és meg vallá _hogy_ nem ö volna akristus mivel az _írás_  _eszerint_  _feltesz_ a szent _János_  _Krisztus_ valo vallásat és _bizonyságtétel_  _kérd_ tölle _ha_  _Illyés_ vagy más proféta volnaé ö pedig _felel_  _hogy_  _egy_ sem ök pedig mondák néki _ki_ vagy _tehát_  _hogy_  _had_ vigyünk választ azoknak kik minket _küld_ mit mondasz magad felöl _felel_ nékik én a pusztában _kiáltó_ szava vagyok _megegyenesít_ az urnak uttyát az után mondák néki miért _keresztel_  _hogy_  _ha_ se messiás se proféta nem vagy a melyre _felel_ valo _hogy_ vizben _keresztel_  _de_  _közötte_ vagyon az akit _ti_ nem üsméritek ö fóg utánnam _jönni_  _aki_  _elöben_  _tetet_ és a kinek nem vagyok méltó _hogy_  _megold_ a saruja _kötél_ 

Más nap látván akristust _feléje_ menni és nem akarván _elmulatni_ az alkalmatoságot _hogy_  _ő_ meg üsmértesse mondá ahalgatoinak _ihon_ ez az Isten _bárány_ ehordoza és vészi el a világ _bűn_ az után mondá anépnek _hogy_ valamit eddig mondot nékik azt mind a _Krisztus_ mondotta és azt is _erősít_  _hogy_ látta reája szállani és rajta maradni a szent lelket _galamb_  _kép_ és _hogy_ a néki _megjelentetik_  _hogy_ ö _keresztel_ a szent lélekben


 Másnap akristus ugyan azon _hely_ menvén _két_  _óra_ nap nyugot elött szent _János_  _két_  _tanítvány_ ót lévén _mihelyt_ meg látá akristust mondá _ihon_ az Isten _bárány_ atanitványi ezeket _hallván_ akristust _kezd_  _követni_ akristus _visszafordulván_  _kérd_ töllök _hogy_ kit _keres_ ök pedig _felel_ mester _hol_ lakol _jön_ és lássátok meg mondá nékik el menének véle és nála maradának azon anapon _egyik_ pedig ezen _két_  _tanítvány_  _közül_ andras volt aneve _aki_ is az _öcs_ simonra _találván_ mondá néki _megtalál_ a Messiást és _Jézus_ vivé _aki_ is meg szemlélvén _ő_ mondá néki _te_ vagy simon a _János_ fia _ezután_  _Cephas_  _hívattatik_ az az péternek

A _következendő_ napon az Isten fia _Galilea_ akarván menni _talál_  _Fülöp_ és mondá néki _követ_ engemet _Fülöp_ pedig _Betszaida_ városabol valo volt valamint andrás és péter _Fülöp_ náthánaelre _találván_ mondá néki _megtalál_ a messiást akit _megígér_ nékünk atörvény és aproféták _megjövendöl_ és a Messias názareth béli _Jézus_ volna a _József_ fia náthánáel _felel_ néki jöheté valami jó názárethböl _mindazonáltal_  _követ_  _Fülöp_  _ki_  _Jézus_ vivé _ő_  _mihelyt_ akristus meg látá _ő_ mondá _felőle_  _ihon_ ez az _igazán_ valo _izraelita_  _aki_ nintsen semmi álnokság náthánáel magában _csodálkozván_  _kérd_  _honnét_ üsmérsz engemet _felel_ néki _Jézus_ én láttalak tégedet minek elötte _Fülöp_  _hív_  _hogy_ a _fügefa_ alat voltál náthánáel mondá _te_ vagy az _isten_ fia _te_ vagy az _Izrael_  _király_  _felel_ néki _Jézus_ azért _hív_ mert _megmond_ néked _hogy_ a _fügefa_ alat láttalak még _több_ is _fog_ ezeknél látni _bizony_  _bizony_ mondom néktek nyitva láttyátok az _ég_ és az Isten angyalit fel menni és le szállani az _emberfia_ 


 A _Krisztus_ el _hagyván_ a _Jordán_ vizét _harmadnap_ a _Kána_  _galileai_ városban _érkezik_ amenyegzöre a szent szüzel a melyre _hivatalos_ volt _tanítvány_ együt avendégeknek _bor_  _elfogyván_ a szent szüz mondá a _fia_ nintsen _bor_  _de_ akristus meg akarván nékünk mutatni _hogy_ a midön az Isten szolgálattyában és _dicsőség_  _jár_ adolog _olyankor_  _félre_  _kell_  _tenni_ az _ember_  _tekintet_ és ugy _kell_  _tekinteni_ szüléinket és atyánk _fia_ mint _idegen_  _felel_ az annyának mi _köz_ nékem s’ néked aszszonyi állat az én _óra_ még el nem _érkezik_ a szent szüz ezen a _felelet_ meg nem ütközék _hanem_ mondá a szolgáknak _megcselekedik_ a mit néktek fog mondani vala pedig ót _hat_  _kőveder_ melyek a sidok _tisztulás_ szolgáltanak a _Krisztus_ azokot _megtöltet_ vizel és a midön _tele_ valának mondá a szolgáknak mostanában merittsetek _belőle_ és vigyétek anásznagynak _aki_ is meg kostolván igen _fő_  _bor_  _talál_  _de_ nem _tudván_  _honnét_ valo _bor_ volna mondá a völegénynek _hogy_ a _szokás_ ellen _cselekedik_ azért _hogy_ utollyára _hagy_ aleg _jobb_  _bor_ a viznek _bor_ valo változtatása volt elsö _csodatétel_ akristusnak ez atsuda _ki_ nyilatkoztatá az ö _dicsőség_ és a _tanítvány_  _benne_ valo _hit_ nevelé


  _Kána_ városábol az ánnyával attyafiaival és atanitványival _Kafarnaum_ városaban mene amely város ugyan _Galilea_  _tartomány_ vagyon _ahol_ igen _kevés_ mulata mivel ahusvéti _ünnep_  _közelgetvén_  _Jeruzsálem_ mene ót atemplomban _talál_ a _kereskedő_ kik _ökör_  _juh_ és _galamb_ árulának és a pénz váltokot azonnal _kötél_  _ostor_  _fon_ és _ki_ üzé mindeneket atemplombol és _felfordítván_ apénz váltok asztalit apénzt a _föld_  _hint_ és mondá azoknak kik _galamb_ árultanak vigyétek _ki_ mind ezeket _innét_ és ne _tesz_  _kereskedőház_ az en atyám _ház_ ezen _cselekedet_  _megemlékezik_ az apostolok az _írás_ mely azt mondgya a _te_  _ház_ valo _buzgóság_ meg _emészt_ engemet _de_ ezen a _cselekedet_ a sidok igen meg ütközének és _felindul_ és mondák néki _hogy_ mitsoda _jel_ bizonyittaná meg azt a _hatalom_ melyel azokot _cselekedik_ ronttsátok el etemplomot _felel_ nékik és _harmadnap_  _felépít_ azt a sidók ezt a _templom_ magyarázák akristus pedig a maga testét _ért_ akinek meg _kelletik_  _halni_ és _harmadnap_  _feltámadni_ a _Krisztus_  _sok_  _csoda_  _téve_  _Jeruzsálem_ az _ünnep_ alat amelyek _hét_ napig _tart_ és sokan _hisz_  _őbenne_ ö pedig nem _hisz_ nékik mivel üsmérte minden szivek _gondolat_ és _hogy_  _jól_  _tud_ minden _bizonyság_ nélkül mi volna azemberben


 A midön még akristus _Jeruzsálem_ lett volna egy nicodemus nevü a _farizeus_  _közül_ valo sido _tanácsúr_ mene _titkon_  _éjjel_ a _Krisztus_ és mondá néki mester _tud_  _hogy_  _isten_  _jön_ mesterül mert senki azokot atsudákot nem _cselekedhet_ik_ a melyeket _cselekedik_  _ha_ az Isten nintsen véle akristus ezen alkalmatoságal meg mutatá ezen _farizeus_  _hogy_ mitsoda szükséges volna az üdveségre akereszttség _bizonyítván_ néki _ha_  _ki_ ujjonnan nem születik vizböl és szent lélekböl bé nem mégyen a menyeknek _ország_ és utánna _ad_ ezeket az nagy _igazság_ a mi atesttöl születet a _test_ és ami a lélektöl a lélek és a lélek oda _fúj_  _ahova_ akar nicodémus ezeken _csodálkozván_  _kérd_ miképen lehetnek ezek A _Krisztus_ szemére _hányván_  _hogy_  _doktor_ lévén még is ezeket nem _tud_ mondá néki _bizonyság_  _tesz_ arrol a mit láttunk és tiazt bé nem veszitek az után _ki_ nyilatkoztatá néki vallásunknak ezeket a nagy _titok_ mondván senki menybe fel nem ment _hanem_ az _ember_ fia _aki_  _onnét_ le szállot és _hogy_ a _rézkígyó_ a kit mojses _felemeltet_ a pusztában _hogy_ arra nézvén _meggyógyul_ mind azok _aki_ meg sebesitettek volt akigyok annak tsak _jel_ volt akinek fel _kelletik_  _emeltetni_ a _kereszt_  _hogy_ meg szabadittsa az _örökkévaló_  _halál_ mind azokot kik _hisz_  _benne_ nem azért _küldetik_ evilágra _hogy_ azt _megítél_  _hanem_  _hogy_ üdvezittse ugy szerette az Isten az _ember_  _hogy_ az ö _egyetlenegy_ fiát adta nékik _de_ ez a szeretet _megítél_  _igazság_ mind azokot kik nem _hogy_  _hisz_  _abban_ afiuban és bé vennék azt avilágoságot mely öket _jön_ világositani _hanem_ inkáb szeretik a setéttségben maradni és nem akarják _cselekedet_ az _igazság_ világoságára _tenni_ mert nem akarják magokal _elhitettetni_  _hogy_ a mely _cselekedet_ szeretnek azok vétkesek legyenek


 A _Krisztus_ az _ünnep_ után _Jeruzsálem_ el _hagyván_  _Júdea_  _tartomány_ marada _tanítvány_ és ót _keresztel_  _hasonló_ szent _János_ is _keresztel_ ajordán vize mellet ennek aszent _elöljáró_  _tanítvány_  _holmi_ vetekedések _támad_ a sidokal a _keresztség_  _iránt_ és mindnyájan szent _János_ menvén mondák néki _Jézus_  _aki_  _bizonyság_  _tesz_ a mostanában _kereszt_ és mindenek _hozzá_ mennek szent _János_  _aki_ tsak azért _gyűjt_  _tanítvány_  _hogy_ azokot az Isten _fia_ adhassa _felel_ nékik az _ember_ nem vehet semmit _egyéb_  _hanem_ ami menyböl _adatik_ néki azt akarván _ezáltal_ vélek _megértetni_  _hogy_ ö aszolgálattyában tsak azon _hatalom_ és parantsolat _szerint_  _cselekedik_ mint amelyet vett attol _aki_  _ő_  _küld_  _ész_  _juttat_  _hogy_  _sokszor_ meg mondotta volna nékik _hogy_ nem ö volna akristus azt is mondá nékik _hogy_ nem ö volna az _anyaszentegyház_ völegénye _hanem_ ö tsak a völegénynek _barát_ és _hogy_ néki minden _öröm_ tsak a _hogy_  _hallgat_ annak a vö legénynek szavát szükséges _hogy_ ö nevekedgyék és én _megkisebbül_  _hogy_ akristus _onnét_ felyül való és mindenek felet való azt _beszél_ amit látot és _hall_ és _aki_ bé veszi az ö _bizonyság_ meg petsétli _hogy_ az Isten _igazmondó_ mert az Isten _küld_  _ő_ és nem adta néki lelkét mérték _szerint_  _de_ mint _hogy_ szereti mindeneket az ö _kéz_ adot _hogy_ akristus az _isten_ fia és akibenne _hisz_  _örök_  _élet_ vagyon _ellenben_ pedig _aki_ nem _hisz_  _benne_ nem láttya meg azt az _élet_ és az Isten _harag_ fog rajta maradni


 Szent _János_ meg nem elégedék azal _hogy_ tsak ajordán vize mellet _tesz_  _bizonyság_ akristusrol _hanem_ még a _fejedelem_ udvarhoz is el mene _bizonyság_  _tenni_ az _igazság_  _Heródes_ antipas anagy _Heródes_ fia minden törvény ellen _feleség_ vette volt _Heródiás_ az attyafia _feleség_ szent _János_  _hozzá_ mene és meg _fedd_ erröl avétekröl és _mindaz_ melyeket _cselekedik_ és _bátor_ meg mondá néki _hogy_ nem volna szabad attya fia _feleség_ el venni _Heródes_ nem _megharagszik_ mindgyárt _ezért_ a szent ellen _de_ söt még mint _hogy_  _igaz_  _ember_  _tart_ lenni _becsül_ és _tisztel_  _ő_ söt még _örömest_ is _hallgat_  _beszéd_  _Heródiás_ pedig mind más _gondolat_ volt szent _János_ mivel nagy _gyűlölség_ volt _hozzá_ és minden alkalmatoságot _keres_  _hogy_ el veszesse végtire _erő_ vén a _Heródes_ elméjin és ez a _fejedelem_  _hogy_  _kedv_  _keres_  _megfogat_ a szentet és _tömlöc_  _tetet_ söt még meg is ölette volna _ha_ nem _tart_ anéptöl akit is anép ugy _tekint_ mint profétát a _Krisztus_  _megtudván_ rabságban valo létit és a _farizeus_ is _tud_  _hogy_ mind több _tanítvány_ mind  _több_  _keresztel_ szent _János_ azért _Júdea_ el _hagy_ és _Galilea_ mene samarián _által_ 


 Dél _felé_  _érkezik_ sikár nevü város mellé és mint _hogy_ igen _megfárad_ egy _kút_ mellé üle a mely _kút_ nem mesze volt avárostol és a _Jákob_  _kút_ nevezték ez akut olyan _föld_ volt a mely _föld_  _Jákob_  _József_ a _fia_ adta volt régenten azon _óra_ jöve akuthoz egy város béli aszony _hogy_ vizet merittsen akristus mondá néki _ad_  _inni_ az aszony látván _hogy_ egy sidó _kér_ tölle _inni_ azon igen _csodálkozik_  _hogy_ el akarná tölle venni az _ital_ mivel a sidok igen utálták a samaritánusokot mint _idegen_ kik egy részit _bír_  _haza_ és akik _összekever_ amojses _törvény_  _sok_  _bálványozó_  _babonaság_ a _Krisztus_ észre vévén _hogy_  _csodálkozik_  _kérés_ mondá néki _ha_  _tud_ az Isten ajándékát és _hogy_  _ki_ légyen az _aki_  _tőle_  _inni_  _kér_  _te_ magad _kér_ ö tölle _inni_ és ö néked _élő_ vizet adot volna az aszony ezeket _betű_  _szerint_  _értvén_ és nem _tudván_  _honnét_ akarná meriteni azt az elö vizet az ót lévö _kút_ é vagy másbol _felel_ néki uram nintsen semid amivel merithes és ez akut igen mély nagyob vagyé _Jákob_ a mi atyánknál _aki_ nékunk _hagy_ ezt a _kút_ és _aki_ ebböl _iszik_ minden _cseléd_ együt valaki ebböl avizböl _iszik_ mondá _Jézus_ még szomjuhozni fóg _hogy_  _ha_ pedig _abból_ avizböl _iszik_ a melyet én adok _többé_ nem szomjuhozik _soha_ mivel az a viz _felforró_ viznek _kútfő_ lészen az _örök_  _élet_ a mely vizen _ért_ vagy akegyelmet mely el _olt_ az _ember_ a _földi_  _dolog_ valo szomjuságot vagy a _dicsőség_ mely _teljesség_  _betölt_ minden _kívánság_ az aszszony akristus szavait tsak a _földi_ vizre magyarázván nagy siettségel mondá akristusnak uram _ad_ nékem _abból_ avizböl _hogy_  _had_ ne szomjuhozam és ne _kelletik_  _idejárni_ vizért a _Krisztus_ mondá néki _eredj_  _idehív_ a _férj_ és mint _hogy_ mondá _hogy_ nem volna _férj_ a _Krisztus_  _felel_ néki azt _jól_ mondod mert _öt_  _férj_ volt és _aki_ most lakol a nem _férj_ az aszony _általlátván_  _hogy_  _aki_  _beszél_ atudná egész _élet_  _hogy_ pedig abeszédet másra _fordít_ mivel a néki nem _tetszik_ vagy is _tanulni_ akart olyan _okos_  _ember_ mint _aki_  _beszélget_ mondá látom uram _hogy_ proféta vagy a mi atyáink ezen a _hegy_  _imád_ az _isten_  _ti_ pediglen azt mondgyátok _hogy_  _Jeruzsálem_  _kell_  _imádni_ akristus ezeket _hallván_  _kezd_  _oktatni_ azt az aszonyt mondván néki _hogy_ az Isten lélek és _igazság_ lévén azt akarja _hogy_  _ő_ lélekben és _igazság_  _imád_ és _hogy_ az az _imádás_ nem _függ_ ahelytöl _tud_  _felel_ az aszony _hogy_ a messiásnak el _kell_  _jönni_ és a midön el _jön_  _akkor_ mindenekre _megtanít_ minket erre mondá néki _Jézus_  _hogy_ ö maga volna az a messiás a kit várna

Azon _óra_ atanitványok akik avárosban mentek volt _hogy_  _eledel_ vásárollyanak _odaérkezvén_ igen _csodálkozik_ azon _hogy_ egy aszonyal láták _beszélni_  _de_ mint _hogy_ igen nagy _tisztelet_ valának _hozzá_ azért nem _kérdezkedik_ tölle az aszony az alat _otthagyván_ a vedrit viszá mene avárosban és mondá alakosoknak _jön_ látni egy olyan _ember_  _aki_ meg mondotta valamit _cselekedik_  _élet_ valyon nem azé akristus _Jézus_ pediglen akut mellet lévén atanitványi _kínál_  _hogy_  _eszik_ ö pedig mondá nékik _énnekem_ olyan _eledel_ vagyon a melyet _ti_ nem _tud_ az után meg magyarázá nékik _hogy_  _micsodaféle_  _eledel_ volna az _ilyen_ szokal az én _eledel_ a _hogy_ annak akarattyát _követ_  _aki_  _küld_ és _betölt_ az ö _dolog_ ez a _dolog_ az emberek üdvesége volt és az ö _eledel_ a _megtért_  _hit_ Azonban pediglen az aszony viszá _tér_ a város lakosival akik is _hinni_  _kezd_  _őbenne_ az aszony szavára és _kér_ akristust _hogy_ maradna nálok és _két_ napig ótt marada és az ö _oktatás_ sokan meg _tér_ ugy anyira _hogy_ mondgyák vala az aszonynak már nem ate _beszéd_  _hisz_ mivel mi magunk _hall_  _ő_ és _tud_  _hogy_ valoságosan ö avilág meg váltoja


MASODIK _könyv_ 
Mely magában _foglal_ a mit akristus _cselekedet_ predikállásának 
 _két_ elsö _esztendő_ 


 A _Krisztus_ sikár városában _két_ napot _töltvén_  _onnét_  _Galilea_ mene _teljes_ lévén szent lélekel a _galilaeus_ igen _jól_  _fogad_ mivel ö magok látták volt a _csodatétel_  _Jeruzsálem_ az _ünnepnap_ ugyan azon _idő_  _elkezd_ a _Krisztus_ az _evangélium_ prédikállását az az az Isten _ország_ jó _hír_ a mely meg nyittatnék az _ember_ és mondá _betölt_ az _idő_ az Isten _ország_  _elközelget_ penitentziát _tart_ és _hisz_ az _evangélium_ ezeket prédikállya vala a synagogákban és mindenek elött igen nagy _tisztelet_ vala és az ö _hír_ az egész _tartomány_  _elterjed_ volt a _Kána_ városában menvén _ahol_ avizet _bor_ változtatta volt oda mene _hozzá_ egy _király_  _ember_  _kérvén_  _ő_  _hogy_ menne _Kafarnaum_ és _meggyógyít_ a fiát _aki_ is _halál_ volna akristus _aki_ a sziveknek _gondolat_  _jól_ látta és _aki_  _tud_ mitsoda _fogyatkozás_ vagyon _hit_ annak _aki_  _ő_  _kér_ mondá néki _hogy_  _ha_ tsak _jel_ és _csoda_ nem láttok nem _hisz_  _de_ azaz ur nagyon _kényszerítvén_ arra _hogy_ menne el minek elötte a fia _meghal_ mondá néki _eredj_ a _te_  _fia_  _jól_ vagyon az ur _hivén_ a _Krisztus_ szavának el mene és a szolgai _elébe_ menvén mondák néki _hogy_ a fia _meggyógyul_  _tudakozódni_  _kezd_ töllök _hogy_ mitsoda _óra_  _kezd_ jobban lenni mondák néki _hogy_ annak elötte valo napon egy _óra_  _délután_ ahideg el _hagy_ ugyan azon az _óra_ amelyben akristus mondotta volt néki ate _fia_  _meggyógyul_ és a _csoda_  _megtérít_  _ő_ azegész _ház_ népével és _hív_ akristusban


  _Galilea_ a _napkelet_ valo részin egy nagy _tó_ vagyon a melyet az _evangélium_  _tenger_ nevezi a sidok mondása _szerint_ és a melyet némelykor _Galilea_  _tenger_ nevezi azért _hogy_  _abban_ a _tartomány_ vagyon és némelykor _Genezáret_ vagy _Tibériádes_  _tenger_ azért _hogy_ aváros _aki_ ezt a _két_ nevet viselte a _tó_ parttyán volt egy nap a _Krisztus_ ezen _tó_ mellet _járván_ látá _hogy_  _két_  _halász_ a _háló_ a vizben vetnék az _egyik_ simon volt a másik az attyafia andrás _aki_ is el _hagy_ szent _János_ és akristushoz ment volt simont is _hozzá_ vitte volt _de_ ezek _abban_ az _idő_ nem állottak volt _teljesség_ akristus mellé _hanem_  _ház_  _visszatérvén_ ahalászi mesterségeket _követ_ tsak oda nem mesze _ahol_ ezek _halászik_ más _két_ atyafiak valának _Jakab_ és _János_ a zebedéus _fia_ ezek az attyokal együt a _háló_  _foldoz_ ezek mind a négyen _Galilea_ lévö _Betszaida_ városábol valok valának a mely város ató parton _fekszik_ akristus mind a négyet magához _hív_ és mindent 
  _elhagyat_ vélek _de_ azt ahivást _hihető_  _hogy_ azal atsudával _megerősít_ a melyet _eszerint_  _leír_ szent lukáts a _Krisztus_ a _Genezáret_  _tó_ mellet lévén a _sok_ nép reája _tódul_  _hogy_ az _ige_  _hallhat_ ót _közel_  _két_  _hajó_ láta a melyekböl _ki_ szálottak volt ahalászok _hogy_ a _háló_ meg mosák akristus bé mene az _egy_  _hajó_ a mely simoné vala és _kevéssé_ aparttol el távozván a _hajó_ le üle és _onnét_  _tanít_ a népet azt _hogy_ el végezé mondá simonnak _hogy_ menne a _hajó_ a mélyire aviznek és vetné meg _háló_ simon mondá néki mester mi egész _éjszaka_  _halászik_  _de_ semmit nem _foghat_  _mindazonáltal_ ate szavadra meg vetem ahálót azt meg _cselekedvén_ anyi _sok_ számu _hal_  _fog_  _hogy_ a _háló_ szakadozni _kezd_ és _int_ a tőb _társ_ kik más _hajó_ valának _hogy_  _jön_ segittségekre azok oda menvén anyira _megtölt_ aket _hajó_  _hal_  _hogy_ tsak nem el merülének simon _elálmélkodván_ ezen atsudán ugy atöbbi is a _Krisztus_ lábaihoz _borul_ és mondá uram ne légy _ebben_ ahajoban velem mert _bűnös_  _ember_ vagyok a _Krisztus_ mondá néki ne _fél_ mert _ezután_  _ember_  _fog_  _halászni_ a lehet _hogy_ ezen _csodatétel_ után mondá simonnak és andrásnak _követ_ engemet ugyan azon napon _hív_ magahoz _Jakab_ és _János_ is _aki_ a _hajó_  _hagyván_ az attyokot mind a négyen el _hagy_  _háló_ és mindennek ellene mondván az után egészen akristusnak _ad_ magokat


 A _Krisztus_ az után egy _darab_  _idő_  _Kafarnaum_ mene lakni a mely város _Galilea_ vagyon a _Jordán_ parttyán _ahol_ ez a _folyóvíz_  _abban_ atoban megyen a melyröl ide _feljebb_  _beszél_  _ebben_ avárosban predikállani _kezd_ és mindenek _csodál_ az ö _tanítás_ mert _hatalom_  _tanít_ öket nem ugy mint az _írástudó_ szombat napokon a synagogákban _tanít_  _ahol_ egy szer atöbbi _között_ midön _tanít_ egy _ördöngös_ nagy _kiáltás_ mondá _hagy_  _béke_ nékünk mi _köz_ vagyon nékünk veled názarethi _Jézus_ el veszteni jöttélé minket _tud_  _ki_ vagy _te_ vagy az _isten_ szenttye _de_ akristus _megfenyegetvén_ az _ördög_ mondá néki némuly meg és _elhagy_ ezt az _ember_ azördög _kényszeríttetvén_ el _hagyni_ rabját nagyon _kezd_  _hánykódtatni_ a _föld_ vetni és _kiáltatni_  _de_ tsak el _kelletik_  _hagyni_ egészen és _egészséges_ mind azok kik _jelen_ valának _csodálkozik_ ezen és egy mástol _kérdez_ mitsoda _dolog_ ez és mitsoda uj _tudomány_ ez eparantsol még atisztátalan lelkeknek is és _engedelmeskedik_ néki


 A synagogábol _ki_ menvén a péter _ház_ mene és az ö napát nagy _hideglelés_  _talál_ az ágyához _közelgetvén_ akezét meg _fog_  _felemel_ és parantsolá ahidegnek _hogy_ el _hagy_ és ahideg mindgyárt el _hagy_ a _beteg_ pedig _oly_  _hirtelenség_ és egészen _meggyógyul_  _hogy_  _felkelvén_ ágyábol szolgálni _kezd_ és _étel_  _készít_ 

Azonban pediglen mely _csoda_ tett volt akristus a synagogában az egész _Kafarnaum_ városában el _terjed_  _hihető_  _hogy_ a simon napa _meggyógyulás_ is _megtud_ mivel _estefelé_ az egész város a _Krisztus_ szállása _elébe_  _gyülekezik_ és minden féle _betegség_ lévö személyeket _hozzá_ vivék ö azokot mind _meggyógyít_ reájok _tévén_  _kéz_ a _gonosz_ lelkektöl sokakot meg szabaditá és azördögök nagyon _kiált_  _te_ vagy az _isten_ fia _de_ ö meg _fenyeget_ öket és nem _enged_  _hogy_  _ő_  _Krisztus_ mondanák lenni azért _hogy_ nem akara atisztátalan lelkektöl _dicséret_ venni se _hogy_ az _igazság_ az _hazugság_ attyátol _kihirdettetik_ vagy is azért _hogy_ mindenek meg lássák _hogy_  _kis_  _dolog_ sem volna agonosz lelkekel még _előre_ el látván _hogy_ mivel fogják még _káromlani_  _hogy_ az _ördög_ tsak az _ördög_  _fejedelem_ nevében üzi


 Más nap igen jó regel a _Krisztus_  _felkel_ és egyedül egy puszta _hely_ mene _imádkozni_ simon és atöbbi kik véle valának utánna menének és a midön meg _talál_ mondák néki mindenek tégedet _keres_ ö _felel_ nékik szükséges _hogy_ az _körül_ valo _falu_ és városokban el menyek prédikáláni mivel azért a szolgálatért _jön_ evilágra azonban anép _aki_  _keres_ azon _hely_  _érkezik_ és arra akará _kényszeríteni_  _hogy_ maradna vélek ö pedig azon _felelet_  _ad_ nékik valamínt a _tanítvány_ mondván szükséges _hogy_ amás városokban is _hirdet_ az Isten _ország_  _evangélium_ mivel azért _elküldetik_  _feljár_  _tehát_ az egész _Galilea_  _tartomány_ prédikálván a synagogákban és _meggyógyítván_ abetegeket ugy anyira _hogy_ az ö nagy _hír_ az egész syriában el _terjed_ és mindenünnét _hozzá_ viszik vala abetegeket és az _ördöngös_ és szüntelen _sok_ számu nép _követ_ 

Egy szer atöbbi _között_ igen _sok_ nép _tódulván_ reája parantsolá a _tanítvány_  _hogy_ a _Genezáreti-tó_ a más részire vinnek _ő_  _akkor_ egy _írástudó_  _doktor_ látván _hogy_ a _Krisztus_ el _hagy_ öket _hozzá_  _közelít_ és mondá mester _akárhová_ meny _de_ én _elkísér_ tégedet az üdvezitö _felel_ néki arokáknak vagyon _barlang_ és a madaraknak _fészek_  _de_ az _emberfia_ nintsen _hol_ nyugosztalni a _fej_ mint _ha_ azt mondotta volna néki _hogy_ sokal nagyob _bátorság_ és _kevés_  _haszonkeresés_  _kelletik_ mint sem _gondol_ egy olyan _ember_  _követni_  _aki_ nem _hogy_  _meggazdagít_ az _övé_  _de_ söt magának sem volna semije illyen formában nem _enged_  _hogy_ a _doktor_  _követ_  _ő_ mind más képen _bánik_ pediglen _egy_ atanitványiközül mivel azt parancsolá néki _hogy_  _követ_  _ő_  _de_ eza _tanítvány_ szabadságot akara _elsőbben_ tölle _kérni_  _hogy_ el mehesen az attyát el _temetni_ a melyre _felel_ néki _te_  _követ_ engemet és _hagy_ a _holt_  _hogy_  _eltemet_ a _halott_  _te_ pediglen _hirdet_ az Isten _ország_ ezen válaszal arra akará _tanítani_  _hogy_ az _evangélium_ predikálása sokal nagyob _dolog_ mint sem az _ember_ szolgálni olyan _dolog_ a melyeket mindenek végben vihetik a lélek _szerint_ valo _holt_ emberek _eltemethet_ a _test_  _szerint_ valo _holt_  _de_ az _evangélium_ predikálására nem mindenek alkalmatosak _tiszta_  _kell_ lenni _hogy_ méltán lehesen ezt a szolgálatot _követni_ és midön az Isten arra _hív_ valakit azt _elébb_  _kell_  _becsülni_ 
 mindenél szent lukáts még egy _harmadik_ személyröl is tészen _emlékezet_  _aki_ is _követni_ akarván a _Krisztus_  _először_ aházához akara menni _hogy_  _elbúcsúzik_ az _otthonvaló_ akristus mondá néki valaki az ekére _tévén_  _kéz_  _hátranéz_ a nem alkalmatos az Isten _ország_ meg akarván mutatni ezen válaszal _hogy_ valaki valoságal akar az üdveségin munkálodni annak tsak arra _kell_  _figyelmezni_ és nem _kell_ magát más _dolog_ ártani


 A _Krisztus_ azon a napon _estefelé_ egy _hajó_ mene _hogy_ a _Genezáret_  _tó_ más részire menne a mint már meg mondottuk atanítványi véle valának akik is _elbocsát_ anépet más több _haj_ is valának véle _aki_ sokan lehettenek a midön már mennének _oly_ igen nagy szélvész _támad_  _hogy_ a _hab_ a _hajó_  _becsap_ és a _sok_ viz tsak nem el merité ahajot a _Krisztus_ pediglen akarattal valo álmot _bocsátván_ magára _hogy_ meg probállya _tanítvány_  _hit_ ahajo végin egy vánkoson alut atanitványok veszedelemben látván magokot akristushoz _közelít_ és _felkelt_ mondván mester nem gondolszé azal _hogy_ mi mind el veszünk uram szabadits meg minket mondá nékik _kicsidhitű_ miért vagytok _oly_  _félénk_ azután _felkelvén_  _fenyegetve_ szolla a szeleknek és parantsolá a _hab_  _hogy_  _megcsendesedik_ a szelek mindgyárt meg szünének és nagy _csendesség_ lön a _tó_ a _Krisztus_ ujonnan meg _fedd_ a _tanítvány_ mondván miért vagyon olyan _kevés_  _hit_ és miért _fél_ ökk pediglen és azok _aki_ a más _haj_ valának igen nagy _csodálkozás_ és _félelem_ valának és egy mástol _kezd_  _kérdeni_  _kicsoda_ ez _aki_ parantsol a szeleknek és avizeknek


 A midön akristus atón _általmegy_ volt volna a _gerazénus_  _tartomány_  _érkezik_  _mihelyt_ a _hajó_  _ki_ szálla _két_  _ördöngös_ mene _elébe_ kik nagy _kiáltás_ mondák miközünk vagyon veled _Jézus_  _isten_ fia azért jöttélé ide _hogy_ minket _idő_ elött _gyötör_ ezek akoporsokban laktanak és olyan _dühös_ valának _hogy_ senki nem mért arra az utra menni szent mark és szent lukáts tsak _egy_  _tesz_  _emlékezet_  _talán_ azért _hogy_ azt _gyötör_  _inkább_ az _ördög_ vagy _hogy_ a volt nevezeteseb a _kettő_  _közül_ vagy is annak _meggyógyítás_ inkáb _elhíresedik_ annak elötte már _sok_  _idő_ ezt azördög _gyötör_ mezitelen _jár_ a _koporsó_ és ahegyeken lakot szaggatván magát akövekel _sokszor_ meg lántzolták _béklyó_  _tesz_  _de_ azokot mind _eltör_ szagatta és _olyankor_ az _ördög_ a puszta _hely_ vitte _ahol_ senki nem _tehet_ néki semmit _mihelyt_ pedíg a _Krisztus_ meg látta _hozzá_  _futamodik_ atársával együt és az _ördög_ szolván _ki_  _belőle_ árra _kér_ az Isten fiát _hogy_ ne _gyötör_  _ő_ és ne _kiküld_  _abból_ az _ember_  _mindazonáltal_ akristus parantsolá az _ördög_  _hogy_  _elhagy_ azt az _ember_ és azt is _kérd_ tölle _hogy_ mi volna neve _aki_  _felel_  _hogy_ legio neve mivel sokan voltanak _abban_ a nyomorult _ember_ és mint _hogy_ az ö _nagy_  _gyötrelem_ az a midön az _ember_  _gonosz_ nem _bánhat_ik_ arra _kér_ akristust _hogy_ a mélységben ne _küld_ öket _hanem_ azt _megenged_ nekik _hogy_ mehessenek a _disznó_ ót pedig _közel_ a _hegy_  _körül_ egy _csorda_  _disznó_ legeltettek meg _engedvén_ azt nékik _Jézus_  _hogy_ a _disznó_ mehessenek azal arra _tanít_ 1 _hogy_ minden _java_ ugy _bánhat_ik_ valamint néki tettzik mivel mindeneket tölle vettünk 2 _hogy_ a _gonosz_ lélek tsak anyiban _cselekedhet_ik_ valamit rajtunk és a mi _java_ amenyiben az Isten azt meg engedi néki 3 _hogy_ mitsoda _gyűlölség_ és _dühösség_ vagyon az _ördög_ az _ember_  _aki_ nyomorgatni akarná szüntelen vagy magokot vagy _java_  _hogy_  _ha_ az Isten meg nem határozná az ö _kegyetlenség_ azt _könnyű_ meg láthatni a példábol mely _történik_ adisznokon mivel _mihelyt_ meg _enged_ akristus _hogy_ azokban menyenek a _disznó_ ató _felé_  _fut_ és _abban_ ugrának mint egy _kétezer_ valo el vesze apásztorok siettségel menének _hír_ adni avárosokban és akörül valo _falu_ és igen sokan _gyülekezik_ oda _ahol_ akristus vala _hogy_ meg láthasák magok amit mondottak volt nékik meg is láták az _ördöngös_  _ember_  _meggyógyulva_  _köntösös_  _helyrejött_ elmével és nagy _csendesség_ mind ezeket _hogy_  _megtud_ mint ment volna véghez azoktol kik _jelen_ voltanak igen nagy _ijedség_ valának az egész _Geraza_ városa akristushoz menének és nagy _félelem_  _tekint_  _ő_ nagy _tisztelet_ valának _az_  _aki_ olyan képen parantsolna az _ördög_  _de_ igen _tart_ egy olyan _ember_  _aki_ a _tó_ ugratná _disznó_  _ezokáért_ vagy _hogy_  _érdemtelen_  _tart_ magokat _hogy_ a _Krisztus_ nálok lakjék vagy pedig _tart_ attol _hogy_ még nagyob _kár_ ne vallyanak mint sem a _disznó_ el vesztése azon _kezd_  _kérni_  _hogy_  _elhagy_ az ö _tartomány_ a _meggyógyul_  _ember_  _kér_ ameg szabaditoját _hogy_  _had_ mehetne el véle _de_ akristus mondá neki meny viszá _ház_ és _kihirdet_ a nagy _dolog_ a melyeket az Isten _cselekedet_  _érte_  _engedelmeskedik_ ennek aparantsolatnak és minden városban és _tartomány_  _kihirdet_ a _Krisztus_ véle tett _kegyelem_ 


 Azonba pedig az Isten fia el akarván _hagyni_ a _gerazénus_  _tartomány_ a _hajó_ üle és a más részin atonak igen _sok_ népet _talál_ kik _ő_ várták és _öröm_ láták kafamaumban _visszatérvén_ egy szer atöbbi _között_ anyi nép _gyülekezik_ aházához _hogy_ mindenüt _tele_ volt népel _sok_  _farizeus_ és _törvénytudó_  _doktor_ valának melette kik _Galilea_  _Júdea_  _tartomány_ és _Jeruzsálem_  _gyülekezik_ oda _aki_ az Isten _ige_  _hirdet_ és meg mutatá nékik az _isten_ vett _hatalom_ a _beteg_  _meggyógyítván_ egy _inaszakadt_  _ember_ akarának _elébe_ vinni _de_ nem láták modgyát miképen vihesék _elébe_ a nagy szoroság miat azok akik vitték az _ember_ azt _gondol_  _hogy_ a _ház_  _tető_ vigyék a padlást _felbont_ és az _ember_ ágyastol _lebocsát_ a _ház_ a _Krisztus_  _elébe_ a kiis látván _hit_ mondá _inaszakadt_  _fia_ légy _bizodalom_ ate _bűn_  _megbocsáttatik_ ezek a szók nem _tetszik_ a _farizeus_ és az _írástudó_ kik _jelen_ valának és _gondol_ magokban _hogy_ tsak az Isten _megbocsáthat_ avétkeket a _Krisztus_  _hogy_  _tulajdoníthat_ magának azt a _hatalom_  _tehát_ ö _káromkodik_  _de_ akristus látván az ö szivek _gondolat_ mondá nékik miért vagyon olyan rosz _gondolat_ melyik _könnyű_ nékem mondanom ennek az _inaszakadt_ azé _hogy_ azö vétkei _megbocsáttatik_ vagy a _hogy_  _felkel_ vid el az ágyadot és _jár_  _de_  _hogy_  _megtud_  _hogy_ az _emberfia_  _hatalom_ vagyon eföldön _megbocsátani_ avétkeket mondá az _inaszakadt_  _felkel_ vid el az ágyadot és meny a _ház_  _aki_ is mindgyárt _felkel_ fel vevé az ágyát és aházához mene _dicsérvén_ az _isten_ a sokaság _aki_ látá ezt atsudát nagyon _csodálkozik_ rajta és noha agyogyitásra valo _hatalom_ aláb valo légyen a _bűn_  _bocsátás_  _mindazonáltal_ nehezeb _csalárdság_  _élni_ a _gyógyítás_ mivel az _érzékenység_  _bizonyság_ mint sem a _bűn_  _bocsátás_ a mely _titkos_ és láthatatlan _dolog_  _de_ a sokaság szemeivel látván _erő_ ezeknek a szoknak _felkel_ és vid el ágyadot _teljesség_  _elhitet_ magával a _bűn_  _bocsánat_ is a midön mondá _megbocsáttatik_ vétkeid mindnyájan _kezd_  _dicsőíteni_ az urat _hogy_ olyan nagy _hatalom_ adot volna az _ember_ és a nagy álmelkodásokban egy másnak _kezd_ mondani ma igen nagy _csoda_ láttunk és _soha_  _az_  _hasonló_ nem láttunk


  _Jézus_  _ki_ menvén a _ház_ a _tó_  _felé_ mene és mentiben láta egy publikánust _ki_ avámon ülne mondá néki _követ_ engemet az az _ember_  _ki_ az _Alfeus_ fia volt és akit lévinek vagy mathénak nevezték mindgyárt _felkel_ mindenét _elhagy_ és atöbb _tanítvány_  _köz_ álla az után nagy vendégséget _ad_ néki _ház_  _ahova_  _sok_ publikánusok és _bűnös_ menének és egy asztalhoz ülének a _Krisztus_ és atanitványival az _írástudó_  _doktor_ és a _farizeus_ nem szenvedheték azt _hogy_ a _Krisztus_  _társalkodik_ a vétkesekel vagy a publikánusokal _aki_ utálták asidok ök azon igen zugolodtanak anyira _hogy_ meg nem álhaták _megkérdeni_ atanitványoktol _hogy_ az ö mesterek és ö magok miért _eszik_ az olyan személyekel _Jézus_  _meghalván_ az ö zugolodásokot mondá nékik nem az _egészséges_  _hanem_ abetegeknek vagyon szukségek az _orvos_ nem is azért _jön_  _hogy_ az _igaz_  _hív_  _hanem_ abünösököt 
  _megtanul_ mit _tesz_ azirásnak ezek a szavai nem anyira _kíván_ az áldozatokot mint az _irgalmasság_ ez a valasz meg nem tsendesitté egészen a _farizeus_ mivel a szent _János_  _tanítvány_  _hozzá_  _közelítvén_ azt _kérd_ tölle mitöl vagyon a _hogy_ ajános és afarisaeusok _tanítvány_  _gyakorta_  _böjtöl_ és _imádkozik_ és atiéid nem _böjtöl_ akristus _felel_ nékiek leheté _böjtöltetni_ a vö legénynek _barát_ és leheté nékik _gyász_ és szomoruságban lenni a midön a vö legényel vannak a nem lehet _de_  _eljön_ az az _idő_ a melyben el vétetik töllök a vö legény és _akkor_  _böjtöl_  _ehhez_ az okhoz a mely a vö legény _jelenlét_ ületé a mely nevet szent _János_ adta volt akristusra meg más okot _ad_ amely az ö _tanítvány_  _gyarlóság_  _illet_ mivel meg mutatá afarisaeusoknak _hogy_  _aki_  _eleinte_ mindgyárt sulyos és nehéz _dolog_ akarna _tenni_ a _gyenge_ azal mindent el rontana és ugy _cselekedik_ mint az olyan _aki_ az _óköntös_ uj posztoval akarná _megfoldozni_ és uj _bor_  _tölt_ az _ó_  _tömlő_ 


 Az alat a még akristus _eszerint_  _beszél_ afarisaéusokal és a _János_  _tanítvány_ jöve _hozzá_  _Jairus_ nevü egy a synagoga _fejedelem_  _közül_ és alábaihoz _borulván_  _kér_ azon _hogy_ menne _hozzá_ és _tesz_  _kéz_ az ö tizen _kétesztendős_ leányára _aki_ is _halál_ volna a _Krisztus_ mindgyárt el mene véle a _tanítvány_ és _sok_ nép _követ_  _ő_ azon alkalmatoságal egy _beteges_ aszony _aki_  _tizenkét_  _esztendő_ valo _vérfolyás_ szenvedet minden _jószág_ az _orvosság_  _költvén_ a _doktor_  _kéz_ nem _hogy_  _könnyebbülés_  _de_ söt még nyavalyájának nagyobulását _érez_ a _Krisztus_ pedig nagy _dolog_  _hallván_  _beszélni_ a sereg _között_  _hátul_ a _köntös_ széllyit _megillet_ mivel nagy _hív_ lévén _benne_ magával _teljesség_  _elhitet_  _hogy_  _ha_ tsak a _köntös_ szélyit meg _ér_ is _meggyógyul_ a mint _hogy_ meg is gyógyula és azon szem pillantásban _érez_  _hogy_ meg szabadult volna nyavalyájátol azonban pedig a _Krisztus_ a mint az _evangélium_ mondgya meg üsmérvén az _erő_ mely _őbelőle_ származot _visszafordul_ anép _között_ és _kérd_  _hogy_  _ki_  _megér_ az ö _köntös_ péter és atöbb _tanítvány_  _felel_ néki mester látod _hogy_ a nép mint szorongat és reád _tódul_ még is azt _kérd_  _hogy_  _ki_ ért aköntösodhöz akristus mondá nékik valaki _hozzá_ ért mert én _érez_  _hogy_ egy _érő_ származot _ki_  _belőle_ és _kezd_ visgálni a nép _között_  _hogy_  _ki_ volna az _aki_  _oly_ nagy _hit_ a _köntös_ nyult volna az aszony látván _hogy_ el nem titkolhatná _cselekedet_ nagy reszketve a _Krisztus_ lábaihoz _borul_ és mindenek _hallata_  _előbeszél_  _hogy_ mi _történik_ rajta az Isten fia _megbátorítván_ mondá néki leányom ne _fél_ ate _hit_  _meggyógyít_ tegedet _eredj_  _békesség_  _ház_ és _meggyógyul_ egészen nyavalyádbol

A _Krisztus_ midön ezeket mondaná az aszonynak egy _ember_  _odaérkezik_ és mondá _Jair_ aleányod _meghal_ azért nem szükséges _hogy_ továb _fáraszt_ az mestert akristus ezeket _hallván_ mondá a synagoga _fejedelem_ nefély _hanem_  _hisz_ és a _te_ leányod _meggyógyul_ a midön aházhoz _érkezik_ volna ót _talál_ musikásokot és sirokot kik nagy _kiáltás_  _jajgat_ akristus aházban menvén mondá nékik mit _jajgat_ és sirtok ez a leány meg nem _holt_ tsak aluszik erre mindenek _kezd_  _csúfolni_  _ő_ mivel _tud_  _hogy_ valoságal _meghal_ volna _de_ azt nem _tud_  _hogy_ szintén olyan _könnyű_ volna akristusnak a _halott_ fel _támasztani_ valamely _könnyű_ egy _ember_ álmábol fel ébreszteni az után _kiküld_ mindeneket _ház_ és nem akará _hogy_ mások _jelen_ lennének _csodatétel_  _hanem_ péter _Jakab_ és _János_ a leánynak attya és annya aleány agyához _közelítvén_ meg _fog_  _kéz_ és fel szoval mondá néki leányom _felkel_ én parantsolom néked ezekel aszokal az _élet_ viszá adván néki a leány _felkel_ és _járni_  _kezd_ nagy _csoda_ attyának és annyának az után _enni_  _adat_ néki és meg parantsolá _hogy_ ezt a _csoda_  _ki_ ne nyilatkoztatnák _de_ ennek ahire _csakhamar_ el _terjed_ az egész _tartomány_ 


 Onnét _hogy_  _kimegy_  _két_ vak mene utánna nagy _kiáltás_ mondván _Dávid_ fia _könyörül_ mi rajtunk a midön _ház_  _érkezik_ a vakok _hozzá_  _közelítvén_  _kérd_ töllök hisziteké _hogy_  _megcselekedhet_ik_ a mire _kér_ azok _felel_ igen is uram _hisz_ azonnal _megillet_ az ö szemeket mondván a _ti_  _hit_  _szerint_ légyen és mindgyárt _kezd_ látni és meg parantsolá nékik _hogy_ senkinek ne mondanák edolgot meg akarván mutatni az _ember_  _hogy_ valoságos alázatoságbol _kíván_  _hogy_ a jó _cselekedet_ titokban maradgyon ök pediglen _ki_ menvén mindenüt _kihirdet_ ezen _csoda_  _hogy_  _megtanul_ ezen példábol _hogy_ az _isten_ vett _kegyelem_ valo _hálaadás_  _egy_ része a _hogy_ azt _kihirdet_ ugy _hogy_ mind azok akik azt meg _tud_ áldgyák _dicsér_  _ő_  _hogy_ ezek el mentenek volna egy némát vivének _hozzá_  _aki_ agonosz lélek volt _mihelyt_ a _gonosz_ lelket _ki_ üzé a néma meg szolala és anép nagy _csodálkozás_  _kezd_ mondani _soha_  _ilyen_  _dolog_ nem láttak _Izrael_  _de_ a _farizeus_ még _akkor_  _kezd_ mondani és az után _gyakran_ mondák _hogy_ az _ördög_ az _ördög_  _fejedelem_  _által_ üzi _ki_ 


 A _Krisztus_ az után _Jeruzsálem_ mene valamely nagy _ünnep_ lehet _hogy_ ahusvéti _ünnep_  _Jeruzsálem_ vala egy nagy _tó_ a melyet probatika _tó_ nevezték az az ajuhok _tó_ mert ez a _tó_  _közel_ volt aváros _kapu_ amelyet _eszerint_ nevezték és némellyek azt _tart_  _hogy_ az áldozatra valo _juh_  _abban_ szokták volt meg mosni egy angyal ennek atonak vizét _bizonyos_  _idő_ fel zavarja vala és a mely _beteg_  _előbbször_ bé mehetet avizben a zavarás után a _meggyógyul_ akár mely _betegség_ ezen _ok_ valo nézve ennek atónak _öt_  _tornác_ lévén mind az _öt_  _tornác_  _tele_ volt mindenkor _beteg_ kik várták _hogy_ a viz fel zavarodgyék vala ót egy atöbi _között_  _aki_  _harmincnyolc_  _esztendő_  _fekszik_ akristus azt _megtudván_  _kérd_ tölle akarszé _meggyógyulni_ uram _felel_ a _beteg_ nintsen senki is _aki_  _lebocsát_ atoban mikor fel zavarodik és a még én _odaérkezik_ adig más megyen bé _előtte_  _Jézus_ mondá néki _felkel_ vid el az ágyadot és _jár_ a _beteg_ mindgyárt _meggyógyul_ és fel vévén ágyát _járni_  _kezd_ szombat vala pedig azon anapon a melyen atörvény minden munkát _tilt_ a sidok látván _hogy_ az agyát vinné _pirongatni_  _kezd_  _hogy_ miért szegné meg a _törvény_  _de_ ö azt _felel_ nékik _aki_ engemet _meggyógyít_ nékem azt mondotta _hogy_ vegyem fel ágyamot és _jár_  _kérd_ az után tölle _hogy_ mitsoda _ember_ volna a _de_ ö maga sem _tudhat_ mert _Jézus_ míndgyárt el vonta magát a _jelen_ lévö nép _közül_ akristus _találván_ az után azt az _ember_ atemplomban mondá néki már _meggyógyul_ ez után már ne vétkezél _hogy_ valamely _gonosz_ ne _történik_ rajtad ez az _ember_ mindgyárt _hír_  _ad_ a sidoknak _hogy_  _Jézus_  _meggyógyít_  _ő_  _aki_ is _azótától_  _fogvást_ üldözni _kezd_  _ő_ és azért _hogy_ mondá nékik _hogy_ az attyával munkálodik még nagyob _gyűlölség_  _kezd_  _hozzá_ lenni mivel nem tsak a szombatot nem _megtart_  _hanem_ még az _isten_ attyának mondaná és magát _az_  _hasonló_  _tart_ mind ezekre _Jézus_ nékik igen szép _oktatás_  _ad_ amelyekben _megbizonyít_  _istenség_ és meg mutatá nékik _hogy_ az attyátol _hatalom_ vett volna a munkára az _ítélet_ és a _feltámasztás_  _hogy_ nem ö _tesz_ magárol _bizonyság_  _hanem_  _János_ tett _őróla_  _bizonyság_ és az ö _cselekedet_ és _csodatétel_  _bizonyság_  _tesz_ rolla az én atyám _bizonyság_ tett rollam az _írás_  _de_ ök ezeket abizonyságokot bé nem veszik mert az _isten_ nem szeretik és nem _keres_ azt a _dicsőség_ a mely ö tölle _jön_  _hanem_ a melyet egy mástol vesznek


 A sidók akik vétkesnek _tart_ az Isten _fia_  _hogy_  _meggyógyít_ egy _ember_ szombat napon mint _ha_  _abban_ meg szegte volna az Isten _törvény_ ugyan azon vétket _tulajdonít_ neki más _egyéb_  _hasonló_ alkalmatoságban mivel egy szombat napon _hogy_ egy _búzaföld_ mellet menne el atanitványi kik _éhezik_  _búzafej_ szagatának és a _kéz_ meg morsolván abuzát _kezd_  _enni_ a _farizeus_ azt rosznak _talál_ és mondák néki látodé _hogy_ atanitványid olyan _dolog_  _cselekedik_ a mely nem volna szabad szombaton _de_ ö meg mutatá nékik _először_ a _Dávid_ példájábol _aki_ nagy szükségben olyan _kenyér_  _eszik_ a melyekböl tsak apapoknak volt szabad _enni_ és _hogy_ némelykor a szükség fel szabadithat a _törvény_ másodszor az ö papjoknak példájokbol kik a szombatot meg nem szegvén szombat napokon az áldozatra valókót meg ölik a _templom_ a törvény parantsolattyából és _hogy_ a törvény nem _tilt_ minden féle _dolog_ szombat napon _hogy_  _ha_ pedig azt _tart_  _hogy_ a _templom_  _jóvátehet_ az olyan _cselekedet_ az apostoli _cselekedet_ is _jóvátehet_ mivel ö sokal nagyob volna atemplomnál _hogy_  _ha_ pedig azt _megtanul_  _hogy_ az _irgalmasság_ több mint sem az áldozat ollyan vakmerö képen nem _kárhoztat_ az artatlanokot a rendet fel akarják _fordítani_ mivel azt akarják _hogy_ az _ember_ legyen a szombatért és nem a szombat az _ember_  _holott_ az _ember_ fia uramég a szombatnak is


 Egy más szombat napon a synagogában _tanítván_ egy olyan _ember_  _találkozik_ ótt akinek el száradot volt akeze az _írástudó_ és a _farizeus_  _kérd_  _Jézus_  _hogy_  _ha_ szabadé beteget _gyógyítani_ szombat napon és igen vigyázák _hogy_  _ha_ meg gyógyittyaé azt a beteget _hogy_  _had_ lehesen _ok_ avádolásra mint _hogy_ akristus _tud_ azö _gondolat_ maga _elébe_  _hívat_ abeteget és azt _kérd_ a _farizeus_  _hogy_ szabadé szombat napon jót _cselekedni_ és meg szabadittani valakinek _élet_ és _hogy_ meg mutassa nékik _hogy_ minden _bizonnyal_ a szabad mondá nékik _kicsoda_  _közüle_ a kinek _ha_ a _juh_ averemben _esik_ szombaton kinem vonnya azt _onnét_ azon anapon menyivel pedíg _drága_ egy _ember_ egy _juh_ erre ök semmit nem _felelhet_  _de_  _mindazonáltal_ ezen _igazság_ meg nem _ad_ magokot a _Krisztus_ ezt látván szent _harag_  _kezd_ öket _tekinteni_ az ö _durva_ és meg vakult szivekért és a _beteg_  _ember_  _fordulván_ mondá néki nyujtsad _ki_ a _kéz_  _aki_ is _ki_ nyujtá és olyan _egészséges_ volt mint a másik

A _farizeus_ nem nézheték ezt atsudát nagy _dühösség_ nélkül és _tanácskozni_  _kezd_ egy más _között_  _hogy_ mi modon veszthetnék el _Jézus_  _aki_ is a _Genezáreti-tó_  _felé_ vévé uttyát a _tanítvány_  _ahova_ igen nagy sokaság _követ_ mivel az ö _csodatétel_  _hír_  _elterjedvén_ az egész _Galilea_  _Júdea_ ajordán _két_ részin valo _tartomány_ a mediterráneum _tenger_ széllyiig _Tírusz_ és sidonia varosi _felé_ mind ezekröl ahelyekröl igen _sok_ nép _gyülekezik_ melléje _hogy_  _hallgat_  _tanítás_ és _betegség_ meg gyogyitassanak _ezért_ is parantsolá atanitványinak _hogy_  _tart_ néki _kész_ egy _hajó_  _ahonnét_  _beszélhet_ anépnek mivel masként anép egészen reá _tódul_ valamenyi _beteg_  _elébe_ vivének azokot mind _meggyógyít_ meg parantsolván nékik _hogy_ azt _ki_ ne nyilatkoztassák és _fenyegetés_ parantsollya vala agonosz lelkeknek _hogy_  _hallgat_ akik is elötte _leborulván_  _kiált_  _te_ vagy az _isten_ fia


 Azután egy _hegy_ menvén az _éjszaka_  _imádság_  _tölt_ más nap pediglen magahoz _hív_ atanitványit és azok _közül_ tizen _kettő_ választa _aki_ apostoloknak nevezé az az _követ_ mert azokot _elküld_ prédikállani _evangélium_  _hatalom_ adván nékik _hogy_  _beteg_  _gyógyít_ és _ördög_ üzenek az _evangélium_ fel tészi _hogy_ azokot választotta akit akart erre a méltóságra ezen _tizenkettő_  _emel_ simont a kit már péternek nevezte vala és andrást az ö attya fiát a zebedeus _két_ fiát _Jakab_ és _János_ ezeket nevezé _Boanergesz_ az az menydörgés _fia_ philepet _Bertalan_ máthét _Tamás_  _Jakab_ az _Alfeus_ fiát _Júdás_ vagy _Thaddaeus_ a _kananaeai_ simont és _Júdás_  _Iskáriótes_ 

Az után le mene vélek együt ahegyröl és valamely _térhely_ meg állapodék _ahol_  _sok_ nép várja vala _ő_ a melyröl ide _feljebb_ szollánk és atemérdeki _sok_  _beteg_ tsak azon _igyekezik_  _hogy_  _megérhet_ az ö _köntös_ mivel olyan _érő_ származot _belőle_ amely mind _meggyógyít_ öket _sok_  _ördöngös_ is valának _közötte_  _aki_ mind meg szabadittá az után olyan predikáciot tett az egész népnek a mely magában _foglal_ az _keresztényi_  _törvény_ minden _tudomány_ és atanittása _kezdet_ meg mutatá nékik _hogy_ miben ályon avaloságos _boldogság_ 

A _Krisztus_ atanitványira _tekintvén_ mondá _boldog_ a lelki szégények _tudniillik_ azok kik nem _kapcsol_ magokot a _földi_  _jó_ mert azoké amenyeknek _ország_  _boldog_ a szelidek mert ök _bír_ aföldet _tudniillik_ aparaditsomot a mely a szent atyák _szerint_ az _élő_  _föld_ és _örökség_ azoknak kik _csendesség_  _elhagy_ venni az itt valo _java_ noha azt _megoltalmazhat_  _igazságos_  _boldog_ akik sirnak mert meg vigasztaltatnak _boldog_  _aki_  _éhezik_ és szomjuhozák az _igazság_ mert _megelégíttetik_  _boldog_ az _irgalmas_ mert ök _irgalmasság_ nyernek _boldog_ atiszta szivüek mert ök meg láttyák az _isten_  _boldog_ abékeségesek mert Isten _fia_  _hívattatik_  _boldog_ akik üldözést szenvednek az _igazság_ mert _övé_ menyeknek _ország_  _boldog_ vagytok midön az emberek _gyűlölni_ és üldozni fognak _titeket_  _énértem_ és a midön _hazugság_ valo _gonosz_ mondanak _ellene_  _örül_  _olyankor_ mert nagy _jutalom_ lészen menyekben és minek utánna meg mutatta volna _hogy_ tsak anyiban vagyunk _boldog_ ez _élet_ a menyiben _evilági_  _jó_  _tisztelet_ és _gyönyörűség_ meg vetésivel az _igazság_ és a _békesség_ az _irgalmasság_ a _tiszta_ szivnek és abékeséges _tűrés_ szeretetivel _érdemes_  _tesz_ magunkot arra az _örökös_  _boldogság_ a melyet az Isten nékünk szánt a menyekben az után mondá _hogy_  _jaj_ agazdagoknak és azoknak kik _bőség_ és _gyönyörűség_ vannak és azoknak kik _tisztelet_ vannak az emberek elött mivel mind azok kik ezekben _tesz_  _boldogság_ meg fogják látni _hogy_ az ö _gyönyörűség_  _dicsőség_ vigasztalásokot és _bőség_ az _éhség_ és a _könnyhullatás_  _követ_ 


 Az után mondá atanitványinak _hogy_ ök volnának a világ sava és világosága _hogy_ az emberek szokásit jó rendbe _hoz_ és setéttségekben meg világosittsák és _elsőbben_ nékik magoknak _kell_  _tiszta_ lenni és el nem mulatni _tanítás_ világoságát _kiterjeszteni_ mivel azért _tétetik_ agyertya tartora _hogy_ világosittsanak nem is azért _jön_ a világra _hogy_ a mojses _törvény_ el ronttsa _hanem_  _hogy_ azt bé _tölt_ és _tökéletes_  _tesz_  _oktatván_ az ö _tanítvány_ olyan _igazság_ amely _tökéletes_ az _írástudó_ és a _farizeus_ és a mely nélkül nem lehet amenyekben menni avalo _hogy_ az _ó_ törvény _tilt_ avétket és _meghatároz_ akülsö _cselekedet_  _de_ az uj törvény amelyet a _Krisztus_ fel álitot a szivet _igyekezik_ rendben venni és a vétket még _eredet_ akarja el _oltani_ mivel atörvény azt _hagy_ asidoknak ne _öl_  _de_ akristus azt akarja _hogy_ meg zabolázák aharagot _hogy_ senki _felebarát_  _kis_  _becstelenség_ valot ne szóllyón és _hogy_  _megbékél_ véle még minek elötte az _oltár_  _tesz_ az _isten_ tett ajándékot a törvény _tilt_ aházaság _törés_ akristus _tilt_ még atisztátalan _tekintet_ is és azt akarja _hogy_ a szemünket _ki_ vájuk az az _hogy_  _elfordul_ az olyan nézéstöl a mely rendeletlen _kívánság_  _gerjeszthet_ aszivben az _ó_ törvény _tilt_ a _hamis_ valo _esküvés_ a _Krisztus_ pedig semmiképen nem akarja _hogy_  _esküszik_ és arra _tanít_  _hogy_ az mikor _kényszeríttetik_ meg _bizonyítani_ valamely _esküvés_ a mit mondottak az az _esküvés_ amely nem lehet rosz _mindazonáltal_ rosz _ok_ származik _tudniillik_ mondgya szent agoston _hogy_ az emberek meg szokták a _csalás_ és azért nem akarnak _hinni_ az ö szavoknak A törvény _meghatároz_ aboszu állást és nem akarta _hogy_ a _büntetés_ felyül _halad_ avétket melyet _megbüntet_ akristus nem _hogy_ meg _enged_ aboszu állást _de_  _ellenben_ arra _tanít_  _hogy_ a _gonosz_ ellen ne állyunk ne _törvénykedik_ adgyunk a mit _tőlünk_  _kér_ és nyujttsuk annak _orca_  _aki_ meg akar utni _tudniillik_  _hogy_ inkáb mindent el szenvedgyünk tsak a _felebaráti_ szeretetet el ne veszesük A sidok azt _tart_  _hogy_ a _felebaráti_ szeretetnek _kötelesség_ nem _tilt_ nékik az _ellenség_ valo _gyűlölség_ A _Krisztus_ pedig azt akarja _hogy_ szeresük azokot kik minket _gyűlöl_ és _hogy_ jót _tesz_ azokal kik minket üldöznek _hogy_ apogányoknál _több_  _cselekedhet_ik_  _követ_ magát az _isten_  _aki_ anapját _feltámaszt_ a _gonosz_ valamint a _jó_ és _hogy_  _eszerint_  _megérdemelhet_ azt a _dicsőség_  _hogy_ az ö _fia_ lehesünk


 A _Krisztus_ avétekröl a jó _cselekedet_ megyen mondván _hogy_ a szándékot _kell_  _megtisztítani_ és azok ugy lésznek _tiszta_  _tudta_ adván _hogy_ a szándék olyan a _külső_  _cselekedet_ valamitsodás a szem atesthez és _hogy_ azok anyiban _tiszta_ vagy _tisztátalan_ a menyiben aszandék vagy jó vagy rosz valamint atest világoságban vagy setéttségben vagyon _ha_ a szem világos vagy vak azt _tanít_  _tehát_  _hogy_ a jó _cselekedet_ ugy mint az alamisnát az _imádság_ és a _böjtölés_ nem _kell_ azért _cselekedni_  _hogy_ az _ember_  _megdicsértetik_  _hanem_ azért _hogy_ a _tetszik_ az _isten_ mivel ö _megjutalmaztat_ azokot az _imádság_  _forma_ adván nékünk azt akarja _hogy_ az az Isten _jóság_ valo _bizodalom_ légyen álhatatoságal _békességes_ atyafi szeretettel az olyan _aki_ se adni se _megbocsátani_ nem akar nem _érdemel_  _hogy_ se _kegyelem_ se _bocsánat_ nyerjen meg azt nem akarja _hogy_ a _sok_ szóban _tart_  _erő_ és _érdem_  _imádság_ mint _ha_ az _isten_ szüksége volna arra _hogy_ a _sok_  _beszéd_  _megtudhat_ szükséginket _hogy_ pedíglen _megtudhat_  _hogy_ mit _kell_  _kívánni_ és _kérni_ az _isten_  _eszerint_  _tanít_  _imádkozni_ Mi Atyánk _ki_ vagy a menyekben szenteltessék meg ate neved _eljön_ ate _ország_ légyen meg ate akaratod miképen menyben ugy a _föld_ is A mi minden napi _kenyér_  _megad_ minékünk ma És _megbocsát_ nékünk a mi vétkeinket miképen mi is meg botsátunk azoknak _aki_  _miellenünk_ vétettenek És ne vigy minket a _kísértet_  _de_ szabadits meg minket a _gonosz_ Amen azután azon _igyekezik_  _hogy_ el vonhassa _tanítvány_ elméjeket a _földi_  _jó_ valo szeretettöl meg mutatván nékik _hogy_ nem itt _kell_  _kincs_  _gyűjteni_  _hanem_ menyekben _ahol_ se a _tolvaj_ se _egyéb_ más veszedelemtöl nem _félthetni_  _hogy_ az _isten_ a pénzel együt nem lehet szeretni és _hogy_ nem _kell_ nyughatatlanságal _keresni_ ez _élet_ szükségeit mivel az Isten _aki_ az állatokot _táplál_ és a liliomokot _felékesít_ az _ember_ el nem _hagy_ mivel sokal _drága_  _őelőtte_ a virágoknál és az állatoknál _hanem_  _elsőbben_ az Isten _ország_ és az ö _igazság_  _kell_  _keresni_ mindenek felet és remélyük _hogy_ atöbbit is _hozzá_ adgya mint szükségen felyül valokot

Azután _tilt_ nékik abal _ítélet_ és _kárhoztat_ az _kétszínű_ akik meg nem látván a 
 magok szemekben a _gerenda_ a masok szemiböl akarják _ki_ venni a szalma szálat arra _tanít_ öket _hogy_ nagy _okosság_  _kiosztogat_ a szent _dolog_ mondván _hogy_ a sertések _elébe_ ne _hány_ a _gyöngy_ az egész _felebaráti_ szeretetet _abban_  _foglal_  _hogy_ másokal ugy _bánik_ valamint akarnok _hogy_ mások _bánik_ velünk azt _erősít_  _hogy_ az út mely az _élet_ viszen _keskeny_ és a mely ahalálra viszen a _tágas_ és _hogy_ sokan _jár_ ezen az utolso uton arra _tanít_  _hogy_  _óv_ magunkot az olyan _hamis_ profétáktol akik a _juh_  _köntös_ alat nem _egyéb_  _hanem_ ragadozo _farkas_ nem az ö _beszéd_  _kell_ öket _ítélni_  _hanem_ atselekedetekröl és _hogy_  _akárminemű_  _csoda_  _tesz_ is _de_ az Isten még annak _idő_  _megvet_ öket mint olyanokot kik _őelőtte_ üsméretlenek _hasonló_  _bánik_ az olyanokal is akik tsak azt mondgyák néki uram uram nem _követvén_ az ö parantsolatit és _hogy_ tsak azok mennek az ö _ország_ kik akarattyát _követ_ végtire ezel a _hasonlatosság_  _béfejezvén_  _beszéd_ a _hallgató_ az olyanokhoz _hasonlít_  _aki_  _épít_ mondván _hogy_ az olyan _aki_  _ő_  _hallgat_ és _tanítás_  _követ_  _hasonlít_ az ollyan _okos_  _ember_  _aki_ aköre _építvén_  _ház_ azt semmi szélvész fel nem fordithattya _ellenben_ pedig _aki_  _tanítás_ nem _követ_  _hasonló_ az olyan _esztelen_  _aki_ a _föveny_  _építvén_  _ház_ a szél és az _eső_ tsak _könnyű_  _felfordít_ 


 A _Krisztus_ el végezvén _tanítás_ le mene ahegyröl és _sok_ nép _követ_  _ő_ a mely nagy _csodálkozás_  _hallgat_ az ö _tanítás_ egy _bélpoklos_  _ember_ lábaihoz _borulván_  _imád_  _ő_ és _térd_ álva mondá néki uram _meggyógyíthat_ engemet _ha_ akarod egy _ilyen_ alázatos és nagy _hit_ tett _imádság_  _meghat_ a _Krisztus_ szivét akiis _ki_ nyujtván _kéz_  _illet_  _ő_ és mondá néki akarom _hogy_  _meggyógyul_ és azon szem pillantásban _meggyógyul_ azután _megtilt_ néki _hogy_  _ki_ ne nyilatkoztassa ezt a _csoda_ és meg parantsolá néki _hogy_ mene el és mutatná meg magát apapnak és ajánlaná bé az áldozatot a törvény parantsolattya _szerint_  _bizonyság_  _hogy_  _meggyógyul_ ez az _ember_  _mindazonáltal_ mind _kihirdet_ ezeket és az Isten _fia_ nagy _hír_ anyira el _terjed_  _hogy_ a városokban nem mehete _hanem_ a puszta _hely_ rejti vala el magát és ót az _imádság_  _foglalatoskodó_  _mindazonáltal_ a _sok_ nép oda is el mégyen vala utánna _hogy_  _hallgat_  _tanítás_ és _hogy_  _meggyógyít_ a _beteg_ 


  _Kafarnaum_  _érkezvén_ a sidó _tanácsúr_ azon _kér_  _hogy_ mene egy ót lévö szazados _ház_ akinek szolgája _haldoklik_ és _meggyógyít_  _ő_ mivel igen _kedves_ szolgája volna ez a _tiszt_  _megtudván_  _csodatétel_ akristusnak _kér_ jó akaroit arra _hogy_ mennének akristushoz és _kér_  _hogy_ mutassa _hozzá_ azt a _kegyelmesség_ akikis igen _kér_ arra _elébe_ adván nem tsak veszedelemben valo létit a szolgának _hanem_ még nagy _érdem_ a századosnak és _hogy_ mitsoda nagy _kötelesség_ volna _hozzá_ az egész sidó nép mivel ö szereti ami nemzetünket mondák atanáts urak és még egy synagogát is _építtet_ nékünk a _Krisztus_ el mene vélek és a midön _közel_ lett volna aházhoz a százados _elébe_  _küld_ és _kéret_  _hogy_ ne _fáraszt_ magát és mondanák nékie uram nem vagyok méltó _hogy_  _bejön_ az én _hajlék_  _de_ tsak mondgy egy szót és az én szolgám _meggyógyul_ méltatlannak _ítélvén_ arra magát _hogy_ maga menyen _hozzá_ mind arra _hogy_  _ház_  _fogad_ és _abban_ nem _kételkedik_  _hogy_  _foganatos_ ne légyen szava tsak a _betegség_ méltoztassék parantsolni _hogy_  _elhagy_ szolgáját mivel ö maga _ha_ mások alat lévö _tiszt_ volna is mind azon _által_ az ö parantsolattyának _teljesség_  _engedelmeskedik_ az ö vitézi akristus _csodálkozik_ ennek apogánynak a _hit_ és azokhoz _fordulván_ kik _kísér_  _ő_ mondá nékik _bizonnyal_ mondom _hogy_ nem _talál_  _ennyi_  _hit_ az _izraelita_  _között_ is és _hogy_ sokan _jön_  _napkelet_ és nap nyugotrol kik ö _hely_ lésznek _Ábrahám_ isákal és _Jákob_ az Isten _ország_ a sidok pediglen kik azal _dicsekedik_  _hogy_ ezeknek apátriárkáknak maradéki és akik ezen _ok_ a menyeknek _örökös_ valának _abból_  _ki_ rekesztetnek és a setéttségre vettetnek _ahol_ tsak sirás és _fog_  _csikorgatás_ lészen ez a mondás bé is tellyesedék mivel a pogányok akik az _isten_ nem üsmérék a sidók _hely_ a menyei _örökség_  _hívattatik_ akristus pedig a százados _hit_  _megjutalmaztatván_ a beteget _meggyógyít_  _aki_ is mindgyárt _abban_ a szem pillantásban jobban lett: ugy anyira _hogy_ azok _aki_ a százados a _Krisztus_  _elébe_  _küld_ volt midön _visszatér_ az ö szolgájat jó _egészség_  _talál_ 


 A _Krisztus_ az után Náim nevü városban mene a mely város _Galilea_  _tartomány_ vagyon atanitványi és _sok_ nép _kísér_  _ő_ a midön aváros _kapu_  _közelít_ egy _halott_ vivének _temetni_  _aki_ is egy _özvegyasszony_  _egyetlenegy_ fia volt _aki_ is akoporso után menvén a város béliek sokan _kísér_  _ő_ a _Krisztus_ meg szánván azt az _megkeseredett_ anyát mondá néki ne sirj az után a _koporsó_  _közelítvén_ meg álittá azokot akik vitték a _koporsó_  _megillet_ és ezeket mondá _ifjú_  _felkel_ én parantsolom néked azon szem pillantásban a _halott_ fel üle és _beszélni_  _kezd_ és akristus _visszaad_ az annyanak mind azok kik _jelen_ valának meg rémülének és _dicsőíteni_  _kezd_ az _isten_ mondván nagy proféta _támad_  _közte_ és az Isten meg látogatta az ö népit


 Ennek anagy _csoda_ ahire az egész _Júdea_ és akörül lévö _tartomány_ el _terjed_ ugy anyira _hogy_ még szent _János_ is _megtud_ akit a _tömlöc_  _hagy_ ez a szent _elöljáró_ atanitványitol _meghall_ a _hír_ anagy _csoda_ a melyeket akristus tészen vala és nem akará _elmulatni_ ezt az alkalmatoságot _hogy_  _ő_ messiásnak ne üsmértesse vélek és azt akará _hogy_ ennek az _igazság_ ö magok lennének _bizonyság_ erre valo nézve _kettő_ valaszta _közüle_  _aki_ a _Krisztus_  _küld_  _hogy_ illyen _kérdés_  _tesz_ néki _te_ vagyé az akinek el _kell_  _jönni_ vagy kellé mást várnunk _Jézus_ nem _felel_ nékik mindgyárt ezekre _hanem_ az ö szemek láttára _sok_  _beteg_ gyógyitta meg _csodálatos_ az után mondá nékik ezeket meg vihetitek néki a mit láttatok és _hall_ mondgyátok meg néki _hogy_ avakok látnak a sánták _jár_ abél poklosok _meggyógyul_ a süketek _hall_ a _hall_ fel _támad_ és az _evangélium_ a szegényeknek _hirdettetik_ illyen láthato _jel_  _megbizonyít_ nékik _hogy_ ö _ki_ volna az után mondá _hogy_  _boldog_ volnának azok akik _őbenne_ meg nem bottránkoznának mint _ha_ azt akarta volna mondani a szent átyák _szerint_ igen _könnyű_ engemet messiásnak _hinni_ a midön láttyák _hogy_  _csoda_  _tesz_  _de_  _kevés_ lésznek olyanok akik annak _hisz_ lenni a midön láttyák _hogy_  _gyalázatos_  _halál_ szenvedek a _kereszt_ 

Ez akét _kő_  _visszatérvén_ az urokhoz _Jézus_ pedig _eszerint_  _beszél_  _János_ a népnek mit mentetek látni a pusztában a széltöl _hányattatott_ nadaté vagy lágy ruhákban _öltöztetett_  _ember_ és minek utánna _elébe_ adta volna ennek a szent _elöljáró_  _kemény_ és szoros _élet_  _megbizonyít_ nékik _hogy_ ö proféta volna és több mint proféta mivel _ő_  _megjövendöl_ aproféták és _hogy_ ö nem tsak _előre_  _kihirdet_ amessiás _eljövetel_ valamint atöbb proféták _hanem_ még ö azért _elküldettetik_  _hogy_ elötte _jár_ és _őneki_ utat _készít_  _ismét_ mondá a _János_  _dicséret_  _hogy_ akik aszonytol születtek ö azok _között_  _nagy_ volna a törvény és a proféták _János_  _tart_ és az _evangélium_ ö általa _kezdődik_ ö is _hirdet_  _előbbször_ az Isten _ország_ és _hogy_ az ö _idő_  _fogvást_ a menyeknek _ország_  _erőszak_ veszik meg és tsak az _erőszakos_ nyerik azt el egy szoval _hogy_ ö volna _Illyés_  _aki_  _eljövendő_ 


 Mind ezek a nagy _tulajdonság_ amelyeket monda a _Krisztus_  _János_ felöl nagy _tisztelet_  _kelletik_  _tenni_ ezt a szentet az egész _Júdea_  _mindazonáltal_ tsak a nép a publikánusok és a vétkesek _hallgat_ az ö predikacióit _haszon_ és ugyan tsak ezek is vették vala fel tölle akereszttséget _ellenben_ pedíg a _farizeus_ és az _írástudó_ meg vetették volt _ő_ és ezen meg vetésel az _evangélium_  _szerint_  _meggátol_ az _isten_ rajtok valo szándékát _hasonló_  _bánik_ az Isten _fia_  _aki_ is látván vakságát és _keménység_ sziveknek szent _indulat_ szolla arrol azegész nép elött _aki_  _öröm_  _hallgat_ a szent _János_ tett _dicséret_  _ki_  _hasonlít_ mondá a sidó nemzettséget nem hasonlithatnié öket a piatzon ülö _gyermek_ kik azt _kiált_  _társ_ musikáltunk néktek és nem _táncol_ szomoru _ének_  _énekel_ és nem sirtatok mivel _János_  _eljött_ se nem _íván_ se nem _evén_ az az _hogy_ igen sanyaru _élet_  _él_ és azt mondgyák _felőle_  _hogy_  _ördög_ vagyon az _ember_ fia pedig _eljön_  _evén_ és _íván_ az az _hogy_  _közönséges_  _élet_  _él_ és azal vádollyák _hogy_ szereti a _jóllakás_ és az _ital_ és tsak a publikánusokal és abünösökel _barátkozik_ 


 A _Krisztus_ látván _hogy_ a _Galilea_ lévő városok  _ahol_  _több_ prédikált és _csoda_ tett volna olyan _kevés_  _haszon_  _fordít_ az _isten_ üdveségekre _küldetik_ segittségit szemekre _hány_  _fenyegetés_ az ö meg átalkodásokot és penitentziát nem _tartás_ és _irtóztató_ átkokot monda reájok _jaj_ néked _Korozain_  _jaj_ néked _Betszaida_ mivel _ha_ azokot atsudákot _Tírusz_ és sidonban (:ezek pogány városok valának:) _tesz_ a melyeket _tibennetek_  _tesz_ már régen ször sákban és _hamu_  _tart_ penitentziát és az után _Kafarnaum_ városát _eléhozván_  _ahol_  _több_ lakot mint sem atöbiben szemire _hány_  _kevélység_ és _keménység_  _ilyen_ szokal _hát_  _te_  _Kafarnaum_ valyon az _ég_ emeledé fel magadot a pokolig szállasz alá mivel _ha_ sodomában lettek volna azok a _csoda_ a melyek lettek szemeitek elött _talán_ mais _fennáll_ és _hogy_ a sodoma lakosinak _aki_ az _ég_  _oly_  _irtóztató_  _megbüntet_  _fertelmesség_ a _Tírusz_ és a sidona lakosival _könnyű_ lészen _dolog_ az _ítélet_ napján mint sem ezeknek a _galileai_ városoknak


 Vala pedig avárosban egy _bűnös_ aszony _aki_ is _megtudván_  _hogy_  _Jézus_ egy simon nevü _farizeus_  _eszik_ oda mene és _hátul_ álván _könnyhullatás_ mosogatá lábait _haj_ azokot _megtöröl_  _megcsókol_ és _az_  _hint_  _alabástromedény_ lévö _kenet_ a _farizeus_ pedig _ki_  _hozzá_  _hív_  _Jézus_ meg visgálván az aszonynak _cselekedet_ akinek is rendeletlen _élet_  _tud_ mondá magában _ha_ ez az _ember_ proféta volna _tud_ azt _hogy_ minémü aszony volna az _aki_  _ő_  _illet_ mivel nem _elhitethet_ magával _hogy_ a _Krisztus_ meg _enged_ magát _illettetni_  _oly_ vetkes aszonyal _Jézus_ pedig üsmervén az ö _gondolat_  _két_  _ember_ példáját _ad_  _elébe_ mindenike adoságban léven az _egyik_ nagy suma pénzel _tartozik_ a másika _kevés_  _de_ nem lévén se _egyik_ se a másikának miböl meg _fizetni_ az _ember_ a kinek _tartozik_ el _enged_ nékik adoságokot az utan _kérd_ a _farizeus_ ekét ados _közül_ melyikének _kell_  _inkább_ szeretni a _kölcsönadó_  _aki_ is _felel_  _hogy_ annak a kinek _több_  _elenged_ az Isten fia _jó_  _hagy_ ezt a _felelet_ és mondá néki látodé ezt az aszonyt a _te_  _ház_  _jön_ vizet nem _önt_ alábaimra epediglen _könnyhullatás_ mosta meg és _haj_  _megtöröl_  _csók_ nekem nem adtál epediglen a miolta _idejön_ meg nem szünt _csókolgatni_ lábaimot a _fej_  _olaj_ meg nem kented épediglen _kenet_  _megken_ lábaimot az okáért mondom néked _hogy_  _sok_  _bűn_  _megbocsáttatik_ néki mert igen szeretet akinek pedig _kevés_  _megbocsát_  _kevés_ szeretet mint _ha_ azt mondotta volna a _farizeus_  _kevéssé_ szeretz mert _igaz_  _tartván_ magadot magadal _elhitet_  _hogy_ az _isten_  _kevés_  _tartozik_ ez az aszony pedig _aki_ igen vétkesnek üsméri magát lenni sokat szerette azt _aki_ anyi _bűn_  _bocsánat_ reménlette és azon szeretetért meg is nyerte a _bocsánat_ a mint is _hogy_ mondá az aszonynak a _te_ vétkeid _megbocsáttatik_ néked akik pedíg asztalnál _jelen_ valának zugolodni _kezd_ ezeken a szokon mondván magokban _kicsoda_ ez _aki_ abünököt is meg akarja bótsátani _Jézus_ pedig meg vetvén az ö zugolodásokot mondá az aszonynak ate _hit_ meg szabaditod tegedet _eredj_el_  _békesség_ 


  _Jézus_ pedig aházahoz _térvén_ anyi sokaság _odagyűl_  _hogy_ se maga se atanitványi nem _ehet_ik_ az attyafiai azt _megtudván_  _hozzá_ menének _hogy_ a sokaság _közül_  _ki_ vinnék _ő_ azonban pedig egy _ördöngös_ vivének _elébe_  _aki_ vak és néma volt az _ördög_  _ki_ üzé és az _ember_  _kezd_ mind látni mind _beszélni_ mindenek _csoda_ és _kezd_  _Jézus_ mondani nem ezé adávid fia messiás _aki_ az _írás_ mondgya _hogy_ a _Dávid_  _família_ valo lészen _ellenben_ pedig a _farizeus_ és az _írástudó_ kik _Jeruzsálem_  _jön_  _ő_ magát _tart_  _ördöngös_ mondván _hogy_ az _ördög_  _fejedelem_  _által_ üzi _ki_ az _ördög_  _de_ akristus meg szégyenitté _hamis_  _gondolat_  _elébe_ adván mindenek elött _hogy_  _ha_ az _ördög_ akik _oly_  _halálos_  _ellenség_ az _ember_  _egy_ a másikára _támad_ abizonyos _jel_ volna _hogy_ az ö uralkodások nem sokáig _tart_ a sidok _között_ sokan volnának ollyanok kik _ördög_ üznek _de_ a _farizeus_ azokot nem vádollyák azal _hogy_ az _ördög_  _fejedelem_  _által_ üzik az _ördög_ egy _erős_  _ház_ más _erős_  _kell_  _feldúlni_ ez okáért a sátánt _erős_ lélekel üzi _ki_ a sátánál ugy mint az Isten lelke _által_ el _kelletik_  _tehát_ hitetni magokal _hogy_  _hozzá_  _érkezik_ az Isten _ország_ ellene állani pedig a mint ök _cselekedik_ a szent lélek láthato _erő_ ugy magokot olyan _káromlás_  _tesz_ vétkeseké a mely _bocsánat_ nem _érdemel_ mint _hogy_ pedig a _fa_ agyümölcséröl _ítél_  _ő_ is az ö _cselekedet_  _kell_  _ítélni_ és nem kellenék _ő_  _gonosz_  _tartani_ a midön tsak jó _cselekedet_  _cselekedik_ azok a _káromlás_ a melyeket _oly_ vakmerö képen _okád_ ellene az ö rosz sziveknek mélységéböl származnék a melyek nem maradnának _büntetetlen_ mivel az _ítélet_ napján még tsak ahaszontalan szóról is számot _kell_ adni


 Ezek után némelyek az _írástudó_ és a _farizeus_  _közül_ mondának néki mester mi azt _kíván_  _hogy_ valamely _csoda_ mutatnál nékünk a szemekel látták _hogy_ mennyi _sok_  _csoda_ tett _előtte_  _de_ ök azokot mind _káromlás_  _fordít_ és mint _ha_ mind azok nem volnának _elegendő_  _hogy_  _megbizonyít_ nékik _hogy_ tsak az Isten lelke _által_ munkálodik _hanem_ még ujjab _csoda_ akarnak látni _de_ mitsoda _felelet_  _ad_ nékik _Jézus_ ez a _gonosz_ és parázna nemzettség _csoda_  _kíván_  _de_ más nem _adatik_ néki _hanem_ ajonás profétáé ezt a profétát az Isten a ninivé béliekhez _küld_ nékik _tudta_ adni _hogy_ negyven nap mulva a városok el pusztulna _de_  _Jónás_ nem _hogy_ ennek aparantsolatnak _engedelmeskedik_  _hanem_  _hajó_ ült _hogy_  _másfelé_ vegye uttyát _de_ nagy szélvész _támadván_ atengeren meg vallá _hogy_ az az ö _engedetlenség_ volna és _hogy_ a szélvész _megcsendesedik_ magát atengerben vetteté azon _óra_  _ő_ egy nagy _hal_ el nyelé és _harmadnap_ mulva a partra _ki_ veté _ahonnét_ ninivében mene _hogy_ végben vigye az Isten parantsolattyát a ninivé béliek _hisz_ azö szavának _rendkívül_ valo _böjtölés_  _tesz_ és meg menekedének _penitenciatartás_ a _büntetés_ a melyel _fenyeget_ öket az Isten parantsolattyábol a _Krisztus_  _tehát_ a _Jónás_  _jel_  _ad_  _elébe_ és _abból_  _két_  _hasonlatosság_  _kihoz_ az _egyik_ magára a másikát _őreájuk_ mondván _hogy_ valamint _Jónás_  _három_ napig volt a _hal_  _has_ ugy az _ember_ fiais _három_ nap lészen a _föld_  _gyomor_  _ezáltal_ azt akará _jelenteni_  _hogy_ a _koporsó_  _tétetik_ és _hogy_  _onnét_  _harmadnap_ fel _támad_ a másik _hasonlatosság_ mondá valamint _hogy_  _Jónás_  _jel_ volt a ninivitáknak ugy _jel_ lészen a _farizeus_ is a melyeket _eszerint_ magyarázá meg a ninivé béliek fel _támad_ az _ítélet_ ezen nép ellen és _kárhoztat_ mert ök penitentziát _tart_ ajonás predikálására _mindazonáltal_ nagyob vagyon itt sokal _Jónás_ mondá még nékik ugyan azon _ítélet_  _kárhoztat_ a sába _királyné_  _aki_ is mesze _föld_ mene _hallgatni_ a salamon _bölcsesség_ nem _hogy_ pedig _követ_ ezt a _királyné_ demég meg vetik _beszéd_ és _csodatétel_ annak _aki_ sokal _feljebbvaló_ salamonál végtire azal adühöségel _fenyeget_ öket a mellyel _bánik_ az _ördög_ az olyanok ellen _aki_  _kénytelen_ lévén el _hagyni_ és _aki_  _ismét_ modot _talál_ viszá menni arra _tanítván_ minket ezel _hogy_ igen vigyázunk magunkra a midön meg szabadultunk attol agonosz lélektöl mivel ö el nem _hagy_ rabját _örökös_  _hanem_ még magánál _hét_  _gonosz_ veszen maga mellé és ezel a másodszori rabságal sokal nyomorultab állapotban tészi alelket az _első_ 

Az alat a még akristus illyen _felelet_ szégyenitté még _ellenség_  _hamisság_ egy aszony fel szoval _kezd_ mondani a nép _között_  _boldog_ a méh a mely _hordoz_ és a _csecs_ mely _táplál_ 
 ö pedig _felel_ néki _de_ söt inkáb azok _boldog_ akik az Isten szavát _hallgat_ és azt _követ_ azon _idő_  _megjelent_ néki _hogy_ az anya és az attyafiai _ki_ várnák _ő_ mivel bé nem mehetének _hozzá_ a _sok_ nép miat _de_ ö arra mondá _kicsoda_ az én anyám és _kicsoda_ az én atyámfiai a _tanítvány_  _tévén_  _kéz_ mondá ezek az én anyám és _atyámfia_ mivel az én anyám és _atyámfia_ azok akik _hallgat_ és _követ_ az Isten _beszéd_ és az én atyam akarattyán _jár_ 


 Azon anapon _ki_ mene _Jézus_ a _ház_ és a _Genezáret_  _tenger_ mellé mene _de_ látván _sok_ népet a _körül_ lévö városokbol _hozzá_ menni és melléje _gyülekezni_ egy _hajó_ üle és _onnét_  _kezd_  _tanítani_ anépet _aki_ is nagy _figyelmetesség_  _hallgat_  _ő_ a partrol _sok_  _igazság_  _hirdet_ nékik _példabeszéd_ mivel _-e_ volt rend _szerint_ az ö szokása atanitásban Az _evangéliumi_  _példabeszéd_  _kigondolt_  _história_ vagy atermészet _szerint_ valo _dolog_ vett _hasonlatosság_ a melyeknek amidön nehéz a magyarázattya az elmét _figyelmetesség_  _tart_ a mely is meg _találván_ a magyarázatot avallásnak valamely _titok_ vagy a szokásnak valamely rendét _megtanulhat_ azokból példának okáért a mint egy _példabeszéd_ volt a melyeket akristus monda az _erős_  _fegyveres_  _aki_ aházat _őriz_ és a kit _meggyőz_ más _erős_ ennek magyarázattya arra _tanít_  _hogy_ az _erős_  _fegyveres_ az _ördög_ a kit a _Krisztus_ mint _erős_  _kihajt_ a lelkekböl az Isten lelke _által_ az Isten fia a _hajó_  _elsőbben_ ezt a _példabeszéd_ mondá anépnek egy vetö _ember_  _ki_ mene vetni egy része amagnak az út széllyire _esik_ az utozok _eltapod_ és a madarak _megeszik_ más része a _köves_  _hely_  _esik_ mivel _hogy_ nedvesége nem volt mély _gyökér_ nem vethete és a _verőfény_ el száraztá a _harmadik_ része atövisek _köz_  _esik_ fel növén a _tövis_  _megfojt_ a negyedik jó _föld_  _találván_  _bőséges_ magot _hoz_ mint _hogy_ pedig ennek apélda _beszéd_ magyarázattya nehézvala a _Krisztus_  _hozzáad_ a kinek _fül_ vannak a _hallás_  _meghall_ ezt a _példabeszéd_ az apostolok sem _megérthet_ azért a midön _különös_ valának arra _kér_  _hogy_ magyarázná meg nékik _aki_ is mondá nékik _hogy_ ök mitsoda _boldog_ volnának azért _hogy_ mellette lévén láthatnák és _hallhat_ azt a mit anyi _igaz_ és proféták _kíván_ látni és _hallani_ és azért _hogy_ vélek világosan _megértet_ azokat a nagy _titok_ a melyeket másoknak a _példabeszéd_  _homályosság_ alat adgya _elébe_  _megbüntetvén_ azal azö sziveknek vakmeröségit a melyért méltatlanok az _igazság_ üsméretire az után meg magyarázá nékik _hogy_ a magon azIsten _beszéd_  _kell_  _érteni_  _hogy_ azok akik minek utánna azt _hall_ arra nem _figyelmez_ és másra adgyák elméjeket _hasonló_ az út mellet lévö _föld_ és az _ördög_  _jelentvén_ amadarakot el ragadgya szivekböl azt a _beszéd_ a mely üdvezithette volna öket _hogy_ vannak sokan ollyanok akik a _beszéd_  _öröm_ veszik bé _de_ a _első_  _kísért_ el veszteti vélek annak _haszon_ mert szivekben mély _gyökér_ nem vetet volt mások pedig azt meg fojttyák a _fösvénység_ a _gyönyörűség_ szeretetivel és más _egyéb_ rosz _kívánság_ a melyek mind anyi _tövis_ és a melyeket _ki_  _kelletik_  _elsőbben_ gyomlálni _hogy_  _haszon_ vehessék annak a szenttséges magnak végtire a jó _föld_  _jelent_ azokot a _jó_  _hajlandó_ sziveket akik bé veszik és _hív_ meg _tart_ az Isten _beszéd_ és akik _békességes_  _tűrés_ és álhatatoságokal _bőséges_  _gyümölcs_  _hoz_ 


 Az után _ismét_ meg más _példabeszéd_  _eléhoz_ avilágot egy mezöhöz _hasonlít_ a melynek a _gazda_  _abban_ jó magot vetett volt _mindazonáltal_  _idő_  _elegyes_ látá _konkoly_ a melyel _megelegyít_  _ellenség_  _éjszaka_ a _cseléd_ látván a _konkoly_  _ki_ akarák gyomlálni _de_ a _gazda_ nem _enged_ nehogy a _búza_ is _kitép_ a _konkoly_ együt _hanem_ várják meg az aratást és _akkor_  _kéve_  _köt_ a _konkoly_ és _megéget_ a _búza_ pedig atsürben _tesz_ az után az Isten _ország_ a mustár maghoz _hasonlít_ a mely _kis_ mag lévén atöb magok _között_  _de_  _ha_ meg nö nagyob lesz atöb _fű_ az után a _kovász_ a melyel _megelegyít_ a _tészta_  _hogy_ fel kelyen

Ez után _elbocsát_ a népet és aházához _tér_ atanitványival együt akik is _kér_  _hogy_ magyarázná meg nekik a _konkoly_ valo _példabeszéd_ mondá nékik _hogy_ ezen avilágon el _kell_ szenvedni ajóknak agonoszokot akik vélek _elegyes_  _mindaddig_ valamég világ végin el fognak választatni egy mástól mivel _akkor_ agonoszok az _örökös_  _tűz_ vettetnek és ajók _fénylik_ mint anap az Isten _ország_  _hasonló_  _igazság_  _tanít_ öket a _halász_ példajával akik minden féle _hal_  _fogván_  _háló_ az után apartra _ki_ ülvén _külön_ teszik ajókot a melyeket meg akarják _tartani_ és aroszakat viszá vetik végtire _elébe_  _ad_  _hogy_ mindenünket el _kell_ adnunk az Isten _ország_  _hasonlítván_ az olyan _ember_  _aki_ mindenét el adgya _hogy_ egy _drágagyöngy_ meg vehessen vagy egy olyan _föld_ a melyben _sok_  _kincs_ vagyon _elásva_ 

Az _evangélium_ fel nem tészi atöbb _példabeszéd_ magyarázattyát azért _hogy_  _figyelmetes_  _gondolkodván_  _az_ amelyek meg vannak magyarázva _megtanul_ magunktol _felkeresni_ az _értelem_ azoknak a melyek nintsenek meg magyarázva _kér_  _elsőbben_ az _isten_  _hogy_ adgya meg nékünk az _értelem_ azt az elméjit amelyet _kíván_ akristus _hallgató_ a midön mondá _hogy_ a _hall_ a kinek _fül_ vannak ahallásra az _együgyű_  _aki_ nintsen olyan _hathatós_ elméjek _hogy_  _feltalálhat_  _értelem_ azoknak ahomályos _beszéd_ a melyeket az Isten fia meg nem magyarázot és akik _tarthat_ attol valoságal _hogy_ el ne tévelyedgyenek _ha_ a magok _értelem_  _követ_ az olyanoknak a magok pásztorihoz _kell_  _folyamodni_ a nehéz _dolog_ és _addig_ a még világositást vegyenek _él_ azokal az _igazság_ a melyek világosak és a melyeket az alázatos és _engedelmes_ elme _könnyű_  _megérthet_ ugyan az illyen személyeknek _könnyebbség_  _aki_ is _inkább_  _tekint_  _ebben_ a munkában _hogy_  _kitesz_ azokot az _értelem_ amelyeket adnak az atyák és adoktorok a _három_  _példabeszéd_ melyek _követ_ a _konkoly_  _példabeszéd_ mind ahármat az _evangélium_ predikálására magyarázhatni a predikátor _elhint_ az _ige_ magvát ez a mag nevekedik lassanként a _kegyelem_ munkája _által_ a szivében annak _aki_ azt 
 bé vette mivel aprédikátor vet ültet és _öntöz_  _de_ az Isten neveli azt semmi nem volt a mit _eleinte_ mindgyárt ugy meg vetettek volna mint az _evangélium_  _tudomány_  _de_ a fel nevekedet valamint amustár mag és _idő_ az egész _föld_  _betölt_ egy szoval el _kell_ rejteni és szorgalmatoságal meg _tartani_ a szivnek mélységiben az _evangélium_  _ige_ ugy _hogy_ az a szenttséges _kovász_ fel _emel_ az egész _tészta_ és _jóvátesz_  _titkos_  _erő_ az _ember_ minden _gondolat_  _kívánság_ és _cselekedet_ 


 A _Krisztus_ el végezvén ezeket apélda _beszéd_ atanitványival názarethben mene _ahol_  _fogantatik_ és fel neveltetett volt szokása _szerint_ egy szombat napon a synagogában mene _ahol_  _felkelvén_  _hogy_  _olvas_ az _Izajás_  _könyv_  _ad_  _kéz_ azt meg nyitván arra aversre _talál_  _ahol_ ez a proféta a messiásrol tészen _emlékezet_ mondván _hogy_ azurnak lelke meg szentelte és _elküld_  _ő_  _hogy_ a szegényeknek predikallaná az _evangélium_ a _beteg_  _meggyógyít_ az Isten _irgalmasság_  _idő_  _ki_ nyilatkoztatná és _kihirdet_ a _bosszúállás_ napját ezeket el _olvasván_ akönyvét _betesz_ és _visszaad_ az után le ülvén meg magyarázá ezt a _jövendölés_ és _megbizonyít_  _hogy_ ez _betelik_ személyében mindennek rajta volt aszeme a midön _beszél_ és az ö _kegyelem_  _teljes_ szavai ollyan _csodálkozás_  _hoz_  _hallgató_  _hogy_ egy mástol _kezd_  _kérdezni_  _honnét_  _jön_ ennek az anagy _bölcsesség_ nem ezé _Joseph_ az átsnak fia nem Mária é az annya az ö attyafiai _Jakab_  _József_ simon és _Júdás_ és ahugai nem _közötte_ laknaké _hol_ vette _hát_ mind azokot amiket _hall_ tölle azirás fel _tesz_  _hogy_ nem tsak _csodálkozik_ ö rajta _hanem_ még meg is botránkozának erre valo nézve üsmervén az ö _gondolat_ mondá nékik _hogy_ egy proféta sem _kellemetes_ amaga _haza_  _megbizonyít_  _két_ példábol nékik ezt azigazságot _először_ az _Illyés_ példájábol _aki_ is az _éhség_  _idő_ nem a maga _hazájabeli_  _özvegy_  _küldetik_  _isten_  _hanem_ egy _idegen_  _özvegyasszony_  _hogy_ attol vegyen szükségire valo segittséget a másikát az _Elizeus_ példájábol _aki_ is egy _idegen_ urat _meggyógyít_ a _bélpoklosság_  _mindazonáltal_ menyi _sok_  _hazájabeli_  _bélpoklos_ valának _aki_ nem _kér_ arra _hogy_  _meggyógyít_ öket ezeken az _igazság_  _megbosszankodik_ mindnyájan kik a synagogában valának és nagy _harag_  _felkelvén_ ahegy _tető_ vivék _ő_  _hogy_  _onnét_ a mélységben le vetnék _de_ mínt _hogy_  _abban_ az _idő_ és olyan formában _kelletik_ néki meg _halni_ a mint néki _tetszik_ azért el _tud_ magát rejteni _közüle_ és _általmenvén_  _közötte_ semmit nem _cselekedhet_ik_ néki és el _hagy_ názárethet az _evangélium_ fel tészi _hogy_ ót igen _kevés_  _csoda_ tett és _kevés_  _gyógyít_ nem is _megérdemel_ az a város _hihetetlenség_  _hogy_ a _Krisztus_ továb maradgyon _benne_ és több jót _tesz_ véle


 Azután a _Galilea_ lévő városokot és _falu_  _kezd_ meg látogatni a synagogakban _tanít_ az _evangélium_ predikálá és minden féle _beteg_  _meggyógyít_ a _tizenkét_ apostolok véle valának és egy nehány aszonyok is _követ_  _ő_  _aki_ meg szabaditotta volt agonosz lélektöl és _betegség_ azok _között_ volt mária magdolna akit _hét_  _ördög_ szabaditotta vala meg _Johanna_ aherodes _főtiszt_  _Kuza_  _feleség_ susánna és más _több_ kik _táplálás_ segittették akristust _ebben_ az uttyában ugy _tekint_ azt a _sok_ számu népet akinek az _evangélium_  _kelletik_  _hirdetni_ mint anyi el szélyedet és pásztornelkül valo _juh_ és nagy szánakodásal lévén _hozzá_ mondá atanitványinak igen nagy az aratás _de_  _kevés_ vannak az _arató_  _kér_ az aratás urát _hogy_ munkásokot _küld_ 

Mint _hogy_ akristus maga volt az aratásnak ura és az apostoli _aki_ az aratásra rendelte volt 
 azért magahoz _hív_ öket _hatalom_  _ad_ nékik a _gyógyítás_ és az _ördögűzés_ és _elküld_ öket _kettő_  _hogy_  _hirdet_ az Isten _ország_  _elébe_  _ad_ arendet a melyet _követ_ szolgálattyokban meg parantsolá nékik _hogy_ tsak a sidoknak prédikállyanak és _hirdet_ nékik _hogy_ a menyeknek _ország_  _elközelít_ ajándékon _él_ ahatalomal a melyet ajándékon vették ne legyenek szorgalmatosok se a pénz se aköntös _iránt_  _hogy_ nagy szabadságal vihesék véghez _hivatal_ mivel szükségekre valót fognak venni azoktol akik predikálásokra meg _tér_ válaszanak magoknak a _meghal_ akarnak szállani _emberséges_  _gazda_ és mondgyák a midön _ház_  _bemegy_ a _békesség_ légyen _ennél_ aháznál és azon a szálláson meg maradgyanak _mindaddig_ valamég azon _hely_ lésznek és _ahol_ öket bé nem akarnák _fogadni_ sem öket _hallgatni_ verjék le lábokrol annak ahelynek aporát _elébe_  _ad_ az után _hogy_ ugy _küld_ öket mint ajuhokot a _farkas_  _köz_ és _hogy_  _együgyűség_ és _okosság_  _él_ a _hamis_  _között_  _aki_  _megtérés_  _fáradozik_  _de_ akár mely okosan viselyék is magokot _de_ üldözést fognak szenvedni és _olyankor_ egy _hely_ a másikában menyenek _hogy_  _ha_ pedig meg fogják öket és az _ítélőszék_  _elébe_ viszik arrol ne _gondolkodik_  _hogy_ a _bíró_ mit _felel_ mivel a szent lélek _megtanít_ öket _hogy_ mit _felel_  _hanem_ tsak arra vigyázanak _hogy_  _bátor_ legyenek és _hogy_ ne _fél_ az _ember_  _aki_ tsak atesten vagyon _hatalom_  _hanem_ az _isten_  _fél_  _aki_  _örökös_ el vesztheti mind atestet mind alelket _hogy_  _ha_ pedig _megtagad_  _ő_ az emberek elött öis meg tagadgya öket Isten elöt az _ítélet_ napján _ellenben_ pedig magáénak fogja öket üsmérni _hogy_  _ha_ vallást _tesz_ szégyen nélkül az ö nevéröl végtire _hogy_  _megbátorít_ öket mindent inkáb _kell_ el szenvedni mint sem _kötelesség_  _elmulatni_ azt _erősít_  nékik _hogy_ a mi rajtok _történik_ amind az Isten rendeléséböl lészen _aki_  _tud_ számát _fej_ lévö _hajó_  _hogy_  _ha_ pedig az _idő_ el vesztik _élet_ azt meg _talál_ az _örökkévaloság_ az ö _tanítvány_ ugy lehetnek _hogy_  _ha_  _kereszt_  _hordoz_ és _hogy_ ök sem kerülhetik azt el _hogy_ ö vélek ugy ne _bánik_ valamint mesterekel _bánik_ azt magok látnák _hogy_  _aki_ meg szabaditani _eljön_ ugyan azok _ördöngös_ neveznék _ő_ azután azal _befejez_  _tanítás_  _hogy_ mitsoda _haszon_  _fordul_ azoknak kik öket _hallgat_ és akik nékik szükségekröl _tesz_ mondván _hogy_  _ha_ tsak egy _ital_  _hideg_ vizet adnak is néktek azén nevemben _de_ annak _jutalom_ veszik az apostolok ezekel az _oktatás_ el menének minden _hely_ prédikállani a népnek a penitentziát az Isten _foganatos_  _tesz_  _tanítás_  _sok_  _csodatétel_ mivel _sok_  _ördög_ üzének _sok_  _beteg_  _olaj_  _megken_ akik _meggyógyul_ 


 Azonban pedig a _Krisztus_ nagy _cselekedet_  _hír_ egészen el _terjed_  _Galilea_ és ahérodes udvarában is _behat_ mindenek akarák tudni _hogy_  _ki_ volna az az _ember_  _aki_  _oly_  _csodálatos_  _dolog_  _cselekedik_ némelyek mondák _hogy_  _talán_  _Illyés_ vagy valamelyik aproféták _közül_  _jön_  _ismét_  _elé_ némelyek pedig söt még maga _Heródes_ is _gondol_  _hogy_  _talán_  _keresztelő_ szent _János_  _feltámad_  _halott_ mivel már annak elötte _Heródiás_  _talál_  _abban_ modot _hogy_  _megfogat_ ezt a szent _elöljáró_ és arra is _keres_ alkalmatoságot _hogy_ ennek _halál_ mikepen _tesz_  _elég_  _gyűlölség_ a melyel vala ellene annál pedig _jobb_ alkalmatoságot nem _talál_ mint a _Heródes_ születése napját a melyen eza _fejedelem_ nagy vendégséget _ad_ az udvarának a _Heródiás_ leánya az egész udvar elött _táncol_ és anyira _megdicsér_ mindenek _hogy_ akirály _öröm_ mondá aleánynak _hogy_  _kér_ tölle mindent a mit akarna és _esküvés_  _fogad_ néki _hogy_ meg adná _ha_ szinte _ország_  _fél_  _kér_ is a leány siettségel mene az annyához _tanács_  _kérdeni_ tölle _hogy_ mit _kér_  _aki_ is parantsolá néki _hogy_ ajános _fej_  _kér_ aleány _visszatérvén_ akirályhoz azon _kér_  _hogy_ mindgyarást adná nékí egy medentzében a _keresztelő_  _János_  _fej_ akirály ezen meg szomorodék _de_ az _ember_  _tekintet_ nem akará _kérés_ meg vonni és azt sem akará _hogy_ az udvara azal vadolná _hogy_ meg másóllya _esküvés_ tett _ígéret_ azért a szentnek _fej_ véteté atömlötzben és aleánynak _ad_  _aki_ azanyának vivé a _János_  _tanítvány_ ezt _megtudván_ el vivék a mesterek testét és _eltemet_ és a _Krisztus_ menének meg mondák néki a _János_  _halál_ 


 _harmadik_  _könyv_ 
Mely magában _foglal_ mind azt valamit a _Krisztus_  _cselekedet_ 
prédikállásának _harmadik_  _esztendő_ 


  _Jézus_  _megtudván_  _hogy_ mint _beszél_  _iránta_ ahérodes udvaránál és azon _idő_ a _tanítvány_ is _visszatérvén_ melléje számot _ad_ néki minden _cselekedet_ és _tanítás_ mondá nékik _jön_ menyünk _félre_ valamely _pusztás_  _hely_ és nyugodgyatok egy _kevéssé_ egy _hajócska_ menének _hogy_  _elkerülhet_ a _sok_ népet _aki_  _idő_ nem adot nékik az _étel_ és _által_ menvén a _Genezáret_  _tó_ igen _pusztás_  _hely_  _ki_ szállának a partra nem mesze _Betszaida_ városához a partra _ki_ szálván ót igen _sok_ népet _talál_ mivel azok _aki_ a _hajó_ láták öket bé menni és mások _aki_ azt _megtud_ a _tó_ mellet _gyalog_ mentenek volt _elébe_ és _előbb_  _odaér_ akristusnál _aki_ is egy _hegy_ fel menvén a sokaság utánna mene és nagy szánakodásal lett _hozzá_ és le ülvén sokat _beszél_ nékik az Isten _ország_ és _meggyógyít_ mind abetégeket

A nap már _közelítvén_ az _este_ az apostolok _kér_  _Jézus_  _hogy_  _küld_  _ház_ anépet mivel olyan puszta _hely_ lévén semmi _eledel_ valot nem _találhat_ a _Krisztus_ monda nékik adgyatok _ti_ magatok nékik _enni_ azt _kérd_ ö tölle szükséges _tehát_  _hogy_ el menyünk _kétszáz_ pénz árra _kenyér_ vennünk az _több_ tészen negyven _forint_  _érő_  _kenyér_  _hogy_  _enni_ adhasunk anyi népnek akristus anépre vetvén szemeit és látván a sokaságot mondá _Fülöp_  _hol_ vehetünk mi anyi _kenyér_  _hogy_  _enni_ adhasunk ennek anépnek ezt azért mondá valamint az _evangélium_ fel tészi _hogy_ meg probálya _ő_ mivel igen _jól_  _tud_  _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_  _Fülöp_  _felel_ néki _ha_ szinte _kétszáz_ pénz arra _kenyér_ vennének is _de_ alíg _jut_  _abból_ mindenikének az után _kérd_  _hogy_  _hány_  _kenyér_ volna andrás mondá néki _hogy_ volna ótt egy _ifjacska_ akinek _öt_  _árpakenyér_ és _két_  _hal_ vagyon _de_ mitsoda az anyi népnek _Jézus_ maga _elébe_ viteté a _kenyér_ és a _hal_ és parantsolá az apostolinak _hogy_ ültetnék le anépet le ülteték _tehát_ azt a sokaságot a pásintra _csoport_  _hol_ százan _hol_  _ötven_ valának együt mind _eszesség_  _ötezer_  _ember_ vala az aszonyokon és agyermekeken _kívül_ a midön mind el volnának _helyheztetve_ akristus vevé az _öt_  _kenyér_ és akét _hal_ az _ég_  _emelvén_ szemeit és _hála_ adván _isten_ azokót meg áldá az után _darab_  _tör_ akenyeret és a népnek _elosztogattat_ atanitványival _hasonló_ ahalat is _elosztogattat_ a midön mindnyájan _jóllakik_ a _Krisztus_ parantsolá _hogy_  _összeszed_ a meg maradot _darab_ és _tizenkét_  _kosár_  _megtölt_ azokal


 A nép látván azt a _csodálatos_ valo meg szaporodását az _öt_  _kenyér_ akristust ugy _tekint_ mint messiást és mondák egy másnak ebizonyára az a proféta akinek a világra _kelletik_  _jönni_ magok _között_ el végezék _hogy_ uroknak válaszák _de_ a _Krisztus_  _tudván_ szándekjokot _hogy_ meg akárnak _fogni_ és _király_  _tenni_ parantsolá _tanítvány_  _hogy_ siettségel ülnének a _hajó_ és mennének a más részire atónak ö maga egyedül fel mene ahegyre és ót _imádkozik_  _este_ azonban pedig az apostolok ató _közép_ nagy szélvész _között_ valának az ö _hajó_ ahaboktól igen _hányattatik_ ahabok igen nagyok valának és az _ellenkező_ szél miat nem _haladhat_  _virradtafelé_ pedig láták _Jézus_  _közel_  _hozzá_ avizen _járni_ igen meg rémülének mivel valamely _ijesztő_  _gondol_ lenni _aki_ is mondá nékik _bátor_ legyetek én vagyok ne _fél_ péter _felel_ néki uram _ha_ magad vagy parantsollyad _had_ mennyek én is _hozzá_ avizen a _Krisztus_ mondá néki jere és péter le szálla mindgyárt ahajobol és a vizen _járván_ a _Krisztus_  _közelít_  _de_  _hirtelen_ nagy szel _támadván_ igen meg ijede és a lábai sippadozni _kezd_ avizben _akkor_  _felkiált_ uram szabadits meg engem a _Krisztus_  _megfogván_ akezét mondá _kicsinyhitű_ miért _kételkedik_ és mind aketten bé menének ahajoban a szél azonnal _megcsendesedik_ és a parthoz _jut_ atanitványok _aki_ nem visgálták vala meg _elegendő_ az _öt_  _kenyér_  _csoda_ ez az utolso _csoda_ fel nyitá szemeket akristus _elébe_  _borulván_  _imád_  _ő_ és Isten _fia_ vallák _ő_ lenni

Mihent apartra _ki_ szállának a _Genezáret_  _tartomány_ az oda valo lakosok meg üsmerék _Jézus_ és siettségel _hír_  _ad_ mindenüt anépnek asok _beteg_ pedig minden felöl viszik vala _hozzá_ és azokot ágyastol az uttzákra és az ut széllyire _tesz_  _kérvén_  _Jézus_  _hogy_  _megenged_ nekik _hogy_ tsak aköntöse széllyit _megérhet_ és mind azok _meggyógyul_ valakik _hozzá_  _érhet_ 


 Azonban pedig a nép akit _oly_  _csodálatos_  _megelégít_  _öt_ árpa _kenyér_ nem _tudhat_  _hova_ lett volna el _Jézus_ mivel azt látták _hogy_ az apostolok a _hajó_ mentek vala _de_ magát nem látták azokal együt más _hajó_ pedig ótt nem volt más nap _haj_  _odaérkezvén_ azokban menének _mihelyt_  _megtud_  _hogy_  _Jézus_ nem volna ótt a _tájék_ és _Kafarnaum_ menének _keresni_  _ő_ a midön meg _talál_ mondák néki mester mikor _idejön_  _aki_ is _felel_ nékik azért _keres_ engemet _hogy_  _jól_  _tart_  _titeket_  _kenyér_ munkálkodgyatok _tehát_ azon _hogy_ nem _elveszendő_  _eledel_ szerezetek magatoknak _hanem_ olyat a mely _örökös_  _tart_ és a melyet az _ember_ fia adhattya néktek ök pedig azt _kérd_ tölle mitsoda _kedves_  _dolog_  _cselekedhet_ik_ olyat Isten elött _hogy_ meg nyerhesük azt az _eledel_  _felel_ nékik aza _cselekedet_ a _hogy_  _hisz_  _abban_ akit _elküld_  _de_ mitsoda _csoda_  _cselekedik_ olyat _kérd_ tölle a melyért _benne_  _hihet_ a mi atyáink mannát _eszik_ apusztában a melyet az _írás_ mennyei _kenyér_ nevezi mint _ha_ azt akarták volna néki mondani egy szer _megelégít_  _öt_  _kenyér_  _ötezer_  _ember_  _de_ mojses negyven _esztendő_  _több_  _táplál_  _hatszázezer_ olyan manával mely az _ég_  _esik_  _bizony_ mondon néktek _felel_  _Jézus_ mojses nem adot néktek valoságos menyei _kenyér_ azt tsak az én atyám adgya és az a _kenyér_ az a mely az _ég_ le szállot és amely _élet_  _ad_ a világnak erre mondák néki uram _ad_ nékünk mindenkor _abból_ akenyérböl _felel_ nékik _Jézus_ én vagyok az az _élő_  _kenyér_  _aki_  _énhozzám_  _jön_ a meg nem _éhezik_ és _aki_  _benne_  _hisz_ meg nem szomjuhozik ezekel arra _tanítván_  _bennünket_  _hogy_ ö volna _isteni_  _eledel_ az olyan lelkeknek kik _ő_  _eszik_  _hivén_  _őbenne_  _élő_  _hit_ és szeretettel és akik _ő_  _eszerint_  _eszik_  _megérdemel_ azt a _boldog_  _élet_ a melyben _teljesség_ és _örökös_  _megelégíttetik_ az után _ismét_ mondá _hogy_ minek utánna látták volna _ő_ és _bizonyság_ volnának anyi _sok_  _csodatétel_ még is _őbenne_ nem _hisz_ és azon _hihetetlenség_ el vesztenék azt anagy _haszon_ amelyet el fogják nyerni azok _aki_ az attya _küld_  _hozzá_ a mely _haszon_ az utolso napon valo _feltámadás_ és az _örök_  _élet_  _birtok_ áll _mindazonáltal_ a sidok tsak zugolodnak vala magok _között_ mondván _hát_ nem ezé a _József_ fia nem üsmerjüké az annyát _hogy_ mondhattya _tehát_  _hogy_ az _ég_ szállot alá a _Krisztus_ nem _hogy_ valamiben _hajt_ zugolodásokra _de_ még nagyobban _megbizonyít_ azokot az _igazság_ amelyekért zugolodának és minek utánna meg mutatta volna nékik ezen szavai _szerint_ az _írás_  _hogy_ mindnyájokot _megtanít_ az Isten minden pedig valakit azö attya meg _tanít_  _őhozzá_ menne és _hogy_ ök magok azért nem mennek _hozzá_ mert nem _ért_ annak a szavát _aki_  _ő_  _küld_ azért ujontában meg mondá nékik _hogy_ ö volna az _élet_  _kenyér_ a manna nem mentheté meg ahaláltol azokot akik azt _eszik_  _de_ azö _test_ olyan menyböl le szállot _kenyér_ a mely _örök_  _élet_ adna azoknak kik azt _eszik_ ezeken aszokon még jobban meg ütközének és vetekedni _kezd_ egy más _között_ mondván _hogy_  _hogy_ adhattya nékünk a maga testét _eledel_ ö pediglen _megbizonyít_ nékik _hogy_ az ö _test_ valoságos _étel_ volna és azö vére valoságos _ital_ és _hogy_  _örök_  _élet_ nem lenne _hogy_  _ha_ azö testét nem _eszik_ és _ha_ azö vérit nem _iszik_ és _hogy_ az olyan _aki_ ezekel _táplál_ magát az utolso napon _feltámad_ és _örök_  _élet_ lészen végtire azt is _ki_ nyilatkoztatá nékik _hogy_ az ö _test_ mitsoda nagy _dolog_ fogna munkálodni az olyan lelkekben kik azt _érdemes_ veszik mondván _aki_ az én _test_  _eszik_ és az én véremet _iszik_  _énbennem_ marad és én _őbenne_ és _él_  _énértem_ valamint én _él_ az atyáért _aki_ engemet _küld_ 

Mind ezek az _igazság_ a melyeket prédikálla a _Krisztus_ a _kafarnaumi_ synagogában igen _megbotránkoztat_ a sidokot söt még sokakot atanitványok _közül_ is _aki_ azokot _hallván_ mondák ezek igen _kemény_  _beszéd_  _ki_  _hallgathat_ azokot ök igen _betű_  _szerint_ magyarázák azt a mit lelki _értelem_  _szerint_  _kelletik_  _érteni_ azt _gondol_ mondgya szent ágoston _hogy_ az ö testét más képen nem lehetne _enni_  _hanem_ azt _darab_  _kell_ metélni valamint a mészár székben valo _hús_ és ök azt nem _tud_  _hogy_ mind a _hív_  _által_ lehet az _ember_ akristus _test_  _táplálni_ magát mind pedig valoságal is fogják azt _enni_ az _Eucharisztia_ a _kenyér_ szine alat olyan formában _hogy_ attol nem _irtózik_  _de_ nem _hogy_  _tisztelet_  _hisz_ azt a mit nekik maga az _igazság_ monda meg nem várván _hogy_ meg magyaráza nékik a mit nem _ért_  _hanem_ még meg ütközvén mondásán el _hagy_  _ő_ és nem akarának _többé_  _tanítvány_ lenni Az apostolok _okos_ lévén mint sem ezek ahüségtelenek mivel _hogy_ a _Krisztus_  _kérd_ töllök _hát_  _ti_ nem akartoké _ti_ is engemet el _hagyni_ péter atöbbinek _kép_  _felel_  _ó_ ’ uram _ki_ mennénk mi nalad vagyon az _örök_  _élet_  _beszéd_ mi azt _tud_ és _hisz_  _hogy_ tevagy a _Krisztus_ az _isten_ fia _mindazonáltal_ atizen _kettő_  _között_ akik ahüségiben meg maradának vala egy _aki_ el árulá _ő_ ugy mint _Júdás_  _Iskáriótes_ és _Jézus_  _aki_ azt _tud_ még _előre_ meg mondá annak anyomorultnak _hűségtelenség_ mondván nem _tizenkettő_ választottalaké én _titeket_ még is _mindazonáltal_  _egy_  _közüle_  _ördög_ 


 A _húsvéti_  _ünnep_  _közel_ valának amidön akristus az _öt_  _kenyér_ meg szaporittá _ki_ is tettzik a szent _János_ mondásibol _hogy_ akristus nem mene _Jeruzsálem_ ezekre az _ünnep_ mivel ez az _evangélista_ azt mondgya _hogy_ az után _Galilea_ marada nem akarván _Júdea_ maradni mivel a sidok _halál_  _keres_ az _írástudó_ és a _farizeus_ kik _Jeruzsálem_  _jön_  _Jézus_ mellé _gyülekezik_ észre vévén pedig azt _hogy_ atanitványi nem igen _hajt_ arra _hogy_ akezeket meg mosák _étel_ elöt panaszolkodának is néki _ellene_ nem azért _hogy_ lett volna a _törvény_ arra valamely parantsolattya _hogy_ nem volna szabad mosdatlan _kéz_  _enni_  _hanem_ azért mert a _farizeus_  _sok_ olyan _ember_  _hagyás_  _tesz_ atörvényhez a melyeket némelykor inkáb meg _tart_ mint sem magát atörvényt _ezért_ is mondák akristusnak ate _tanítvány_ miért nem _megtart_ arégi _hagyás_ nem mosván meg _kéz_ az _étel_ elött _Jézus_ is _kérd_ töllök _hát_ ök mért szegnék meg a _törvény_ az _ember_  _hagyomány_ és miért példának okáért _elhitet_ azt egy _fiú_  _hogy_ az Isten elött _kedves_ az ö ajándéka _ha_ szinte nem _tisztel_ és szükségben _hagy_ is szüléit _elhagyatván_ véle _eszerint_ az _ember_  _hagyomány_ az Isten parantsolattyát a mely _teljesség_ parantsollya a _fi_  _hogy_  _tisztel_ és segittsék szüléjeket az után meg mutatá nékik _hogy_ minden _hagyomány_ tsak _képmutató_ és ö rollok mondotta az Isten _Izajás_  _által_ ez a nép tsak az ajakával _tiszt_ engemet _de_ a szive _távol_ vagyon _tőle_ az után magához _hív_ a népet és fel szoval mondá _hallgat_ engemet és _megért_ a mit mondok néktek nem a _megfertőztet_ az _ember_ a mi a szájban mégyen _hanem_ a mi _abból_ származik a _megfertőztet_ erre _hozzá_  _közelgetvén_ az apostolok mondák néki _hogy_ a _farizeus_  _igen_  _megbotránkozik_ ezen a szavain _de_ ö _felel_ nékik minden plántalás a melyet nem az én atyám plántált _tő_  _ki_ szaggatatik és _elhagy_ azokot a vakokot akik más vakokot vezetnek _aki_ ök is averemben _esik_ az után _különös_ lévén a _tanítvány_  _kér_  _hogy_ magyarázná meg nékik azt apélda _beszéd_  _aki_ is mondá nékik nem értiteké azt _hogy_ a mi az _ember_ mégyen az az _étel_ a pedig _ő_ meg nem ferteztetheti _de_ a mi a szivböl származik a _megfertőztet_ ugy mint a rosz _gondolat_  _gyilkosság_  _házasságtörés_  _hamis_  _bizonyság_ és _közönséges_ minden vétkek ugyan ezek _tesz_ valojában az _ember_  _tisztátalan_ és nem a _ha_ mosdatlan _kéz_  _eszik_ 


  _Jézus_ el mene az után _Tírusz_ és sidon részeire _elébe_ mene egy pogány aszony és nagy _kiáltás_ mondá uram _Dávid_ fia _könyörül_ rajtam az én leányom nyomorultul _gyötrettetik_ az _ördög_ amelyre egy szót nem _felel_ az apostolok pedig _kér_  _hogy_  _enged_  _kérés_ és _had_ ne alkalmatlankodnék anyit _Jézus_  _felel_ nékik nem _küldetik_ másokhoz _hanem_ az _Izrael_  _ház_ el veszet _juh_ ugy mint a sidokhoz _de_ az aszony ezen a _felelet_ meg nem ütközék söt még jobban _megbátorodik_  _elébe_ menvén alábaihoz _borul_ és _imád_  _ő_ mondván uram segély meg engemet _aki_ is mondá néki várjad _had_ elégedgyenek meg _elsőbben_ a _fi_ mivel nem jó a _fi_ el venni a _kenyér_ és az _eb_ vetni az ugy vagyon uram _felel_ az aszony _de_ a _kölyök_ tsak _eszik_ a _fi_  _kenyér_ asztal alá _hull_ morsalékjábol erre mondá _Jézus_  _ó_ aszony nagy ate _hit_ légyen néked _kívánság_  _szerint_  _eredj_el_ mivel ezekért a szavaidért az _ördög_ el _hagy_ leányodot az aszony _ház_  _térvén_  _meggyógyulva_  _talál_ leányát


  _Jézus_ pedig a _Genezáreti-tó_ mellé _visszatérvén_ egy olyan _ember_ vivének _elébe_  _aki_ süket és néma vala és _kér_  _ő_  _hogy_  _tesz_ reája _kéz_ akit is _ki_ vivén anép _közül_  _különös_  _hely_ vivé az ujjait a _fül_  _tesz_ és anyálából a nyelvére az után az _ég_  _emelvén_ szemeit nagy suhajtásal mondá _effata_ a mely a syriai nyelven azt _tesz_ nyilyál meg afülei ennek az _ember_ azonnal meg nyilának és anyelve _megoldatik_ ugy anyira _hogy_ mind _hall_ mind _beszél_ akristus _megtilt_ azoknak akik látták ezt _csoda_  _hogy_ senkinek _ki_ ne mondanák _de_ mentöl inkáb _tilt_ annál inkáb _hirdet_ és nagy _csodálkozás_ ezeket mondgyák vala ö mindeneket _jól_  _cselekedet_ a süketeket _halló_  _tesz_ és a némákot szolloká


  _Jézus_ fel mene az után egy _hegy_ és igen _sok_ nép mene utánna _sok_ féle betégeket is vivének _elébe_  _aki_ mind _meggyógyít_ mindnyájan _dicséret_ adnak vala az _isten_ atsudákért és az a _sok_ nép _öröm_  _kísér_ azt _aki_ annyi _csoda_ tett üdveséges _tanítás_ ugy _tetszik_ mint _ha_ az _eledel_ is _elfelejt_  _de_ akristus üsmervén szükségeket mondá atanitványinak szánakodom ezen anépen mivel már _harmadnap_  _hogy_ velem vannak és nintsen mit _enni_ és _étlen_ nem akarom öket el _bocsátani_  _hogy_ az uton el ne fogyatkozanak mivel sokan _közüle_ meszünen valok mondák néki a _tanítvány_  _hol_ vehesünk _ilyen_ pusztában _elegendő_  _kenyér_  _hogy_  _megelégíthet_ anyi népet _Jézus_  _kérd_ töllök _hány_  _kenyér_ vagyon akik _felel_ néki _hogy_  _hét_ és egy nehány _halacska_ mindgyárt le ülteté anépet meg áldá a _hét_  _kenyér_ és ahalatskakot és aztanyitványival _elosztogattat_ a nép _között_ mindnyájan meg elégedének noha valának _négyezer_  _férfi_ az aszonyokon és a _gyermek_  _kívül_ a néptöl maradot _darab_  _kenyér_  _hét_  _kosár_  _megtelik_ 


 Mihent anépet _elbocsát_ azonnal _hajó_ üle és _Dalmanuta_ részeire mene a mely a _Genezáreti-tó_  _napkelet_  _esik_  _Geraza_ és _Korozain_  _között_ magedán szélyin a _farizeus_ és a saduceusok _hozzá_ menének _hogy_  _kísért_ és vetekedvén ö véle ujontában arra _kér_  _hogy_ mutatna valamely _jel_ az áerben _de_ nem _hogy_  _kérés_  _betölt_ ezeknek ahihetetleneknek _aki_ nem akarának _hinni_ anyi _sok_  _csoda_  _de_ a szemekre _hány_  _hogy_  _tud_  _megjövendölni_ az áernek _sok_ féle változásibol a _hideg_ és a meleget az _eső_ és a jó _idő_  _de_ azt nem _tud_  _megkülönböztetni_ ami _igaz_ se azt meg üsmérni anyi _jel_  _hogy_ a messiás _eljövetel_  _boldog_  _idő_  _elérkezik_ az után nagyot _fohászkodván_  _ismét_ azt _felel_ amit annak elötte _felel_ ez a meg romlot és parázna nemzettség _jel_  _kér_  _de_ más néki nem _adatik_ a _Jónás_ proféta _jel_ az után el _hagyván_ öket _általmegy_ avizen atanitványival _aki_ mondá meg lássátok és _óv_ magatokot a _farizeus_ és a sadducéusok _kovász_ és a _Heródes_  _kovász_ az apostolok azt _gondol_  _hogy_ azért _beszél_ nékik akovászrol mert _elfelejt_  _kenyér_ vinni magokal és _hogy_ tsak egy _kenyér_ volt a _hajó_  _erős_ is meg _fedd_ öket az ö _kicsiny_  _hit_ azért _hogy_ nem _figyelmez_  _jól_ arra a mit látnának az ö sziveknek vakságárol mely nem engedi meg nékik _hogy_ meg foghassák és _haszon_  _fordíthat_ mind azt a mit _őelőttük_  _cselekedik_ és arrol _hogy_ olyan _hamar_  _elfelejt_ a mit láttanak azután _kérd_ töllök _hogy_  _hány_  _kosár_  _megtölt_ az _öt_  _kenyér_ a melyekel _ötezer_  _ember_  _megelégít_ és a _hét_ a melyekel _négyezer_  _megelégít_ az után _elébe_  _ad_  _hogy_ az elméjeket nem az olyan _kenyér_  _kell_  _fordítani_ amely tsak atestet _táplál_ és nem tsak az _idő_ valo szükségekröl a melyekröl ö _könnyű_  _tehet_ a mikor néki tettzik _hanem_  _figyelmetesség_  _kell_ nékik _hallgatni_ a lelki _igazság_ a melyekre öket _tanít_ a _természet_  _szerint_ valo _dolog_ nevek és szinek alat és azt _megtudni_  _hogy_ a mely _kovász_ szollot nékik az a _farizeus_ és a sadducaeusok meg romlot _tanítás_  _jelent_ 


  _Betszaida_ menvén atanitványival ót egy vakot vivének _elébe_ és arra _kér_  _hogy_  _tesz_ reája _kéz_ meg _fog_ avakot _kéz_  _fogva_ és _ki_ vivé avárosbol ót nyálával _megken_ szemeit és reá _tévén_  _kéz_  _kérd_ tölle _ha_ látnaé valamit avak _felel_  _hogy_ látná az _ember_  _járni_ akik ugy _tetszik_ néki mint _ha_  _fa_ volnának akristus _ismét_ szemeire _tévén_  _kéz_ avak jobban _kezd_ látni és egészen _meggyógyul_ az után az Isten fia _ház_  _küld_  _ő_ meg parantsolván néki _hogy_ senkinek ne mondaná


 A _Krisztus_  _megindulván_  _onnét_  _Caesarea_Philippi_ nevü város _körül_ valo _falu_ mene midön utban volna _kérd_  atanitványitol _hogy_ mit mondanának az emberek _őfelőle_ akik is _felel_  _hogy_ némellyek _ő_  _keresztelő_ szent _János_  _tart_ némellyek _Illyés_ vagy _Jeremiás_ és meg mások _hogy_ valamelyik a proféták _közül_  _feltámad_  _de_  _ti_ magatok _kérd_ töllök minek mondotok engemet lenni _felel_ néki péter _te_ vagy akristus az _élő_  _isten_ fia erre mondá néki _Jézus_  _boldog_ vagy simon _Jónás_ fia mert se nem atest senem avér nyilatkoztatták _ki_ azt néked _hanem_ az atyám _aki_ menyekben vagyon én is azt mondom néked _hogy_  _te_ péter vagy (az az _kő_ ) és erre a _kő_  _épít_ az én _anyaszentegyház_ és a pokolnak _kapu_ azon _soha_  _erő_ nem fognak venni _kéz_ adom a menyeknek _kulcs_ valakit meg kötösz _-e_  _föld_ meg lészen _kötözve_ menyben is és valakit _megoldoz_ eföldön meg lészen _oldozva_ menyben is


 Meg parantsolá az után az apostolinak _hogy_  _ki_ ne _hirdet_  _hogy_ ö volna az Isten fia az után arrol _kezd_ nékik _beszélni_  _hogy_ miket fogna szenvedni mint Isten fia azt is _kezd_ nékik mondani _hogy_ néki _Jeruzsálem_  _kelletik_ menni ót üldözni fogják a papok az _írástudó_  _doktor_ ót sokat fog szenvedni ót meg is öletetik _de_  _harmadnap_  _feltámad_ péter _aki_  _buzgó_ szeretettel szereti vala a _Krisztus_ az illyen _beszéd_ nehezen _hallgathat_ a mint is _hogy_  _félrevivén_ akristust _feddeni_  _kezd_  _ő_ mondván _ó_ ! uram az Isten ne adgya _hogy_ azok _történik_ rajtad _de_ a _Krisztus_  _kemény_ meg _fedd_  _ő_ azért _hogy_ miért ártaná magát atanáts _adás_ és _hogy_ tsak testi szeretettel volna _hozzá_ és nem _általláthat_ az _isten_ szándékit azért is mondá néki a többi _hallata_  _hátramegy_ sátán _botránkozás_ vagy nékem mert nem _ér_ az _isteni_  _dolog_  _hanem_ tsak az _ember_ mind ezek tsak az apostolok _között_ menének végben _de_ akristus magához _híván_ anépet _hirdetni_  _kezd_ mindennek azokot az _igazság_ amelyeket péter meg nem foghatá a midön a _halál_ el akará _ő_  _fordítani_ mivel meg mondá mindeneknek _hogy_  _ő_ ugy _követ_  _ha_ ellene mond _ki_  _ki_ magának és _ha_  _ki_  _ki_ viseli amaga _kereszt_ minden nap _ha_  _ki_ magát el veszti _őérte_ és az _evangélium_ a magát üdvezitti _aki_ pedig más képen akarna üdvezülni a magát el vesztené és _hogy_ semmit sem _használ_ valakinek _ha_ az egész világot el nyeri is _ha_ magát el veszti _hogy_ még _eljön_ a maga _dicsőség_  _hogy_ meg jutalmaztassa kinek kinek _cselekedet_ és _akkoron_ szégyenleni fogja az attya elöt mind azokot kik mostanában _ő_ szégyenlik és azö _ige_ az emberek elött és _hozzáad_  _hogy_ volnának ollyanok a _hallgat_  _között_ kik meg nem halnának _addig_ még meg nem látnák _ő_  _ország_ és _fényes_  _dicsőség_ 


 A _Krisztus_ bé is _tölt_ ezt a mondását nyolcz napok mulva maga mellé vévén pétert _Jakab_ és _János_ fel vivé öket egy nagy _hegy_  _ahol_  _imádkozni_  _kezd_ és az alat a még _imádkozik_ az ö _orca_  _oly_  _fényes_ lett valamint a nap és az ö ruháji _oly_  _fehér_ lettek valamint ahó a _három_ apostolt azonban az álom el nyomta vala _de_ a midön _felébred_ egészen _elváltozva_ láták urokot az az mind más formában mint _addig_ látták mivel _abban_ aditsöségben látták a melyben meg _ígér_ volt _hogy_ meg láttyák némelyek és más _két_  _ember_ is látának mellette _aki_  _halál_  _beszélget_ észre is vévék _hogy_ annak akettönek az _egyik_ mojses volna a másika _Illyés_ és a midön el akarának valni _Jézus_ péter _hogy_  _megtartóztathat_ öket mondá a mesterének uram mi itt _jól_ vagyunk _ha_ akarod _csinál_ itt _három_  _hajlék_  _egy_ néked _egy_ mojsesnek _egy_  _Illyés_  _de_ az alat amég ezeket mondgya vala nem _tudván_ az _evangélium_  _szerint_  _hogy_  _öröm_ mit mondot egy _fényes_  _felhő_  _körülvesz_ azokot _aki_ meg akará tartoztatni és _szózat_ lön aködböl mondván Ez azén szerelmes _fia_  _aki_  _jól_  _kedv_  _telik_  _ő_  _hallgat_ a _fényes_  _köd_ és a _szózat_ anyira meg rettenté ezt a _három_  _tanítvány_  _hogy_ artzal a _föld_  _esik_ a _Krisztus_ melléjek mene _kéz_ reájak _tesz_  _megbátorít_ és _felkelt_ öket _akkor_  _tekintvén_  _mindenfelé_ tsak egyedül _Jézus_ láták alá menvén az után a _hegy_ a _Krisztus_ meg parantsolá nekik _hogy_ senkinek ne mondanák amit láttak volna _mindaddig_ valamég az _ember_ fia _halott_ fel nem tamodna ök _engedelmeskedik_ ennek aparantsolatnak _de_ az utolso szokot meg nem _érthet_ és egy mástol _kezd_  _kérdezni_  _hogy_ mit akart mondani ezekel aszokal _mindaddig_ valamég az _ember_ fia _halott_ fel nem _támad_ az után _Illyés_  _tudakozódik_ a _Krisztus_ mondván miért mondanák azt az _írástudó_  _doktor_ és a _farizeus_  _hogy_ a messiás elöt _kelletik_ el _jönni_ ennek a profétának a _Krisztus_  _felel_ nékik _hogy_  _Illyés_ valojában el _kelletik_  _jönni_  _aki_ is sokat fog szenvedni valamint az _ember_ fia és _hozzátesz_  _hogy_ már _eljön_ a sidok _ő_ meg nem üsmerték és ugy _bánik_ véle a mint akartak és az _emberfia_ is ugy _bánik_ valamint az ö _elöljáró_ az apostolok ebböl afeleletböl észre vevék _hogy_  _keresztelő_  _János_ akarna szollani _aki_ is az _Illyés_ lelkével és _erő_  _megelőz_ akristus elsö _eljövetel_ valamint _Illyés_  _kell_ a maga személyiben _megelőzni_ a _Krisztus_ második _eljövetel_ 


 Más nap _Jézus_ azon _hely_  _érkezvén_  _ahol_ atöb apostolok valának igen _sok_ népet _talál_ vélek együt és _doktor_ kik vetekedének vélek a nép pedig _mihelyt_ meg látá az Isten fiát nagy _öröm_  _elébe_  _fut_ és _köszönt_  _Jézus_ pedig _kérd_ a _doktor_  _hogy_ mit vetekednének magok _között_ azon _óra_ egy _ember_ a sereg _közül_ a lábaihoz _borulván_  _kér_  _hogy_ szánná meg fiát mivel az apostoli meg nem gyogyithatták az a _gyermek_  _havikóros_ és _ördöngös_ volt _aki_ is némává _tesz_  _ő_ és igen _kínoz_ mivel a mikor meg rakadta _ő_ a _föld_  _csap_  _sokszor_ atüzben és a vizben vetette és nagyon _hány-vet_  _ő_ anyira _hogy_ a _gyermek_  _kiáltoz_ik_  _tajtékozik_ a _fog_  _csikorgat_ és el száradot és agonosz lélek minek utánna _összetör_ és szaggatta volna alig _eltávozik_ egy _kevéssé_ tölle a sidok _hitetlenség_ akik még egészen nem _hisz_ akristusban noha anyi _csodatétel_ látták sokal nagyob és veszedelmeseb nyavalya volt mint sem ezé az _ördöngös_ ezen _ok_ is mondá nékik _ó_ ! _hitetlen_ és _elfordul_ nemzettség meddig lészek nálatok és szenvedlek _titeket_  _hoz_  _elöben_ a _gyermek_ a kit alig vitték volna _elébe_  _hogy_ az _ördög_ le _csap_ aföldre és _hányni-vetni_  _kezd_ akristus _kérd_ az attyátol _hogy_ mioltátol _fogvást_ volna a _gyermek_  _abban_ a _kín_  _aki_ is _felel_  _hogy_  _gyermekség_  _fogvást_  _de_  _ha_ valamit _tehet_ rajta _könyörül_ rajtunk és segits _bennünket_  _Jézus_ mondá néki _ha_  _hihet_ mindenek lehettségesek annak _aki_  _hisz_ agyermek attya azonal _felkiált_  _könnyhullatás_  _hisz_ uram segéllyed az én _hitlenség_ az az _hogy_  _tesz_  _egész_ az én _hiányos_  _hit_  _hogy_  _had_  _megérdemelhet_ a _fia_  _gyógyulás_ erre _Jézus_  _fenyegetve_ mondá agonosz léleknek siket és néma lélek meny _ki_ ebböl agyermekböl én parantsolom néked és _soha_ viszá ne _tér_ azonnal agonosz lelek _kiáltván_ és szaggatván a _gyermek_  _ki_ mene _belőle_ és mint egy _holt_  _hagy_  _Jézus_ pedig _kéz_  _fogván_ a _gyermek_  _felemel_ és _egészséges_  _visszaad_ az attyának az egész nép pedig álmélkodik vala az _isten_ nagy _hatalom_ 

 _Jézus_ pedig midön viszá _tér_ aházban az apostolok _titkon_  _kérd_ tölle _hogy_ ök miért nem üzheték _ki_ azt az _ördög_  _felel_ nékik _hogy_ az ö _hitlenség_  _hogy_  _ha_ pedig egy mustár magni _hit_ volna tsak egy szoval a _fa_ és a _hegy_ más _hely_ vihetnék és _hogy_ az olyan _ördög_ tsak az _imádság_ és az _böjtölés_ lehet el üzni minden _kétség_ 
 nélkül az apostolok bé vevék ezt az _intés_ mivel szent lukáts másut fel _tesz_  _hogy_ a mestereket arra _kér_ mondván uram nevellyed _benne_ ahitet


 Az alat a még mindenek _csodál_ a nagy _dolog_ melyeket _Jézus_  _cselekedik_ mindenüt _ahol_ el mene ö maga tsak azon _gondolkodik_  _hogy_ miképen _készíthet_  _tanítvány_ az ö _gyalázatos_  _halál_ erre valo nézve még másodszor is _előhoz_ nékik és azt _kíván_ töllök _hogy_  _hallgat_  _figyelmetesség_ és _megtart_ szivekben ezeket aszokot Az _ember_ fia az emberek _kéz_  _adatik_ kik meg öletik _ő_ és _harmadnap_  _feltámad_ ök pediglen ezeket a szokot meg nem _ér_ és ez a _jövendölés_  _oly_ nagy _keserűség_ veté öket _hogy_ annak magyarázattyát nem merék tölle _megkérdeni_ 

Onnét _megindulván_  _általmegy_  _Galilea_ és _Kafarnaum_  _érkezik_ ót az ado szedök azt _kérd_ pétertöl _hogy_  _ha_ amesterek nem fizetneé adot _aki_ is _felel_  _hogy_  _fizet_  _mihelyt_ ahazban mene _Jézus_  _megelőzvén_  _ő_  _kérd_ tölle a _földi_  _király_  _ki_ vesznek adót a magok fioktolé vagy az _idegen_ az _idegen_  _felel_ péter _tehát_ mondá néki _Jézus_ a _fi_ mentek az adotol ezt akarván _abból_  _kihozni_  _hogy_ ö _egyetlenegy_ fia léven _isten_ annál inkáb nem _tartozik_  _fizetni_ az _ember_  _de_ mint _hogy_ meg ne botránkoztassuk öket mondá _Jézus_  _eredj_ vesd a vizben a _horog_ és aleg elsö _hal_ melyet _fog_  _kihúz_ és nyisd fel a száját és _négydramnyi_  _ezüstpénz_  _talál_  _benne_ adgyad nékik _érte_ és magadért ugy mint _harminc_ polturát


 Ugyan azon _idő_ a _Jézus_  _tanítvány_ olyan _gondolat_  _elfoglal_ elméjeket _hogy_ melyik volna _közötte_ aleg nagyob és az egész uton ezen vetekedének egy más _között_ amidön pedíg aházhoz _érkezik_  _Jézus_  _tudván_ minden szivek _gondolat_  _kérd_ töllök _hogy_ min vetekedének egy más _között_ ök pedig nem merék meg mondani _de_ amidön mind atizen _kettő_ maga _elébe_  _hív_  _akkor_  _kérd_ tölle _közönséges_  _hogy_  _ki_ volna _nagy_ amenyeknek _ország_  _felel_ nékik havalaki elsö akar lenni amindennel utolsóbb lészen és szolgája mindeniknek és az után magához _híván_ egy _gyermek_ közikben állittá _megölel_ és mondá _ha_ meg nem _tér_ és _hasonló_ nem lésztek a _kisded_ bé nem mentek amenyeknek _ország_ a lenne pedig ótt nagyob _aki_ magát _megalázván_ olyanná lenne mint az a _kisded_  _aki_  _előtte_ vagyon _aki_ pedig egy olyan _kisded_  _befogad_  _ő_ magát _befogad_  _aki_ pedig _ő_  _befogad_ ollyan mint _ha_ azt _befogad_  _aki_  _ő_  _küld_ erre mondá néki _János_ mester mi egy olyan _ember_ láttunk _aki_ ate nevedben _ördög_ üz _de_ mi azt _megtilt_ néki mert nintsen ami _társaság_ akristus ezt nem _jóváhagy_ és meg mutatá néki _hogy_ az az _ember_ nem _egykönnyen_  _káromol_ azt akinek nevében _csoda_  _cselekedik_ és mint _hogy_ nem volna _ellene_ ne is _tekint_ azt mint _ellenség_ azután _ismét_ akisdedekröl szolla az az az alázatosokrol mondván _jaj_ azoknak akik _megbotránkoztat_ azokot _jobb_ volna azoknak _ha_ egy _malomkő_ lévén anyakokon atengerben vettetnének mint sem _megbotránkoztatni_  _egy_ a _kisded_  _közül_ kik _énbennem_  _hisz_ és _aki_ az angyalok _őriz_ akik szüntelen láttyák az _isten_ szinét

Az után mondá _hogy_ avilág _tele_  _botránkoztatás_ szükséges _hogy_  _botránkoztatás_ légyen _de_  _jaj_ annak _aki_  _által_ lészen _hogy_ pedig azt el lehesen _kerülni_ a pokolrol _kell_  _gondolkodni_  _ahol_ a _féreg_ mely akárhozattakot _gyötör_ meg nem _hal_ ót a _tűz_  _soha_ el nem aluszik és nem _hogy_ öket _megemészt_  _de_ söt még olyan mint a só mely öket _megoltalmaz_ a rothadástol ugy _hogy_  _örökké_  _gyötretik_  _de_  _hogy_ el lehessen _kerülni_ azt az _irtóztató_  _büntetés_ meg _kell_ válni mind attol a mi alkalmatoság lehet a _megesés_ és erre valo nézve _ha_ más képen nem lehet el _kell_ vágnunk lábainkot és _kéz_ és _ki_ vajnunk szemeinket az az _hogy_ meg _kell_ magunkot fosztanunk a _hasznos_ és _kedves_  _dolog_ is a midön azok avétekben _ejthet_ minket


 A _botránkozás_ valo _eltávozás_ nem _kell_  _hogy_  _elolt_ szivünkben a szeretetet a melyel _tartozik_ azokhoz akik azt _okoz_ ugyan erre valo nezve adgya nékünk az Isten fia azokot a szép rendeket _hogy_ miképen _megint_ azt _aki_  _gonosz_  _cselekedik_ és _megbocsát_ néki _ha_  _megbánt_ mivel azt akarja _hogy_  _különös_  _megfedd_ azt _aki_  _megbánt_ ugy _hogy_ meg nyerhesük _ő_ ezen magunk viselésivel _ha_ lehet _hogy_  _ha_ pedig akülönösön valo _feddés_ nem _használ_  _két_ vagy _három_  _bizonyság_ elött _megfedd_ ujontában és _hogy_  _ha_ azis _haszontalan_ volna az egész _anyaszentegyház_  _tudta_  _kell_ adni _ha_ az _anyaszentegyház_ sem _hallgat_ semi _társaság_ ne légyen véle valamint egy pogányal és _hitetlen_  _hogy_ pedíg az _anyaszentegyház_  _ki_ rekeszthesse _egyesség_ az olyat _aki_ árthatna a több _fia_  _hatalom_  _ad_ néki a _kötözés_ és a _megoldozás_  _megbizonyítván_ néki _hogy_ menyekben _jó_  _hagy_ mind azt valakit _megkötöz_ vagy oldani eföldön

Azt is parantsolya _hogy_ a midön az _intés_  _hasznos_ volt _hogy_  _megbocsát_ annak _aki_  _megbánt_ nem tsak egy szer _hanem_  _hét_ napjában _hogy_ hanapjában _hét_  _kér_ töllünk _bocsánat_ az az _hogy_ mindenkor meg _kell_  _bocsátani_ annak _aki_  _megbánván_  _cselekedet_  _bocsánat_  _kér_ mivel péter _kérdés_  _tévén_  _eziránt_ a _Krisztus_  _hogy_  _hány_  _kelletik_  _megbocsátani_ attya _fia_  _ha_  _hét_  _elegendő_ volnaé _Jézus_  _felel_ néki nem mondom _hogy_ tsak _hét_  _hanem_  _hetvenhét_  _hogy_ pediglen meg mutassa néki mitsoda szükséges mindenkor _kész_ lenni a _megbocsátás_ egy _király_ valo _példabeszéd_ monda nékie _aki_ számot vévén szolgaitol egy atöbbi _között_ olyan _találkozik_  _aki_ igen nagy summa pénzel _tartozik_ neki és azt meg nem fizethette a _király_ parantsolá _hogy_ adnák el _ő_  _feleség_  _gyermek_ és minden _jószág_  _de_ eza szolga a lábaihoz _borulván_  _kér_  _hogy_  _békességes_  _tűrés_ lenne és mindeneket _megfizet_ ez a nyomorult szolga alig mene _ki_ a _király_  _elől_  _hogy_ egy más _szolgatárs_  _találván_  _aki_ néki tsak _kevés_ suma pénzel volt ados _mindazonáltal_ ö azt nyakon ragadá epediglen _leborulván_ igen _kér_ azon _hogy_ adna _idő_ néki és mind meg _fizet_  _de_ ö ezt meg sem _hallgatván_ a _tömlöc_  _tetet_ a _király_ ezt _megtudván_  _elébe_  _hívat_ ezt aháládatlan szolgát szemeire _hány_  _embertelenség_ ahohérok _kéz_  _ad_  _hogy_ ót lenne _mindaddig_ valamég meg nem fizetné adoságát akristus ezt meg magyarázá mondván igy _bánik_ az én menyei atyám is veletek _ha_ meg nem botsátotok _ki_  _ki_ az ö attyafiának szivetekböl


 A _Krisztus_  _eszerint_  _oktatván_  _tanítvány_  _Galilea_ némellyek az attyafiai _közül_ kik nem _hisz_  _őbenne_ nem szenvedheték azt _hogy_ tsak a _falu_ maradna _holott_ az _ország_  _főváros_  _kell_ magát meg mutatni és ót _fényeskedni_  _csodatétel_  _esztendő_  _három_ nagy _ünnep_ volt a melyekre _tartozik_ a sidok _Jeruzsálem_ el menni _az_ az napokra véghetetlen nép _gyülekezik_  _abban_ aváros- ban azok pedig a _húsvét_ pünkösd és a sátoros _ünnep_ valának ezt az utolso _ünnep_ a septemberi _hold_ 15 napján üllötték 8 napig azon _idő_ alat a sidok leveles szinek alat laktanak annak _emlékezet_  _hogy_ a pusztában negyven _esztendő_ maradtanak sátorok alat ennek az _ünnep_  _idő_  _elközelítvén_  _hihető_  _hogy_ a _Krisztus_ attya _fia_ a nem _tetszik_  _hogy_ nem ment _Jeruzsálem_ se a _húsvéti_ se a pünkösdi _ünnep_ azt _javall_ néki _hogy_ leg aláb a sátoros _ünnep_ oda el menne és mutatná meg magát az egész nép elött és _had_ látnák _csodatétel_ az ótt lévö _tanítvány_ is azt _felel_ nékiek _hogy_ ök el mehetnek _Jeruzsálem_ a mikor akarják _de_ ö néki vigyázni _kell_ magára mivel ót _sok_  _ellenség_ volnának a világ ö reájok semmit nem mondhat _de_  _ő_  _gyűlöl_ azért mert rendeletlen _cselekedet_ szemire _hány_  _eredjetek_  _ti_  _hát_ mondá nékik az _ünnep_ mivel én még magam oda nem mégyek mert az én _idő_ még el nem _jön_ azok _megindul_ és maga is egy _kevés_  _idő_ mulva meg _indul_  _de_ mint egy _titkon_ és samarián _által_ vévé az uttyát


 A midön valamely _falu_  _által_ menne láta _tíz_  _bélpoklos_ akik _távol_ állának tölle és fel szoval _kiált_ néki _Jézus_ mester _könyörül_ rajtunk _Jézus_ pedig parantsolá nékik _hogy_ mennének és mutatnák meg magokot a papoknak akik is _engedelmeskedvén_ utyokban _meggyógyul_ egy a többi _közül_ samaritánus lévén _tehát_  _idegen_ a sidók _között_ amint már azt meg mondottuk mindgyárt viszá _tér_ uttyábol _dicsőítvén_ az _isten_ és ajésus lábaihoz _borulván_  _hála_  _ad_ néki _meggyógyulás_  _Jézus_ pedig _hogy_ nagyob világoságra _tesz_ ennek az _ember_ alázatos _hálaadóság_  _kezd_ tölle _kérdeni_ mint egy _csodálkozva_ mind atizen nem gyógyultaké meg _hát_  _hol_ vagyon atöbb _kilenc_ nem _találkozik_ a többi _közül_ más tsak ez az _idegen_  _aki_ viszá _tér_  _dicsőíteni_ az _isten_ mondá néki _Jézus_  _felkel_ meny el ate _hit_ meg szabaditot téged


 Azonban pedig a sidok _keres_  _Jézus_ az _ünnep_ elsö napokon és sokat _beszél_ egy más _között_  _felőle_ némellyek mondák _hogy_ jó _istenes_  _ember_ volna mások pedig _hogy_  _csalárd_ és tsak anépet _hitet_  _Jézus_ pedig az _ünnep_ alat _Jeruzsálem_  _érkezvén_ atemplomban _kezd_  _tanítani_ a melyen igen _csodálkozik_ a sidók akik azt meg nem foghaták _hogy_  _tudhat_ olyan _jól_ az _írás_  _holott_ ök nem látták _ő_  _tanulni_ erre meg _felel_ nékik _hogy_ nem magátol _beszél_ nekik és _ha_ az isten akarattyát akarták volna _követni_  _könnyű_ meg üsmérhették volna _hogy_ azö _tudomány_ annak _tudomány_  _aki_  _ő_  _küld_ és a kinek ö aditsöségit _keres_  _de_ mint _hogy_ a _törvény_ bé nem _tölt_ nem _hogy_ az _igazság_ be vennék amelyre _tanít_ öket _de_ sött meg _halál_  _keres_  _ő_ a nép erre _felkiált_  _ördög_ vagyon néked _ki_  _keres_ tégedet _halál_  _Jézus_  _ész_  _juttat_ a _harmincnyolc_  _esztendős_ beteget akit _meggyógyít_ szombat napon és _hogy_ azért atselekedetiért mitsoda _harag_ voltanak ellene azok akik ö magok másokot _körülmetél_ szombaton nem _gondolván_ azal meg szegni a mojses _törvény_ némely _Jeruzsálem_ valok _tudván_  _hogy_ mitsoda _gyűlölség_ volnának a _fejedelem_ ö ellene igen _csodálkozik_ azon _hogy_ még is _oly_ nyilván _beszél_ és semmit nem mondanának néki egy mástol _kezd_  _kérdezni_ valyon nem üsmértéké meg a _fejedelem_  _hogy_ elégyen valoságal akristus _Jézus_ pedig nagy fel szoval mondá nékik _ti_ engemet üsmértek _tud_  _honnét_ valo legyek _mindazonáltal_ én nem _jön_ magamtol és _ti_ azt nem üsméritek _aki_ engemet _küld_ szemekre _hányván_ illyen formában _hogy_ ök tsak azt az _eredet_  _tekint_ amelyet a _föld_ vett ugy mint _ember_ és azt nem üsmérnék a melyet az _isten_ vett akinek is ö _örök_  _fogva_ valo egy fia sokan a nép _közül_  _hisz_  _őbenne_  _de_ az áldozo papok és a _farizeus_  _ember_  _küld_  _hogy_  _megfog_  _ő_  _Jézus_ pedig akinek _abban_ az _idő_  _kelletik_ szenvedni amelyben az attya el rendelte volt mondá az _örző_ még egy _kevés_  _idő_ veletek vagyok az után _visszatér_  _az_  _aki_ engemet _küld_  _keres_ engemet _de_ meg nem _talál_ és _ti_ oda nem _jöhet_ A _hova_ én mégyek a sidok meg nem _ér_ ezeknek a szoknak _értelem_ és nem _tudhat_  _ha_ azal fenyegetnéé öket _hogy_  _Júdea_ el _hagy_ és atöb nemzetekhez megyen _tanítani_ 

Meg nem foghaták _ő_  _akkoron_ mert az ö _óra_ nem _jön_ még el és az utolso napján az _ünnep_ nagy fel szoval mondgya vala _ha_  _ki_ szomjuhozik _jön_  _hozzá_ és _iszik_  _ha_  _ki_  _énbennem_  _hisz_ annak _élő_ viznek _folyóvíz_  _kifolyik_ szivéböl ezeken _ért_ a szent léleknek _bőséges_ malasztit a melyeket menyben menetele után _elhint_ az olyan lelkekben a melyek _hisz_  _őbenne_ azonban a nép _különbféle_  _gondolat_ volt _iránta_ némelyek profétának _tart_ lenni mások messiásnak üsmérék és meg mások akik nem _tud_  _hogy_  _Betlehem_ születet volna nem _tarthat_  _Krisztus_ mivel azt _tud_  _hogy_ a _Krisztus_ nem _Galilea_ valonak _kell_ lenni _hanem_  _Betlehem_ városábol és a _Dávid_ nemzettségéböl a papok és a _farizeus_  _kérd_ az _örző_  _hogy_ miért nem _megfog_  _ő_  _de_ tsak azt _felel_ nékik _hogy_  _soha_  _ember_ ugy nem _beszél_ mint ez az _ember_ a _farizeus_  _kérd_ töllök _hogy_  _ha_ olyan _együgyű_ volnánaké _hogy_ meg _hagy_ magokot tsalatni és egy átkozot népnek akarjáké _tévelygés_  _követni_  _holott_ a nagy renden lévöknek és a _farizeus_ részekre _kell_ nékik állani _aki_  _közül_ még egy sem _hisz_  _őbenne_ Erre Nicodémus ugyan azon _farizeus_  _aki_  _éjszaka_ ment volt _Jézus_  _elébe_  _ad_  _hogy_ a törvény senkit meg nem _ítél_  _addig_ amég meg nem _hallgat_  _de_ atöbbi mondák néki _talán_ teis _galileai_ vagy az az _tanítvány_ a _galileai_  _ember_  _ahonnét_ azt _tart_  _hogy_  _soha_ egy proféta sem származat agyülésben semmi végezés nem lévén _eloszlik_ és _ki_  _ki_  _ház_ mene


  _Jézus_ pedig az _Olajfák_hegye_ mene a mely tsak anyira volt _Jeruzsálem_ a menyi utat szabad volt _tenni_ szombat napon az az _hatszáz_ lépésnire és más nap jó reggel viszá _tér_ a _templom_  _ahol_ le ülvén _tanítani_  _kezd_ a népet _aki_ melléje _gyülekezik_  _akkoron_ az _írástudó_ és a _farizeus_  _házasságtörés_  _találtatik_ aszonyt vivének _hozzá_ és _elébe_  _állítván_ mondák néki mester ez az aszony _házasságtörés_  _találtatik_ mojses pedig azt _hagy_ nékünk _hogy_  _megkövez_ az olyat _aki_ olyan vétekben _találtatik_ mit mondasz erre ezt a _kérdés_ pedig tsak azért _terjeszt_  _elébe_  _hogy_  _ok_ lehesen avádolasra és el mondhassák _hogy_  _kegyetlen_ a _bűnös_  _ha_ azt _tanácsol_  _hogy_  _megkövez_ az aszonyt vagy _hogy_ a _törvény_ el akarja rontani _ha_ azt _javall_  _hogy_  _megbocsát_ néki _de_  _Jézus_ nem _felelvén_ ezekre nékik _lehajol_ és az ujával _írni_  _kezd_ a _föld_ és mint _hogy_ sürgetnék a _felelet_  _felemelkedik_ és mondá nékik _aki_  _közüle_ vétek nélkül vagyon avesse az elsö _kő_ reája az után _ismét_  _lehajolván_  _írni_  _kezd_ a _föld_ a _farizeus_ szégyenben maradván erre a válaszra a melyet nem várták és a lelkek üsméretek _furdalván_ öket _egy_ amásik után _onnét_ el menének és az aszonyt egyedül _hagy_  _Jézus_  _aki_ is _kérd_ tölle _hova_ lettek azok akik tegedet vádolának senki nem kárhoztatotté tégedet senki uram _felel_ az aszony én sem _kárhoztat_ tégedet mondá _Jézus_  _eredj_ meny el és már ez után ne vétkezél


 A _Jézus_ ellen valo _gyűlölség_ a sidóknak _hovatovább_ nagyobra nevekedék _de_ a meg nem tartoztatá _hogy_ nyilván ne _hirdet_ nékik az _igazság_ mondván _hogy_ ö volna a világ világosága és _aki_  _ő_  _követ_ nem _jár_ a setettségben a _farizeus_ erre mondák néki _hogy_ a mely _bizonyság_  _tesz_ maga felöl azt bé nem lehetne venni _de_ ö meg mutatá nékik _hogy_ roszul _ítél_ és a mely _bizonyság_ tészen maga felöl az _igaz_ volna és _hogy_ az attya _aki_  _ő_  _küld_ az is _bizonyság_  _tesz_ rolla a _sok_  _csodatétel_  _által_ azt _kérd_ tölle _hogy_  _hol_ volna az attya azt _felel_ nekik _hogy_ ök nem üsmernék az atyát mert nem akarják meg üsmérni a _fia_  _ismét_ mondá nékik én el mégyek _ti_ engemet _keres_ és _ti_ ati vétketekben _meghal_  _ti_ nem _jöhet_ oda _ahova_ én megyek és mint _hogy_ azt _gondol_  _hogy_  _talán_ meg akarná magát _ölnyi_  _hogy_ utánna ne mehessenek nyilván meg mondá nékik _hogy_ ö nem _innét_ alol valo volna valamint ök _hanem_  _onnét_ felyül valo és _ha_ nem _hisz_  _őbenne_ a vétkekben _meghal_ azt _kérd_ ö tölle _hogy_  _ki_ volna és azt _felel_ nékik _hogy_ az Isten fia _de_ olyan szokal _hogy_ azt meg nem _ér_ azt is mondá _hogy_ a mikor _felemeltetik_ (ezen _ért_ a _kereszt_ a melyre szegeszték:) _akkor_ meg üsmérnék és meg _tud_  _hogy_ semmit nem _cselekedik_ magátol és _hogy_ valamit mondana nékik azt mind az attyátol _tanul_ 

Ezek az _igazság_ meg vakitván akevélyeket meg világositák sokakot olyanokot akik _hisz_  _őbenne_ és mondá nékik _hogy_  _ha_  _hűség_  _követ_ az ö _beszéd_ valoságos _tanítvány_ lennének ö néki az _igazság_ meg üsmernék és az az _igazság_ szabadoká _tesz_ öket a sidok mondák néki erre _hogy_ ök nem volnának rabok _hanem_ szabadok mivel ök az _Ábrahám_  _fia_  _Jézus_ pedig _felel_ nékik _hogy_ minden valaki vétkezik rabja avéteknek és _hogy_ tsak _akkor_ lésznek valoságal szabadok a midön meg fogja öket szabadítani ök _Ábrahám_  _test_  _szerint_ valo _fia_ volnának _de_ meg vetvén az _igazság_ és _halál_  _keresvén_ azt _aki_ nékik aztot _hirdet_ azt _cselekedik_ a mit _Ábrahám_ nem _cselekedet_ és más atyának _követ_ példáját a kinek _fia_ lettek mert _követ_ a sidok mondák _hogy_ ezen _értelem_  _szerint_ más attyok nem volna az _isten_  _kívül_  _de_  _Jézus_ mondá nékik _hogy_  _ha_ az Isten _fia_ volnának az Isten _beszéd_  _hallgat_ és szeretnék az ö _egyetlenegy_ fiát a kit nekik _elküld_  _hogy_ a _gyilkosság_ és ahazugság az _ördög_ munkája lévén az olyanoknak _aki_ olyan _ember_ akarnának meg _ölnyi_ akit semmi némü vétekben nem _találhat_ és _aki_ az _igazság_ meg mondaná nékik az _ördög_ az attyok erre ök _káromlás_  _felel_ samaritánusnak és _ördöngös_ nevezék _Jézus_ pedig _csendesség_  _felel_ nékik én _ördöngös_ nem vagyok _hanem_ az atyámot _tisztel_ vagyon _aki_  _igazság_  _tesz_ néki mivel ö nem _keres_ amaga _dicsőség_ az után _ismét_ mondá _aki_ az ö _beszéd_  _megtart_ a _soha_ meg nem halna ezt _értvén_ az _örökkévaló_  _halál_  _de_ a sidok atesti _halál_  _értvén_  _gyalázat_  _illet_ és azt _kérd_ tölle _ha_ nagyob volnaé _Ábrahám_ és aprofétáknál _hogy_ meg akarná menteni ahaláltol azokot _aki_ azö _beszéd_  _megtart_  _holott_ azok anagy emberek azt el nem kerülhették ujontában arra _kér_  _hogy_ mondaná meg _hogy_ mivé _tesz_ magát _Jézus_  _ismét_  _felel_  _hogy_ ö magát nem _dicsőít_ mivel minden _dicsőség_ az attyátol venné akit ök _isten_  _tart_  _de_ akit ök nem üsmernék a mi pedig _Ábrahám_  _illet_ ö _buzgóság_  _kíván_ meg látni _eljövetel_ meg is látta és nagy _öröm_ is volt a sidok mondák néki még _ötvenesztendős_ nem vagy és láttad _Ábrahám_  _Jézus_  _felel_ nékik _bizony_  _bizony_ mondom néktek _hogy_ én már voltam minek elötte _Ábrahám_ evilágra _jön_ erre _kő_  _kap_  _hogy_  _megkövez_  _de_ ö el rejté magát és _ki_ mene atemplombol el rejté _akkor_ magát az ö _ellenség_  _elől_  _hogy_ az ö _dühösség_  _elébe_  _tesz_ maga magát a midön szenvedésinek _idő_  _eljön_ 


  _Jézus_ látván egy vakon szuletet _ember_ atanitványi _kérd_ tölle _hogy_  _ha_ az az _ember_ a maga vétkiérté vagy a szüléi vetkekért volnaé vak _felel_ nékik _hogy_ annak az _ember_ vakságát se nem amaga vétke senem a szüléié _okoz_  _hanem_  _hogy_ nagyob _fényesség_  _ki_  _tetszik_ az Isten mindenhatoságának _csodálatos_  _cselekedet_  _őbenne_ néki is _kell_ annak _cselekedet_ véghez vinni _aki_  _ő_  _küld_ és a még evilágon maradna ö volna avilágnak világosága ezen _felelet_ után a _föld_ pökék és sárt _csinálván_ anyálábol azal _megken_ avak szemeit és parantsolá néki  _hogy_ menne el és mosdanék meg a _Siloe_tava_  _aki_ is el menvén meg mosdék és _jól_ látot a szomszédi és mind azok akik vakon látták és alamisnát _kérni_ nem akarák _hinni_ a mit látának és _kételkedik_  _ha_ ugyan maga volnaé az a vak vagy más _hozzá_  _hasonló_  _de_ ö mindeneknek meg mondá én vagyok és mindennek _megbeszél_  _hogy_ miképpen _meggyógyít_  _ő_ egy _Jézus_ nevü _ember_ azt _kérd_ ötölle _hogy_ holvolna az az _ember_ és _hogy_ azt _felel_ nekik _hogy_ nem _tud_ a _farizeus_  _elébe_ vivék _ő_  _aki_ is _tudakozódik_ tölle ö pedig nekik is _megbeszél_  _hogy_ mi formában látna _Jézus_ pedig szombat napon gyógyittá meg ezt a vakot _ezért_ is mondák némelyek a _farizeus_  _közül_ az az _ember_ nem _isten_ valo mivel nem _megtart_ a szombatot _de_ meg mások azt meg nem foghaták _hogy_ lehesen egy _gonosz_  _ember_  _oly_ nagy _csoda_  _cselekedni_ erre valo nézve _megoszlik_ egy más _között_ és az után _kérd_ avakot _hát_ ö mit _gondol_  _aki_  _felel_  _hogy_ ugy _tekint_  _Jézus_ mint egy profétát ez igen nagy szégyenben _hoz_ öket nem is akarák _addig_ a _dolog_ el _hinni_ még avaknak attyát és anyát oda nem _hívat_  _aki_  _kérd_  _ha_ azé a _fia_  _aki_ vakon születet volna miképen lát _hát_ mostanában avaknak attya és annya _tartván_ a sidoktol _tudván_ azt _hogy_ valaki _Jézus_  _Krisztus_ vallaná lenni azt _ki_ vetnék a synagogábol azért tsak _együgyű_  _felelet_  _ad_ mondván azt _tud_  _hogy_ ez a mi _fiú_ azt nem _tud_  _hogy_ miképen lát se azt _hogy_  _ki_ nyitotta meg az ö szemeit ö már _elegendő_  _idős_  _megkérd_  _ő_  _had_  _megfelel_ maga magáért _eléhív_ meg másodszor is avakot és mondák néki _ad_  _hála_  _isten_ mi azt _tud_  _hogy_ az az _ember_  _bűnös_ és _gonosz_  _ember_ ö pedig _felel_ nékik azt nem _tud_  _ha_  _gonosz_  _ember_ vagy sem _de_ azt _tud_  _hogy_ vak voltam most pedig világosan látok ujontában _kezd_ tölle _kérdeni_  _hogy_ mi formában nyittotta volna meg szemeit ö pedig _felel_ nékik meg mondottam már néktek és azt már _hall_ miért akarjátok _hogy_  _ismét_  _elé_ beszéllyem _talán_  _ti_ is az ö _tanítvány_ akartok lenni erre a szora _megharagszik_ ellene és meg átkozván _ő_ mondák nékie legy _te_ magad az ö _tanítvány_ mivel mi amojses _tanítvány_ vagyunk azt _tud_  _hogy_ mojsesel _beszél_ az Isten _de_  _ez_ nem _tud_  _honnét_ valo _felel_ nékik _aki_ vak volt a _csodálatos_  _dolog_  _hogy_  _ti_ azt nem _tud_  _hogy_ egy olyan _ember_  _aki_  _oly_  _csodálatos_  _meggyógyít_ egy vakon születet _ember_ amely példa nélkül valo _dolog_ mástol nem _jöhet_  _hanem_ az _isten_ erre _kihajt_  _ő_  _előle_ mondván néki születésedtöl _fogva_ vétkezel még is _te_ akarsz _bennünket_  _tanítani_  _Jézus_  _megtudván_  _hogy_  _ki_ üzték volna és _elől_  _találván_ mondá néki hiszé az Isten _fia_ ama _felel_ néki _kicsoda_ az uram _hogy_  _had_  _hisz_  _benne_  _Jézus_ mondá néki már láttad _ő_ és az _aki_ veled _beszél_ ö _felel_ néki _hisz_ uram és azonal _leborulván_  _imád_  _ő_  _Jézus_ mondá az után _hogy_ azért _jön_ evilágra _hogy_ rettenetes _ítélet_  _tesz_  _hogy_ a vakokat meg világosittsa és a látokot meg vakittsa _tudniillik_ azokot _aki_ meg gátollya a _kevélység_  _hogy_ meg üsmérhesék lelki vakságokat ezeket némely _farizeus_  _hallván_  _kérd_ tölle _ha_ ök is vakok volnánaké _felel_  _Jézus_ nékik _ha_ vakok volnátok nem volna vétketek _de_ azt mondgyátok _hogy_ láttok és a vétketek meg marad mint _ha_ azt mondotta volna szent ágoston _szerint_  _ha_  _érez_ vakságtokot az _orvos_  _folyamodik_ és ö meg szabaditana _titeket_ ati vétkeitektöl _de_  _ti_ abünben maradtok mert okosok és szentek lévén magatok szemei elött nem _hisz_  _hogy_ szükségtek légyen olyanra _aki_  _titeket_ meg világosittson és meg szentellyen


 Minek utánna _eszerint_ alázta volna meg ezeknek a _kevély_  _magahittség_ akik is _abban_ árttyák vala magokot _hogy_ másokot _igazgat_ noha _oly_ vakok valának ö magok _elébe_  _ad_ apásztor és a _juh_  _példabeszéd_ alat a _három_  _különböző_ szokásit az ollyan _háromféle_ személyeknek kik magokot alelki vezérlésre _kötelez_ mivel meg mutatá nekik _hogy_ vannak olyanok akik nem a _kapu_ mennék bé a _juh_ aklában _hanem_ másut _behág_ mint a _tolvaj_  _hogy_ lopjanak és _öl_ ezt ök nem _értvén_ meg magyarázá nékik mondván _hogy_ ö volna az a _kapu_ a melyen bé _kelletik_ menni a _juh_ vezérlésire vannak meg olyanok _aki_ a _kapu_ menvén bé tsak a _haszon_ vezérelik ajuhokot és el _hagy_ azokot _mihelyt_ afarkast láttyák _jönni_ mert nem szeretik azokot és tsak magokot szeretik végtire vannak olyan jó pásztorok _aki_ nem magoktol mennek bé az akolyban _hanem_ az ajton álló nyittya meg nékik akik ajuhokot üsmérik és a _juh_ is üsmérik öket és akik ugy szeretik ajuhokot _hogy_ az _élet_  _kész_  _érte_ letenni _Jézus_ meg magyarázá ez után ezeket és meg mutatá _hogy_ övolna a _fő_ és jó pásztor mivel azért _eljön_  _hogy_ a nyájáért adná _élet_ azt pediglen maga akarattyábol _cselekedik_  _hogy_ az attyának _engedelmeskedik_ senki pedig az ö _élet_ el nem veheti akarattya ellen és a midön azt magátol le tészi _hatalom_ vagyon annak fel vételére azt is meg mondá a sidoknak _hogy_ nem tsak ök volnának azok ajuhok _aki_ meg akarna _halni_  _hanem_ volnának még mások is ugy mint apogányok azokot is az akolyban _kell_  _hozni_ és _hogy_ azokbol kik a sidok _közül_ és apogányok _közül_ az ö szovát _hallgat_ egy akolyban valo nyaj lészen akinek ö lészen egyedül apásztora ezek a _beszéd_ ujjab _egyenetlenség_  _okoz_ a sidok _között_ némelyek _kezd_ mondani _hogy_  _ördög_ vagyon és _ész_ nélkül _beszél_ és meg mások mondák _hogy_ az _ördöngös_ nem _beszél_ ugy mint ö és _hogy_ az _ördög_ meg nem nyithattya avakok szemeit


 Ez után egy _kevés_  _idő_  _Jézus_  _ismét_  _hetvenkét_  _tanítvány_ választa _hogy_ azokot _kettő-kettő_ maga elöt _elküld_ az olyan _hely_  _ahova_  _kelletik_ nékie menni ugyan azon _oktatás_ és _hatalom_  _ad_ nékik az _ördög_ mint a melyet adot vala az apostoloknak ezek pedig a midön _visszatér_ nagy _öröm_ mondák néki uram ate nevedben még az _ördög_ is alánk vannak vettetve _de_ azt _felel_ nékiek _hogy_ ne azon _örül_ anyira _hogy_  _hatalom_ adot volna nékiek agonosz lelkekre _hanem_ azon _hogy_ a nevek amennyekben volna _felírva_ azon _óra_  _örvendezni_  _kezd_ a szent lélekben és _hála_  _ad_ az _isten_ azö attyának _hogy_  _ki_ nyilatkoztatta volna akisdedeknek az az az _együgyű_ azokot a _titok_ a melyeket el rejtette a világi _bölcs_ és okosak elött az után mondá _hogy_ az attya mindeneket nékie adot volna és _hogy_ senki nem üsmérheti az _isten_  _hanem_ tsak a _fiú_ és az akinek a _fiú_ meg akarja _jelenteni_ mondá _ismét_ atanitványinak _hogy_ mitsoda _boldog_ volnának ök _hogy_ láthattyák és _hallgathat_ azt akit anyi _király_ és proféták _kíván_ látni és _hallani_  _oly_ nagy _buzgóság_ és nem láthatták senem _hallhat_ az után az _ember_ valo szeretetiböl _felkiált_  _jön_  _hozzá_ mindnyájan akik munkálkodtok és _terhelve_ vagytok és én meg nyugosztolak _titeket_ vegyétek magatokra az én _iga_  _megtanul_  _tőle_  _hogy_ én _kegyes_ és alázatos szivü vagyok és nyugodalmát _talál_ lelkeiteknek mivel az én _iga_  _gyönyörűséges_ és az én _teher_  _könnyű_ 


 Azon _idő_ egy _törvénytudó_  _doktor_  _kísérteni_ akartván _ő_  _kérd_ tölle mester mit _kelletik_  _cselekedni_  _hogy_ az _örök_  _élet_ el nyerhesem _Jézus_ is _kérd_ tölle mit parantsol atörvény és mit _olvas_  _abban_  _aki_ is _felel_ néki szeresed ate uradot _isten_  _teljes_ szivedböl _teljes_ lelkedböl _teljes_  _erő_ és _teljes_ elmédböl és _felebarát_ ugy mint magadot igen _jól_  _felel_ mondá _Jézus_ azért _cselekedik_ azt és _él_ ez adoktor _igaz_ akarván magát mutatni és _hogy_  _hűséges_  _megtart_ atörvényt _ismét_ azt _kérd_  _hogy_  _ki_ volna az ö _felebarát_  _Jézus_ erre egy sidorol valo _példabeszéd_  _felel_ néki akit atolvajok _megfosztván_ és meg sebesitvén _félholt_  _hagy_ az uton egy pap és egy lévita azon azuton menvén mindenike tsak el ment mellette semi segittséget nem adván néki az után egy samaritánus _aki_ is _idegen_ volt ugyan ót menvén el meg láttya azt az _ember_ és nagy szánakodásal lészen _hozzá_ melléje megyen _bor_ és _olaj_  _megken_ sebeit _bekötöz_ a lovára tészi a sebest és avendég fogadoban viszi ót agazdát arra _kér_  _hogy_ légyen _gond_ reája és még pénzt is _ad_ néki az után _Jézus_ akarván _hogy_ ez a _doktor_ maga szabja magára ezt a _példabeszéd_  _kérd_ tölle _hogy_ a _három_  _közül_ mellyik volt _felebarát_ annak akit a _tolvaj_ meg sebesitettek _aki_ is _felel_  _hogy_ a volt _aki_  _oly_  _irgalmasság_ volt _hozzá_  _Jézus_  _jó_  _hagyván_ ezt a _felelet_ mondá néki meny el és _cselekedik_  _hasonló_ 


  _Jézus_ pedig _követvén_ uttyát atanitványival egy kastélyhan _érkezik_  _ahol_ egy martha nevü aszony _öröm_  _fogad_  _ház_ ennek egy mária nevü _öcs_ vala és lázár nevü _báty_  _aki_ lészen _ezután_  _emlékezik_ mártha pedig a még nagy szorgalmatoságal _elkészít_ mindeneket a mi _kívántatik_ az ö _isteni_ vendégihez mária az alat a _Jézus_ lábainál _hallgat_ azö _beszéd_ a kinek mártha panaszolkodék _hogy_ mária tsak egyedül _hagy_  _ő_  _oly_ szorgos _dolog_  _hanem_ parancsolná meg néki _hogy_ menne néki segitteni _de_  _Jézus_ mondá néki marta marta igen szorgalmatoskodol és _sok_  _dolog_  _törődik_  _mindazonáltal_ tsak egy szükséges mária olyan részt vett magának a melyet tölle el nem vehetik ezekel aszokal nem azt akará _hogy_ rosznak _tart_ a márta _szállásadás_ és _gazdálkodás_  _hanem_ tsak azt akarta néki meg mutatni _hogy_ azt nyughatatlanság és _törődés_ nélkül _kell_ végben vinni és _hogy_ nagyobra ne _becsül_ egy ollyan _cselekedet_ a mely noha szent légyen is _de_ tsak ez _élet_ valo egy olyan másnál a melynek _örökös_  _kell_  _tartani_ valamint maria _cselekedik_  _aki_ is a _Jézus_ szavait _hallgatván_ még eföldön _kezd_ magát azon _isten_  _táplálni_  _aki_ a _boldog_  _eledel_ lészen menyekben

A _Krisztus_ nem tsak arra akara minket _tanítani_  _hogy_ ugy _hallgat_ az _isten_ valamint mária _hanem_ még arra is _tanít_  _hogy_  _beszél_ ö véle az _imádság_ mivel _egykor_ valamelyik egy a _tanítvány_  _közül_  _hogy_ látná _ő_  _imádkozni_ a midön _elvégez_ mondá néki uram _megtanít_ minket is _imádkozni_ valamint _János_  _megtanít_ az ö _tanítvány_  _Jézus_  _megtanít_ öket arra az _isteni_  _imádság_ a mellyröl már szollottunk


 Más napon egy _farizeus_ arra _kér_  _hogy_ menne _hozzá_  _ebédelni_ és _mihelyt_  _odaérkezik_ az asztalhoz üle meg nem mosván _kéz_ a _farizeus_ szokása _szerint_ agazdának ez a _cselekedet_ nem _tetszik_ és meg neheztele magában azért _Jézus_ azt _tudván_ mondá néki _ti_  _farizeus_ igen szorgalmatosan _megtisztít_ a pohárnak és atálnak _külső_ részit _de_ vakok _elsőbben_ abelsö részeit _megtisztít_ ezekel a szokal _kárhoztat_ ezeknek a _kétszínű_ az ö szorgalmatoságokot a melyel meg mosák _test_ noha az ö lelkek _teljes_ volt _tisztátalanság_ mivel ati szivetek mondá nékik rakva ragadományal _hamisság_ és _tisztátalanság_ az után egy _fő_  _orvosság_  _tanít_  _hogy_  _tiszta_ lehessenek minden vétektöl mondván adgyatok alamisnát és mindenek _tiszta_ lésznek néktek _sok_ más _egyéb_  _dolog_ is meg _fedd_ ezeket akevélyeket akik azt akarák _hogy_ mindenek ugy _becsül_ és _tisztel_ öket mint szenteket _ki_ nyilatkoztatá nékik minden _kétszínűség_ és szemekre _hány_ minden rendeletlen magok viseléseket mondván _jaj_ néktek mert igen _tart_ az apro vétkektöl anagyokal pedig nem _gondol_  _hasonló_ vagytok az olyanokhoz akik _fél_ egy _kis_ legyetskét _elnyelni_ azonban pedig egy _teve_ nyelnek el mert szorgalmatoságal adnák a szegényeknek a _kert_ lévö _fű_ atizedik részit azonban pediglen el mulattyák azt a mi leg szükségeseb atorvényben ugy mint az _igazság_ az _irgalmasság_ ahit és az _isteni_ szeretet mert szeretitek az elsö _hely_ a _gyülekezet_ és a _köszöntés_ apiatzon mert a _hosszú_  _imádság_ szine alat meg szegényittenék az _özvegy_  _aki_  _ház_ bé szinlették magokot mert minden _tartomány_  _feljár_ azért _hogy_ valamely pogányt sidová _tehet_ és az után azt sokal _gonosz_  _tesz_ mint sem volt annak elötte mert másokot akarván _tanítani_ ö magok _oly_ vakok és _oly_  _tudatlan_ arra _tanítván_ másokot _hogy_ valaki az _oltár_ lévö ajándékra _esküszik_  _tartozik_ meg _tartani_  _de_  _aki_ atemplomra vagy az _oltár_  _esküszik_ az olyan nem _tartozik_ az után akivül _megfehérített_  _koporsó_  _hasonlít_ öket a melyek _belül_  _tele_ vannak _csont_ és ruttságokal

A _törvénytudó_  _hallván_ ezeket azt _gondol_  _hogy_ mind ezek öket _tekint_ azért egy _közüle_ mondá _Jézus_ Mester az illyen _beszéd_ minket is _meggyaláz_  _de_ ezekel is _hasonló_  _bánik_ valamint atöbivel és ezeknek is azt mondá _jaj_ néktek _törvénytudó_ mert olyan _teher_ adtok az _ember_ a melyet tsak az ujjatokal sem akarjátok _megilletni_ és mint _hogy_ magatok bé nem mentek a menyekben másokot is meg akarjátok gátolni _hogy_ bé ne menyenek az után szemekre _hány_  _hogy_ mint _felcifráz_ a proféták _koporsó_  _megbizonyítván_ azal _hogy_ azokot az ö attyok _megöl_ és _hogy_ ök azokot _követ_ és _fia_ volnának azoknak a _gyilkos_ mondá az után nékik _betölt_  _ti_ is az atyatok mértékit és ezeket az _irtóztató_  _fenyegetés_ mondá reájok _hoz_  _küld_ profétákot _bölcs_ és _doktor_ némelyeket azok _közül_  _megöl_ másokot fel feszitetek _megostoroz_ synagogátokban és városrol városra _kerget_ ugy _hogy_ reátok _esik_ mind azoknak az ártatlanoknak vére a melyeket a _ti_ atyáitok _kiont_ mert számot _kér_ mind ezekröl _tőle_ és mind ezek el _jön_ erre anemzettségre midön ezeket mondá a _farizeus_ és az _írástudó_ szorongatni _kezd_  _ő_  _sok_ féle _kérdés_ és igen valának azon _hogy_ valami okot _találhat_  _beszéd_ a melyel bé vádolhassák _de_ semmit nem _találhat_ 


 Azonban pedig anyi _sok_ nép _gyülekezik_ meléje _hogy_ egy mást _tapod_  _Jézus_ pedig arra _int_ atanitványit _hogy_ a _farizeus_  _kovász_  _óv_ magokot azaz a _képmutatás_ és _hogy_ ne _fél_ az emberek üldözésitöl _hanem_ tsak egyedül az _isten_ és nagy _bizodalom_ legyenek _őbenne_  _akkoron_ mondá néki egy a sereg _közül_ mester mond meg az atyám _fia_  _hogy_  _megoszt_ velem az _örökség_  _Jézus_ pedig meg akarván mutatni az _ember_  _hogy_  _ki_  _ki_  _megmarad_ a maga rendében és _hivatal_  _felel_ néki _barát_  _ki_ rendelt engemet _bíró_ vagy _osztó_  _közötte_ az után mondá _őrizkedik_ a _fösvénység_ és _hogy_ jobban bé vétesse _hallgató_ ezt az _igazság_ ezen _példabeszéd_ mondá nékik egy _gazdag_  _ember_ igen _sok_  _gabona_  _teremvén_ nem _tud_ azt _hova_ el _tenni_ végtire a _csűr_ el rontatá és nagyobakot _csináltat_ és midön mind azokban zárta volna mondá magában mint _hogy_  _esztendő_ valo _java_ volnának már _egyéb_ nem _kell_  _cselekedni_  _hanem_  _hogy_ nyugodgyék és vigan lakjék _de_ az Isten mondá annak az _ember_  _esztelen_ ezen az _éjjel_  _visszakér_ lelkedet és _kié_ lészen a mit _gyűjt_ igy vagyon mondá _Jézus_  _aki_ magának _kincs_  _gyűjt_ és nem _gazdag_ az _isten_ 

Ezért is mondá _Jézus_ atanitványainak _hogy_ ne legyenek szorgalmatosak ez _élet_  _dolog_  _hanem_  _elsőbben_ az Isten _ország_ és az ö _igazság_  _keres_  _aki_ is nékik meg adgya mind azt ami szükségekre valo nem _hogy_ pedig _kincs_  _kell_ nékik _gyűjteni_  _de_ söt még adgyák el a mijek vagyon és _osztogat_ a szegényeknek és _azáltal_  _kincs_  _gyűjt_ magoknak noha igen _kevés_ szamuan volnának _de_ azért semmit ne _tart_ mivel ugy _tetszik_ azö menyei atyoknak _hogy_ nékik adgya _ország_ mondá _ismét_ nékik _hogy_ mindenkor _kész_ legyenek az Isten _elébe_ menni _aki_ is _olyankor_  _eljön_ a midön meg sem _gondol_ mint az olyan szolgák akik egész _éjszaka_ nem alusznak és _kész_ varják az urokot _aki_ a lakadalomra ment mint _hogy_ öket arra rendelte _hogy_ sáfárok lévén _kiosztogat_  _beszéd_  _eledel_ népenek azért _hív_  _eljár_  _ebben_ ahivatalban és ne _cselekedik_ ugy mint az olyan _esztelen_  _gondviselő_  _aki_ látván _hogy_ az ura sokáig mulatna _eltékozol_ a vendégségben minden _jószág_ és atöbb _cselédtárs_ is roszul _bánik_ azért meg is _érdemel_ rosz maga viselésiért _hogy_ a _képmutató_ és az _hitetlen_ arra a _hely_ vettessék _ahol_ tsak sirás és _fog_  _csikorgatás_ vagyon mint _hogy_ pedig azt nem _tudhat_  _hogy_ mely nap és mely _óra_  _eljön_ az _ember_ fia _hogy_ számot vegyen töllök azért mindenkor vigyazásban legyenek mint egy olyan _cselédes_  _gazda_  _aki_ vigyázásban lenne hatudhatná mikor verik fel aházát üsmervén uroknak akarattyát annál vétkesebbek lennének _ha_ azt bé nem _tölt_ és _hogy_ mentöl _több_  _bíz_ reájok annál nagyob számadásal _tartozik_ láttyuk azt is másut _hogy_ 
 ezeket a szép _oktatás_  _ad_ nékik _hogy_  _ha_ véghez vinnék mind azt valamit nékik parancsolnak azért nem _hogy_ magokot fel _emel_  _de_ söt még ugy _tekint_ magokot mint _haszontalan_ szolgákot mint akik tsak azt _cselekedik_ a mivel _tartozik_ azt is _tudta_  _ad_  _hogy_ ne varják azt _hogy_  _hív_  _eljárván_ szolgálattyokban _hogy_ azért mindenekel _jól_ lennének mivel ö azért _eljön_  _hogy_  _meghasonlás_  _okoz_  _-e_  _föld_ és _hogy_ egy _gazda_ atselédi _egy_ amásik ellen lészen némelyek a _Krisztus_ akarván _követni_ mások meg üldözni fogják azokot kik _övé_ akarnak lenni végtire mondá nékik azért _eljön_  _hogy_  _tűz_  _gerjeszt_ eföldre és _hogy_  _keresztség_  _kelletik_ nékie _megkereszteltetni_ ez a _keresztség_ a szent atyák _szerint_ nem más _hanem_ az ö _halál_ és atüzön sokak azt _ért_  _hogy_ azt a szeretetet _hoz_ a _föld_ a melyet a szent lélek _hint_ a lelkekben _hogy_ azokot _éget_ az a szent _tűz_ az _isten_ szeretetével


 Ugyan azon _idő_  _jön_ némellyek _tudta_ adni _Jézus_  _hogy_ pilátus _megölet_ egy nehány _galileabeli_ a midön áldoztanak és azoknak véreket az áldozatnak vérével _megelegyít_ erre _kérd_  _Jézus_ töllök _hogy_  _ha_ gondollyáké azt _hogy_ azok a _megölet_ emberek _nagy_  _bűnös_ lettek volna az egész _Galilea_ mivel _hogy_ az Isten ugy _elhagy_ öket egy _ember_  _kegyetlenség_ alá az után mondá nékik _hogy_ ne _gondolkodik_  _eszerint_  _hanem_ ebböl azt lehet _kihozni_  _hogy_  _ha_ penitentziát nem _tart_ szintén ugy el vesznek mint azok _hasonló_ monda a _tizennyolc_  _ember_  _aki_  _esik_ egy _torony_  _Jeruzsálem_  _hogy_ pediglen jobban _él_ az _idő_ amelyet az Isten apenitentziára adgyanékik egy _gyümölcstelen_  _fügefa_  _hasonlít_ öket a melyet a _gazda_  _ki_ akará vágatni _mindazonáltal_  _meghagy_ a _kertész_  _kérés_  _aki_ is meg akará probálni _ha_  _hoz_ é _esztendő_  _gyümölcs_  _megtisztítván_ annak atövit és _ganéj_ rakván reája


  _Jézus_ pedig _tanít_ szombat napokon a synagogákban _ahol_ is egy olyan aszont láta _aki_ a _betegség_ lelke uralkodot _tizennyolc_  _esztendő_  _fogvást_ ez olyan _görbe_ volt _hogy_ fel nem nézhetet _Jézus_ magához _híván_ a _kéz_ reája _tesz_ és mondá néki aszony _te_ meg szabadultál a _te_  _betegség_ és azonal _felegyenesedik_ az aszony és _hála_  _ad_  _isten_  _meggyógyulás_ a synagogának pedig _fejedelem_ azon igen _kezd_  _bosszankodni_  _hogy_  _Jézus_ szombaton _cselekedik_ ezt a _csoda_ mondá anépnek _hogy_ egy _hét_  _hat_ nap rendeltetet a munkára azért azokon a napokon _jön_  _hogy_ meg gyogyitassanak és nem szombat napon a melyen nyugodni _kell_  _de_ az ur azt _kérd_ azoktol a _képmutató_  _hogy_  _ha_ nem volnaé néki szintén ugy szabad _megoldani_ az _ördög_  _kötél_ szombaton _Ábrahám_ egy ollyan leányát a kit _tizennyolc_  _esztendő_  _tart_ rabságában mint ö nékik szabad szombaton _megoldani_ abarmokot a _jászol_ és a vizre vinni ezekre a szavaira meg pirulának az ö _ellenség_ anép pedig nagy _öröm_ vala látván mitsoda nagy _dolog_  _cselekedik_ a melyek _oly_ nagy _dicsőség_ valának nékie


 Egy _kevés_  _idő_ mulva a _templom_ meg szentelésinek _ünnep_  _elérkezik_ ezt az _ünnep_  _tél_ üllötték _december_ a _kezdet_  _Jézus_  _Jeruzsálem_ lévén ezen az _ünnep_ a salamon _tornác_  _jár_ a midön a sidok _körülvesz_  _ő_ és mondák néki meddig _tart_  _függő_ a mi elménket _hogy_  _te_ vagy akristus mond meg azt nékünk világosan ö pedig _felel_ nékik meg mondottam már azt néktek _ti_ pedig nem akartok nékem _hinni_ amely _cselekedet_  _cselekedik_ az atyám nevében azok _bizonyság_  _tesz_ rollam _de_  _ti_ azt nem _hisz_ mert nem vagytok az én _juh_  _közül_ valok az én _juh_  _ért_ az en szomot és engemet _követ_  _örök_  _élet_ is adna nékiek és _hogy_  _soha_ azok el nem vesznének mert senki _ki_ nem veheti azokot az attya _kéz_ se az ö _kéz_ mivel ö egy volna az attyával erre a sidok _futva_  _kő_  _kap_  _hogy_  _megkövez_  _ő_ ö pedig _kérd_ töllök _hogy_ a _sok_ jó _cselekedet_  _közül_ a melyeket _cselekedet_  _közte_ melyikért akarnák _ő_  _megkövezni_  _felel_ néki _hogy_ nem a jó _cselekedet_ akarják _megkövezni_  _hanem_ azért _hogy_  _ember_ lévén az _isten_ tészi magát az után a magok _írás_ meg mutatá nékik _hogy_ az _ember_ némelykor _isten_ nevezi ez igy léven ö nem _káromkodik_  _ha_ magának adgya ezt a nevet mivel ö az Isten fia lévén _ő_ az attya _elküld_  _aki_ is anyi _sok_ számu _csoda_  _megbizonyít_  _hogy_ ö _ki_ volna a sidok pedig mind ezek után is meg akarák _ő_  _fogni_  _de_ ö meg szabadittá magát _kéz_ mert nem _érkezik_ még el az ö _óra_ és a _Jordán_ vizen 
  _általmenvén_ ezen _folyóvíz_ mellet marada ugyan azon ahellyen _ahol_ annak elötte _János_  _keresztel_ oda is sokan _gyülekezik_  _hozzá_  _aki_  _oktatni_  _kezd_ szokása _szerint_ és _meggyógyít_ mind a _beteg_  _aki_  _elébe_ vivének és a nép _kezd_ mondani _János_ semmi _csoda_ nem tett _mindazonáltal_ a miket mondot erröl mind _beteljesedik_ 


  _Jézus_ ezen a _hely_ maradván egy _darab_  _idő_  _Jeruzsálem_ viszá _tér_ és valahol el ment mindenüt _oktat_ anépet ugyan azon _idő_ valamely _ember_  _ilyen_  _kérdés_ tett tölle uram _kevés_ leszneké olyanok akik üdvezülnek _Jézus_ erre mondá mind azoknak akik _jelen_ valának _igyekezik_ azon _hogy_ bé mehessetek a szoros _kapu_ mivel _megtud_ azt _hogy_ sokan _kíván_ azon bé menni és nem mehetnek az után meg akarván mutatni _hogy_ tsak _hiába_  _igyekezik_ a szoros _kapu_ bé menni menyekben _hogy_  _ha_ egész _élet_ atágas uton _kíván_  _járni_ mert a midön a _kapu_ bé zárják tsak _hiába_ fogják mondani uram nyisd meg nékünk mivel a _cselédes_  _gazda_ azt _felel_ nem üsmérlek _titeket_ és _ha_ azt _felel_  _hogy_ mi együt _eszik_ és _iszik_ veled és a mi uttzáinkon _tanít_ tsak azt _felel_ nem _tud_  _honnét_ valok vagytok _eltávozik_  _tőle_  _hamisság_  _cselekedő_ ugyan _akkor_ fognak lenni a sidok akeserüségekben a midön meg fogják látni a _sok_ számu _megtért_ pogányokot a mennyekben menni akik minden féle _hely_ oda _gyülekezik_ azonban pedig ök akik _örökös_ valának az _ország_  _onnét_  _ki_ rekesztetnek és utolsoká lésznek noha annak elötte _első_ voltanak

Ugyan azon a napon a _farizeus_  _hozzá_ menének és mondák nekie meny el erröl ahelyröl mert _Heródes_ meg akar öletni _Jézus_ pedig _tudván_  _idő_  _halál_  _visszaküld_ öket _az_ arokához (: _eszerint_ nevezé _Heródes_ meg akarván mutatni _hogy_ annak a _fejedelem_ semmi _csalárdság_ se ravaszsága néki nem árthatna:) és parantsolá nekik _hogy_ nékie meg mondgyák _hogy_ még egy nehány napokig _ördög_ üzne és _beteg_  _gyógyít_ az után el végezné áldozattyát a _Jeruzsálem_ valo _halál_  _által_ mínt olyan _hely_ a mely arra rendeltetet _hogy_ ót _kiönt_ a proféták verit az után igy panaszolkodék azon város ellen _Jeruzsálem_  _Jeruzsálem_  _ki_  _megöl_ a profétákot és _megkövez_ azokot kik _hozzá_  _küldetik_  _hány_ akartam _ész_  _gyűjteni_  _fia_ valamint a _tyúk_ szárnyai alá _gyűjt_  _fia_ és _te_ nem akartad az után el pusztulásal _fenyeget_ és mondá _hogy_  _ő_  _addig_ meg nem látná mig a lakosi azt nem mondanák néki Áldot légyen az _aki_ az ur névében _jön_ 


  _Jézus_ szombat napon a _farizeus_  _egy_  _fejedelem_ mene _hogy_ ótt _eszik_ nála a midön ótt volna maga elött látván egy _vízkórságos_  _ember_  _kérd_ a _farizeus_ és atörvény tudoktol kik _őreá_ vigyáznak vala _ha_ szabad volnaé meg gyógyitani egy _ember_ szombat napon mint _hogy_ pedig ök erre semmit nem _felel_ meg _fog_ aviz korságosnak _kéz_ és _meggyógyít_ az után _elbocsátván_  _ő_  _kérd_ a _farizeus_  _kicsoda_ a _közüle_ akinek a szamára vagy az _ökör_ akutba _esvén_ kinem vonnya azt ugyan szombat napon _de_ ök erre a _kérdés_ sem _felelhet_  _Jézus_ pedig vévén észre _hogy_ avéle valo _hivatalos_ mint valogatnák az elsö _hely_ az asztalnál mondá nékiek _hogy_ a midön valaki valamely vendégségre _hívattatik_ nem _kell_ nékie az elsö _hely_ magátol választani ne _hogy_  _gyalázat_ aláb _kelletik_ ülni és az elsö _hely_ más _elébb_ valonak _engedni_  _hogy_  _ha_ pedig az utolso _hely_ valaszttya és _aki_  _hív_  _feljebb_ fogja ültetni _akkor_ a _dicsőség_ valik az egész _hivatalos_ elött mert _aki_ magát fel magasztallya meg aláztatik és _aki_ magát meg aláza fel magasztaltatik ezen _oktatás_ után amelyek ahivatalosokot _tekint_  _Jézus_ meg más _oktatás_ is _ad_ a melyek azokot _tekint_ akik masokot vendégelni akarnak mondván nékik _hogy_ ne _hív_  _ebéd_ vagy vatsorájokra agazdagokot _aki_ viszá adhassák nekik _hanem_ aszegényeket és anyomorultakot _hív_ asztalokhoz mivel az Isten meg _fizet_ nékik afel _támadás_ napján a mit _cselekedik_  _haszonkeresés_ nélkül és tsak a _felebaráti_ szeretetnek _indulat_ 


 Egy azok _közül_ kik asztalnál valának _hallván_ ezeket a szokot mondá _boldog_ az _aki_  _kenyér_  _eszik_ az Isten _ország_  _Jézus_ pedig meg mutatá néki a _példabeszéd_  _hogy_ azért _eljön_  _hogy_ az _ember_ arra a nagy menyei vendégségre _hív_  _mindazonáltal_ akár mely nagy _boldogság_ legyen is azon avendégségen _jelen_ lenni mind azok akik arra hivatattak oda el nem mennek mert jobban szeretik a _földi_  _jó_ a melyek _veszendő_ a menyei _jó_ a melyek _örökös_ ez a _példabeszéd_ egy olyan _ember_  _tekint_  _aki_ nagy vatsorát _készíttetvén_ arra _sok_  _ember_  _hívat_ a vatsorának _idő_ lévén _érte_  _küld_  _de_ ezek mindnyájan _kezd_ magokot mentegetni az elsö mondá _hogy_ egy majort vett és azt _kell_ menni látni a másika _hogy_  _ökör_ vett volna és azokot meg _kell_ probálni a _harmadik_  _hogy_  _megházasodik_ és igy atöbbi is _sok_ menttségeket _talál_ ezeket a szolga meg vivé az urának _aki_ is _megesküszik_  _hogy_ egy is azok _közül_  _aki_  _hív_ meg nem kostolná vatsoráját és azok _hely_ az uttzákrol és a piatzokrol _elhívat_ a szegényeket és anyomorultakot a midön ezek _összegyülekezik_ még is _elég_ üres _hely_ marada _akkor_ akirály _kiküld_ a szolgait az utakra és a sövények mellé _hogy_  _aki_  _talál_  _kényszerít_ azokot _hozzá_ menni _hogy_  _had_  _megtelik_ az ö _ház_  _eszerint_  _hívattatik_ a pogányok a sidok _hely_ amenyei vatsorára ugyan _eszerint_ is vannak sokan olyanok _aki_ az Isten _kényszerít_ mint egy _erő_  _hogy_  _hozzá_ menyenek illyenek az olyan személyek _aki_ nem _gondolkodik_ üdveségekröl _hogy_  _ha_ Isten öket arra nem _kényszerít_ nem ugy _hogy_ öket meg szentelné akarattyok ellen _hanem_  _elvesztetvén_ vélek azt a mit _inkább_ szerettek eföldön _abban_ aboldog _kénytelenség_ tészi _hogy_  _hozzá_  _folyamodik_ és tsak az üdveségekröl _gondolkodik_ 


  _Jézus_  _feljár_ a _Jordán_ melyékin valo _hely_ és mindenkor _sok_ nép _kísér_  _ő_ egy kor _visszafordulván_ azokhoz kik _ő_  _kísér_ mondá nékik _aki_  _énhozzám_ akar _jönni_ és nem _gyűlöl_ attyát és annyát _feleség_  _gyermek_ attyafiait és nénnyeit söt még a maga _élet_ is nem lehet az én _tanítvány_ az olyan sem lehet _aki_ nem viseli a maga _kereszt_ és engemet nem _kő_ az üdveségnek _fundamentum_ arra álittya fel _hogy_ ellene mondgyunk mindeneknek mert minek utánna meg mutatta volna a sidoknak _hogy_  _esztelen_  _tart_ az olyan _ember_  _aki_ valamely _épület_  _kezd_ fel nem számlálván _elsőbben_  _ha_ vagyoné annyi _költség_  _hogy_ azt el végezhesse és egy _okos_  _király_ nem mégyen más egy olyan _király_ ellen _aki_  _hatalmas_ nálánál _hanem_  _elsőbben_  _meggondol_  _hogy_  _ha_ a maga _had_ meg gyözhetié a másikát _aki_  _hatalmas_ igy azért _tiközületek_  _aki_ ellene nem mond mind annak a mit _bír_ nem lehet az én _tanítvány_ mint _ha_ azt mondaná _haszontalan_ akarnak engemet _követni_  _hogy_  _ha_ a szivet el nem vonnyak a _földi_  _dolog_ szeretetétöl és _hogy_  _ha_ nem _kész_ magokot _megfosztani_ mind attol a mi meg gátolhattya az üdveségnek nagy és egyedül valo munkáját


 A _sok_ nép _között_ kik rend _szerint_  _Jézus_  _körül_ valának publikánusok és _bűnös_ is valának kik _örömest_  _hallgat_  _ő_ az _írástudó_ és a _farizeus_ nem szenvedheték azt _hogy_ olyan _jóság_  _enged_ magahoz _közelíteni_ az olyan személyeknek zugolodának is azért _hogy_ olyan _könnyű_  _fogad_ öket magához _de_ sött még _hogy_  _eszik_ is vélek _hogy_ pediglen meg mutassa nékik _igazságtalan_ zugolodásokot azt _kérd_ töllök _ha_ egy ollyan _ember_ akinek száz _juh_ vagyon nem hagyaé el a _kilencvenkilenc_ és nem mégyené a századikot _felkeresni_  _aki_  _eltévelyedik_ és _ha_ meg _talál_ nem viszié vállain _öröm_  _haza_  _tudta_ adván jó akaroinak _hogy_ ök is _örül_ ugy egy ollyan aszszony is _aki_ el veszti _tíz_  _garas_ nem seprié meg aházát _hogy_  _megkeres_ és _ha_ meg _talál_ nem örvendezé a szomszéd aszonyival az után _értés_  _ad_  _hogy_ valamint a _megtalált_  _juh_ és _garas_ nagy _öröm_  _okoz_ szintén _oly_ nagy _öröm_ lészen menyekben a _megtérő_  _bűnös_ 

Ezt az _igazság_ meg más _példabeszéd_ meg magyarázá egy _ember_  _két_ fia lévén az _ifjú_  _kikér_ az attyátol a _jószág_ valo részt a mely _ő_  _illet_ és el menvén _idegen_  _ország_ azt el tékozolá midön mindenit el pazérolta volna a szegénység arra _kényszerít_  _hogy_ a sertéseket _őriz_  _abban_ az állapottyában _gondolkodni_  _kezd_ nyomoru voltárol fel _tesz_ magában _hogy_ viszá térne az attyához alázatoságal néki meg vallaná vétkit és arra _kér_  _hogy_ ugy _bánik_ véle valamint atöb _cseléd_  _mihelyt_ az attya meg látá a szive meg _esik_ rajta _öröm_  _hozzá_  _fut_  _megölel_ és _megcsókol_ azonban a fia _kezd_ mondani néki atyám vétkeztem az _ég_ ellen és _ellene_ és nem vagyok méltó _hogy_  _fia_  _hívattatik_ ez az alázatos vallása a _fiú_  _meghat_ a szivit az atyának _aki_ is le vetkeztetvén _ő_ az ö rongyos ruhájábol más _köntös_  _adat_ reája és nagy vendégséget _csinál_  _öröm_ mind ezek nem _tetszik_ az ö elsö _fia_  _aki_ is a mezöröl _visszaérkezvén_ nem akara bé menni aházhoz mert az ö _öcs_  _aki_ mindenit el pazérlotta ugy _fogad_  _hogy_ ö véle _soha_ azt nem _cselekedik_ noha mindenkor a maga _hivatal_  _követ_ az attya _hallván_ panaszit mondá néki _fia_  _te_ mindenkor velem vagy és valamim vagyon atiéd _de_ vendégséget _kelletik_  _csinálni_ és vigadnunk _kell_ mert a _te_  _öcs_  _meghal_ és _feltámadt_ el veszet volt és _megtaláltatik_  _könnyű_  _által_ látni _hogy_ mit tészen ez a _példabeszéd_ és meg üsmérni az elsö _fiú_  _irigység_ a _farizeus_  _igazságtalan_ zugolodásokot _aki_  _harag_ valának azért _hogy_  _kegyesség_  _fogad_ a _bűnös_ ö pedig az ö üdveségekért _jön_ evilágra


 A _Krisztus_ meg más _példabeszéd_ mondá atanitványinak és olyan lettzkét tett nékik a melyel meg szégyenitté a _farizeus_  _fösvénység_ valamint ennek elötte meg szégyenittette volt az ö _irigység_ és _kevélység_ mondá _tehát_ az apostolinak vala egy _gazdag_  _ember_  _aki_ maga _elébe_  _hívat_ agond viselöjét _hogy_ adna számot néki és _hogy_ egy szers mind _ki_ is venné _kéz_ ajoszágát mivel azal vádoltatnék _hogy_ azt _tékozol_ ez agondviselö _előre_ el látván amaga sorsát és _hogy_ vagy a munkára vagy a _koldulás_  _kell_  _jutni_  _hogy_ pediglen lehesen _ki_  _folyamodni_  _ha_  _tisztség_ el veszti azt _gondol_  _hogy_ magához _hívat_ az urának minden adosit _egyik_ a másik után és _elenged_ nekik egy részit adosságoknak meg _engedvén_ annak _aki_ száz _tonna_  _olaj_ volt ados _hogy_ visza vegye az adoságrol valo levelit és tsak _ötven_  _ír_ levelet _aki_ pedig száz _kő_  _búza_  _hogy_ a nyolczvanrol adgyon levelet a _többi_ is _eszerint_  _bánik_ a _Krisztus_  _értés_  _ad_ atanitványinak _hogy_  _követ_ nem _igazságtalanság_ ennek agond viselönek _hanem_ az _eszesség_ arra _fordítván_ a _földi_  _jó_  _hogy_ magoknak jó akarojoká _tesz_ a szegényeket _hogy_  _holta_ után _befogadtatik_ töllök az _örökös_ nyugodalomban _hogy_ a világoságnak _fia_ ne legyenek aláb valo _eszes_ az üdveség _dolog_ a világ _fia_ kik _eszes_ a világi _dolog_ arrais _tanít_ öket _hogy_  _hív_ legyenek a _kis_  _dolog_  _hogy_ azok lehessenek a leg nagyoban is és _hogy_ ne legyenek rabjai a pénznek és agazdagságnak és _hogy_  _aki_ ahamis _gazdagság_ roszul _él_ az _igaz_ sem fog _jól_  _élni_ 

A _fösvény_  _farizeus_ tsak meg vetésel _hallgat_ ezeket az _igazság_ és _megcsúfol_ azt _aki_ nékik azokot _hirdet_  _de_  _elhagyat_ vélek _csúfság_  _ki_ nyilatkoztatván az ö _hamis_  _külső_ jó _erkölcs_ mivel meg mondá nékik _hogy_  _ha_ azon _igyekezik_ is _hogy_  _igaz_ láttzattassanak _de_ az Isten üsméri az ö sziveket _aki_ elött utálatos az a mi az emberek elött nagynak láttzik azt is _elébe_  _ad_  _hogy_ mitsoda vége és _büntetés_ lenne annak a _fösvénység_ a mely bé zárja _fül_ az ö _beszéd_ elött és _megkeményít_ öket a szegényekhez erröl egy szép példát _ad_  _elébe_ egy _gazdag_ a kinek _bíbor_ és _bársony_  _csinál_  _köntös_ valának és _aki_ magát minden nap _bőséges_ és _drága_  _eledel_  _táplál_ nem lévén pedig semmi szánakodásal azokhoz _aki_  _eledel_ nem volt vala pedig ótt egy lázár nevü _koldus_  _aki_ rakva volt sebekel és _fekély_  _aki_ mindenkor az ö _kapu_  _fekszik_  _aki_  _örömest_  _megelégedik_ tsak a morsalékokal a melyek az ö asztalárol _lehull_  _de_ tsak _abból_ sem adtanak néki az _eb_ pedig nagyob szánakodásal lévén _hozzá_ mint az a rosz _gazdag_ azö sebeit nyalogattyák vala néki _idő_ mind a _gazdag_ mind a szegény meg halának _de_ az ö sorsok _között_ nagy _különbség_ vala mivel a szegényt az angyalok az _Ábrahám_  _kebel_ vivék az az a nyugodalomnak _hely_  _ahol_ voltanak a szent lelkek és a _gazdag_ apokol lett _temetőhely_  _ahonnét_ meg látta annak akoldusnak _boldogság_ a kit meg vetett volt és _felkiált_ atyám _Ábrahám_ szány meg engemet és _küld_  _hozzá_ lázárt _aki_ avizben mártván az ujját _had_ nedvesittse meg anyelvemet mert nagy _kín_ szenvedek _ebben_ lángban _de_ ez a pátriárka _elébe_  _ad_  _hogy_ a nem lehetne mert igen nagy mélység volna _közötte_  _de_  _ha_ szinte nem volna is az _igazságos_  _dolog_  _hogy_ az _aki_ egész _élet_ tsak anyomoruságban volt ugyan a _holta_ után az _öröm_ légyen és _hogy_ az _aki_ egész _élet_  _bőség_ és _gyönyörűség_  _tölt_ szomjuságot és más _kín_ szenvedgyen a más világon a _gazdag_ látván _hogy_ magának semmi _irgalmasság_ nem nyerhetne _öt_  _egytestvér_ attyafiairol _gondolkodik_ és azon _kér_  _Ábrahám_  _hogy_  _küld_  _hozzá_ lázárt _aki_ nékik meg mondaná állapottyát _hogy_  _had_ ne _követ_ az ö példáját _de_ erre azt _felel_ néki _hogy_ vagyon mojsesek és profétájok és _ha_ azokot nem _hallgat_  _ha_ szinte a _hall_  _közül_ valaki fel _támad_ és _hozzá_ menne is nagyob _hitel_ nem adnának szavának


 Mind ezek az _igazság_ a _farizeus_ meg szégyenitték _de_ meg nem _térít_ mindenkor nagy _irigység_ valának _Jézus_ és szüntelen azon valának _hogy_ meg foghasák _beszéd_ azért illyen _kérdés_  _tesz_ nékie szabadé egy _ember_ el _bocsátani_ a _feleség_ valamely _ok_ errekérdé töllök _hogy_ mit parantsol _eziránt_ atörvény ökk mondák néki _hogy_ mojses meg engedi _hogy_  _elbocsát_ az aszonyt és levelet adgyanak néki _Jézus_ pedig _elkezdvén_ aházaságnak _kezdet_ a melyet az Isten maga rendelte volt _elébe_  _ad_  _hogy_ a férfiu és az aszony a _házasság_  _oly_ igen _megegyesül_  _hogy_ az után öket ugy _kell_  _tekinteni_ mint egy _test_ azért az _ember_  _él_ válasza azt amit az Isten _összeszerez_ ök pediglen tsak a mojses _engedelem_  _erősít_  _de_ ö _felel_ nékik _hogy_ mojses tsak az ö sziveknek _keménység_  _enged_ azt meg nékik és _hogy_  _eleinte_  _fogvást_ anem ugy volt és _hogy_  _aki_  _elhagy_  _feleség_  _hanem_  _ha_ aparáznaságért és mást veszen _házasságtörés_  _esik_ és _ha_ valaki olyan aszonyt veszen el a kit más _elhagyott_ az olyan is _házasságtörő_ lészen atanitványi _eziránt_ ujab _kérdés_  _tesz_ néki _de_ ugyan azont _felel_ nékik akik azt _hoz_ azokbol _ki_  _hogy_ nem volna _tehát_  _hasznos_ aházaság erre mondá nekik _hogy_ vannak olyanok kik _természet_  _szerint_ valo _tehetetlen_ meg mások olyanok _aki_  _erő_  _tesz_  _tehetetlen_ meg ollyanok vannak akik magokot _teljesség_  _megtartóztat_ aházaságtol a menyeknek _ország_ és mint _hogy_ ezt nem minden _követhet_ ezel végezé _beszéd_  _aki_ meg foghattya ezeket fogja meg


 Egy más alkalmatoságal a _farizeus_ kik a messiást várták és akik azt _tart_  _hogy_ a messiás az ö _ország_ nagy pompával és _fényesség_ fog uralkodni és _hogy_ nagyob _dicsőség_ lészen az egész _király_ azt _kérd_ tölle _hogy_ mikor _eljön_ az Isten _ország_ azt _felel_ nekik _hogy_ a nem ugy _eljön_  _hogy_ valaki láthasa és az az _ország_ nem tsak egy _különös_  _hely_  _elfoglal_  _de_ a már _eljött_ és _benne_ vagyon _tudniillik_  _hogy_ az Isten _ország_ lelki _ország_ és az az _ország_ a szivben vagyon az _igazság_ és a szeretet _által_ az után mondá atanitványinak _hogy_ el _jön_ még az az _idő_ amelyben _kíván_  _hacsak_ egy napig is az ö _jelenvaló_ lételit és azt meg nem láthattyák meg mászor ugy _eljön_ valamint egy villámlás _de_  _előbbször_ sokat _kelletik_ néki szenvedni és meg vettetni a sidoktol valamint noé _idő_  _hogy_ az emberek _eszik_  _iszik_ és meg _házasodik_ nem _gondolkodván_ az _özönvíz_ amely egy szers mind el lepé öket és el veszté és valamely _hirtelenség_ a menyei _tűz_  _elborít_ a sodoma lakosit ezen _szerint_  _eljön_ az _ember_ fia azon  _idő_ tsak a szaladásrol _kell_  _gondolkodni_ nem _hátratekintvén_ és meg _kell_  _emlékezni_ alóth _feleség_  _aki_ is _hátratekintvén_ az angyal parantsolattya ellen _sóbálvány_ változék

Arrais _oktat_ öket _hogy_ meg ne szünnyenek a szüntelen valo _imádság_ és _hogy_ meg mutassa nékik mitsoda _hasznos_ a mindenkori álhatatosan valo _imádság_ egy _özvegyasszony_ példáját _ad_  _elébe_ akinek egy _istentelen_  _bíró_  _kelletik_  _folyamodni_  _hogy_  _igazság_  _tesz_ néki _aki_ tsak _halogat_ az _igazságtétel_  _de_ végtire az aszony _addig_ sürgeté _hogy_  _igazság_ tett néki ezen példával _elébe_  _ad_  _hogy_ az Isten _igazságos_ lévén el nem mulattya meg _hallgatni_ választatit akik szüntelen _hív_ segittségit és meg szabadittya öket nyomoruságokbol _de_ mint _hogy_ az _hív_ amely _oly_ szükséges a szüntelen valo _imádság_ olyan ritka mint egy tsndálkozva mondá nékik a midön az _ember_ fia _eljön_ gondollyátoké _hogy_  _hit_  _talál_ eföldön


 Hogy pediglen némelyeknek meg alázza _kevélység_ akik magokot _igaz_  _tart_ lenni és akik ezt _hamis_ el hitetvén magokal másokhoz _utálás_ és meg vetésel valának ezen _példabeszéd_ mondá nékik _két_  _ember_ mene fel a _templom_  _hogy_  _imádkozik_ az _egyik_  _farizeus_ a másika publikanus vala az elsö _fennállva_  _eszerint_  _imádkozik_ magában _isten_  _hála_ adok néked _hogy_ olyan nem vagyok mint más emberek akik lopok _igazságtalan_ paráznák és nem olyan mint _-e_ publikánus is én _két_  _böjtöl_ egy _hét_ és mindenemböl atizedet _ki_ adom _ellenben_ pedig a publikánus _távol_ álván a szemeit sem méri vala az _ég_ fel _emelni_  _hanem_ a melyét vervén mondgya vala _isten_ légy _kegyelmes_ nékem _bűnös_ azt mondom néktek mondá _Jézus_  _hogy_ ez az utolso _megigazulás_ vett _de_ nem amásika mivel _aki_ magát fel magasztallya meg aláztatik és _aki_ magát meg aláza fel magasztaltatik


 Azon _idő_ egy néhány _gyermek_ vivének _elébe_  _kérvén_ arra _hogy_  _tesz_ reájok _kéz_ és _hogy_  _imádkozik_  _érte_ atanitványok pedig _kemény_ szokal és _fenyegetés_  _illet_ azokot _aki_  _elébe_ vivék agyermekeket _de_  _Jézus_ azért meg neheztelvén reájok meg _fedd_ öket és parantsolá nékik _hogy_  _hagy_  _hozzá_ meni azokot akis _gyermek_ mivel az Isten _ország_ a _kisded_ volna és _hogy_ tsak azok mennek oda akik _kisded_ lésznek az az alázatosoká _oktatván_ minket a lelki _gyermekség_ a mely a szent _együgyűség_ és a valoságos alázatoságbol áll az után _megölel_ azokot a _gyermek_ és _megáldván_ öket reájok _tévén_  _kéz_  _elindul_ arol a _hely_ 


 A midön utban volna egy nevezetes és _gazdag_  _ifjú_  _hozzá_ menvén _leborul_ elötte és mondá jó mester mi _jó_  _cselekedik_  _hogy_ el nyerhesem az _örök_  _élet_  _Jézus_  _felel_ néki miért mondasz engem _jó_ tsak _éppen_ az Isten jó egyedül az az _hogy_ tsak az Isten jó maga _által_ ö lévén _kútfő_ ajoságnak ö is atekélletes _jóság_ mivel valami jó vagyon ateremtett állatokban a mind az _isten_ véghetetlen _jóság_ vette _eredet_ és attol származot Ez az _ifjú_ akristusban tsak az _ember_  _jóság_  _dicsér_ és ugy tettzik _hogy_ az Isten fia azért nem akarta _hogy_  _jó_ mesternek neveze és azért _felel_ néki _hogy_ tsak az Isten jó _hogy_  _őbenne_  _isteni_ és _örökös_  _jóság_ üsmérjen az után _felel_  _kérdés_  _hogy_ az _örök_  _élet_ el nyerésire szükséges meg _tartani_ aparantsolatokot és mivel _hogy_ ez az _ifjú_ azt _kérd_  _hogy_ melyek volnának azok aparantsolatok mondá néki _tud_ mit _hagy_ a törvény ne _öl_ ne paráználkodgyál ne lopj _hamis_  _tanúbizonyság_ ne szoly senkit meg ne tsaly _tisztel_ atyádot anyádot és szeresed _felebarát_ mint magadot _felel_ az _ifjú_ mind ezeket _megtart_  _ifjúság_  _fogvást_ mi vagyon még nékem _hátra_  _Jézus_  _akkoron_ rea vetvén szemeit szeretni _kezd_  _ő_  _de_ ez a szeretet meg nem gátolá _hogy_ olyan _igazság_ ne _tanít_ a melynek ö nem _engedelmeskedik_ mivel azt mondá néki _ha_  _tökéletes_ akarsz lenni még egy _dolog_  _hátravan_  _eredj_  _elad_ mindenedet _elosztogat_ aszegényeknek és _kincs_ lészen menyekben az után _eljön_  _követ_ engemet _de_ ez az ur akinek _sok_  _jószág_ vala nem adhatván magát arra _hogy_ ezt a _tanács_  _követ_ el _hagyván_ mindenét _onnét_ el mene nagy szomoruan _Jézus_ látván szomoruságát mondá a _tanítvány_  _bizonnyal_ mondom néktek _hogy_ igen nehéz egy _gazdag_ a menyeknek _ország_ bé menni és mint _hogy_ ök ezen igen _kezd_  _csodálkozni_  _ismét_ ezeket _kezd_ nékik mondani _fia_ mitsoda nehéz _mennyország_ menni azoknak akik _gazdagság_  _bízik_ sokal _könnyű_ volna a _tesz_ a _tű_  _fok_  _által_ menni ezekre a _beszéd_ az apostolok jobban el álmélkodának és egy mástol _kezd_  _kérdeni_  _hát_ kinek lehet üdvezülni _de_  _Jézus_ nagy _biztatás_ és vigasztalásal _elébe_  _ad_  _hogy_ a mi lehetetlen az _ember_ a lehetö az Isten elött

 _akkoron_  _kezd_ péter mondani látod _hogy_ mi mindeneket _elhagy_ és _hogy_ tégedet _követ_ mitsoda _jutalom_ veszünk _hát_ mi azért _Jézus_  _felel_ néki _hogy_ a _feltámadás_ napján a midön az _ember_ fia az ö _dicsőség_ székiben ül ök is véle együt székekben ülvén _ítél_ az _Izrael_ egész népit azt is _hozzá_  _ad_  _hogy_ nem tsak ök _hanem_ mind azok is akik _őérte_ és az ö _evangélium_ el _hagy_  _ház_ szüléjeket és _jószág_ azok száz anyit vesznek ez _élet_ amásikában pedig az _örök_  _élet_  _bír_ ezt igy lehet _érteni_  _hogy_ az Isten _aki_  _megjutalmaztat_ választatit amás _élet_  _ebben_ sem vonnya el töllök vigasztalását _hogy_ öket meg segittse nyomoruságokban és rendelni fóg nékik olyanokot _aki_ a _felebaráti_ szeretetnek _kötelesség_  _követvén_ atyok fia _hely_ lésznek és a mit _őérte_ el _hagy_ vagy vesztettenek mást fognak adni _hely_ 


 Az apostoloknak nem lehete _hogy_ ne _csodálkozik_ volna akristus _ígéret_  _hogy_ öket székekben ültetvén ök _megítél_ anemzeteket mivel azt _jól_  _tud_  _hogy_ ök igen alá valo renden lévök a sidok _között_ ugy is tettzik mint _ha_ az Isten fia ezen _ok_ valo nézve _hoz_ nékik elö amit már mas alkalmatoságal meg mondotta volt nékik _hogy_ sokan azok _közül_  _aki_  _első_ voltak utolsoká lésznek és _hogy_ sokan azok _közül_  _aki_ utolsok voltak _első_ lésznek _hogy_ pediglen vélek jobban _megértethet_ ezt az _igazság_ egy _példabeszéd_  _ad_  _elébe_ mondván _hogy_ amenyeknek _ország_ olyan mint egy olyan _ember_  _aki_  _megalkuván_ regel amunkásokal a szöllöjiben _küld_ öket _dolgozni_ az után meg másokot is _küld_ oda _kilenc_  _óra_  _dél_  _három_  _óra_ és nap le mente elött egy _óra_  _megígérvén_ nékik a _fizetés_  _este_ pediglen amunkásokot _összehívatván_ aleg utolsokon _elkezd_ a _fizetés_  _hasonló_  _fizetés_  _ad_ nékik mint amelyet _ígér_ azoknak _aki_ meg alkudot volt regel ezek pedig azt _gondol_  _hogy_ ök több _fizetés_ fognak venni mint atöbbi azért zugolodni is _kezd_  _hogy_ tsak az _alku_  _szerint_  _fizet_ nékik _de_ a _gazda_  _elébe_  _ad_  _hogy_ semmi _igazságtalanság_ vélek nem _cselekedik_ mivel azt meg _fizet_ nékik a miben alkudot vélek és _hogy_ ö annyit adhat atöbbinek a menyi néki tettzik ugyan _eszerint_ is mondá az Isten fia _hogy_ az utolsok _első_ lésznek és az _első_ utolsoká mert sokan vannak ahivatalosok _de_  _kevés_ aválasztottak _bő_ magyarázatot nem _ad_ ennek a _példabeszéd_ a melyet a szent atyák az _anyaszentegyház_ magyarázák a mely az Isten _ország_ és az a szöllö a melyben _hív_ az _ember_  _hogy_ ótt el nyerhesék szentül valo _élet_ azt a _jutalom_ amelyet nékik _ígér_ ajutalom pedig nem más _hanem_  _önnönmaga_ az Isten némellyek világ _kezdet_ mentenek _abban_ a szölöben mások az _idő_  _közepette_ a saeculumoknak a végin fognak még mások _abban_ menni vannak olyanok _aki_  _jól_  _kezd_ még _gyermekség_ mások _ifjúkor_ némellyek _idős_  _kor_ és vannak olyanok akik _halál_ elött valamivel _megtér_  _mindazonáltal_ az _isten_  _jóság_ olyan nagy _hogy_ mindnyájan a menyekben _bemegy_ és _jutalom_ veszik _megtérés_  _fogva_ valo jó _cselekedet_  _de_ igen _kell_  _figyelmezni_ ezekre a szokra _hogy_ sokan vannak ahivatalosok _de_  _kevés_ aválasztottak azért _hogy_ mi tsak azal meg ne elégedgyünk _hogy_ az anyaszent egy 
  _ház_ vagyunk _hanem_ még azon is _erőlködik_ szent péter _tanítás_  _szerint_  _hogy_ a jó _cselekedet_  _bizonyos_  _tesz_  _hivatal_ és választásunkot és _hogy_  _megérdemelhet_ azt az _ország_ a melyet _megígér_ a választataknak


 Az alat amég _-e_  _szerint_  _oktat_  _Jézus_ a _tanítvány_ ajordánon _túl_ martha és maria ezen _két_  _egytestvér_ atyafi _aki_ ide _feljebb_ mar _beszél_  _tudta_  _ad_ nekie abátyoknak lázárnak _betegség_  _megüzenvén_ neki ezen _kevés_ szokal uram akit szeretz _beteg_ a mint is _hogy_ az ur igen szerette ezt a _három_ személyt és amidön _meghall_ ezt a _hír_ mondá az a _betegség_ nem _halál_ valo az tsak arra vagyon _hogy_ az _isten_  _dicsőség_ legyen és _hogy_ az _isten_ fia azért _dicsőíttetik_ ugyan azon _hely_ maradván még _két_ napig az után mondá atanitványinak _visszatér_  _Júdea_ mivel _Betánia_ a lázár _lakóhely_  _Júdea_ volt mint egy _három_  _fertály_  _mélyföldnyi_  _Jeruzsálem_ 

A _tanítvány_ mondák neki mester alig vagyon egy nehány napja _hogy_ a sidok meg akarának kövezni és még is közikben akarsz viszá _térni_  _elébe_  _ad_  _felelet_  _hogy_  _addig_  _kelletik_ végben vinni szolgálattyát a még annak _idő_ volna az után mondá _hogy_ lázár a mi _barát_ aluszik _de_ el mégyek _felkelteni_  _ő_ a _tanítvány_ ezt _betű_  _szerint_  _értvén_ mondák néki uram _ha_ aluszik _meggyógyul_  _de_ világosan meg mondá nékik _hogy_ lázár _meghal_ volna és _hogy_  _örül_ azon _őértük_  _hogy_ az ö _halál_  _jelen_ nem volt azért _hogy_ a _csodatétel_ a melyet _tesz_  _megerősít_ és nevellye az ö _hit_  _Tamás_ egy a _tizenkettő_  _közül_ látván _hogy_ a mestere _teljesség_ viszá akarna _térni_  _Júdea_ mondá atöbinek menyünk el mi is _meghal_ véle együt

 _Jézus_ pedig _Betánia_ négy napal _érkezik_ az után _hogy_ lázárt _eltemet_ oda pediglen _sok_ sidok _gyülekezik_  _hogy_ vigasztalnák márthát és máriát martha _megtudván_  _hogy_  _Jézus_  _csakhamar_  _odaérkezik_ a városon _kívül_  _elébe_ mene és mondá neki uram _ha_ itt lettél volna abatyám meg nem _holt_ volna _de_ én azt _tud_  _hogy_ az Isten néked meg adgya mind azt valamit tölle _fog_  _kérni_  _Jézus_  _felel_ néki a _te_  _báty_  _feltámad_  _tud_ uram mondá néki _hogy_  _feltámad_ az utolso napon _Jézus_ mondá neki én vagyok a _feltámadás_ és az _élet_  _aki_  _énbennem_  _hisz_  _ha_ szinte meg _hal_ is _él_ és minden valaki _él_ és _énbennem_  _hisz_  _soha_ meg nem _hal_ hiszedé ezeket _hisz_ uram _felel_ martha _hogy_  _te_ vagy a _Krisztus_ az _élő_  _isten_ fia _aki_ evilágra _jön_ 

Ezeket mondván el mene és _elhív_ mariát és _tudta_  _ad_  _titkon_  _hogy_ a mester ót volna és _ő_  _hívat_ maria nagy siettségel _felkelvén_ avároson _kívül_  _Jézus_  _elébe_ mene ugyan azon _hely_  _ahol_ mártha _elől_  _talál_ asidok akik máriával valának amidön _felkel_  _hogy_  _Jézus_  _elébe_ menyen látván nagy siettségel valo _ki_ menetelit aházbol ök is _felkelvén_ utánna menének _gondolván_  _hogy_  _talán_ mária abáttya _temetőhely_ ment volna siratni

Mihent maria _Jézus_  _elébe_  _érkezik_ a lábaihoz _borul_ és mondá sirva uram _ha_ itt lettél volna a _báty_ meg nem _holt_ volna _Jézus_ látván _ő_ sirni és a sidokot kik véle valának _megbúsul_ magában és magát _felháborít_ az az _hogy_ magában akaratal valo szomoruságot és _keserűség_  _indít_  _külső_ ugyan azon _jel_ a melyek az _ember_ akarattyok ellen valo _háborúság_ és _indulat_  _okoz_ az után _kérd_  _hogy_  _hova_  _tesz_ aholt _test_ mondák néki uram jere és nézd meg oda mene sirva azt látván asidok mondák láttyátoké mint szerette némellyek meg mondák nem _tehet_ volnaé arrol _hogy_ meg ne _hall_  _ha_ a vakon születetnek a látást meg adta _Jézus_ nagy szomoruságot mutatván a _temetőhely_  _érkezik_ a mely _kő_  _faragott_  _barlang_ lévén az ajtaját _kő_ zárták bé _Jézus_ parantsolá _hogy_ vennék el azt a _kő_ arra mondá mártha _hogy_  _talán_ már a _test_ meg szagosodot mivel már négy naptol _fogvást_  _odatesz_ a _Krisztus_ pedig _felel_ néki nem mondottamé meg néked _hogy_  _ha_  _hív_ meg látod az Isten _dicsőség_ a _kő_  _hogy_ el vevék a _koporsó_  _Jézus_  _felemelvén_ szemeit mondá ezeket Atyám _hála_ adok néked _hogy_ engemet _meghallgat_ én azt _tud_  _hogy_ mindenkor meg is _hallgat_ engem _de_ ezt a _jelenvaló_ népért mondom azért _hogy_  _elhisz_ azt _hogy_  _te_  _elküld_ engemet ezeket el végezvén fel szoval _kiált_ lázár _kijön_ a _holt_  _felelevenedvén_  _felkel_ és _ki_ mene a _kéz_ és alábai _meglévén_  _kötözve_ a melyeket _megoldat_  _Jézus_ az _tanítvány_ sokan a sidok _közül_ kik márthához és máriához _jön_ látván ezt a nagy _csoda_  _Jézus_  _hisz_ 


 Mind azon _által_ valának meg olyanok kik meg vivék mind ezeket a _farizeus_ ajésus _halálos_  _ellenség_ akik is azonal _tanács_  _tart_ az áldozo papokal _aki_ is mondának mit _cselekedik_ mi az az _ember_  _sok_  _csoda_ tészen _ha_ mi azt ugy _hagy_ mindenek _hisz_  _benne_ és a romaiak reánk _jön_ és el pusztittyák városunkot és nemzetünket _Kaifás_  _aki_  _abban_ az _esztendő_  _főpap_ vala mondá nékik _ti_ semmit nem _tud_ adologhoz és meg nem visgályátok _hogy_  _hasznos_ egy _ember_ meg _halni_ a népért _hogy_ az egész nemzetünk _él_ veszen _eszerint_ mutatá _ki_ ez a nyomorult ajésus ellen valo _gyűlölség_  _de_ az Isten ezt az ö mondását az egész _ember_ nemzetnek váltságára _fordít_ és _megtisztel_ apapi rendet ennek az áldozó papnak szemelyében _megjövendölvén_ az ö szája _által_ az üdvezitönek _halál_  _hogy_ meg válttsa nem tsak a sidokot _hanem_ még _hogy_  _összegyűjt_ az Isten _fia_ az _anyaszentegyház_ azonban pedig a _farizeus_ és apapok tsak arrol _gondolkodik_ az után _hogy_ mitsoda modal _megölethet_  _Jézus_ és meg parantsolák _hogy_  _ha_ valaki _tud_  _hogy_  _hol_ volna adná _tudta_ nékik _hogy_  _had_  _megfogattat_  _de_ mint _hogy_ az ö _óra_ még el nem _jön_ és noha nem volt mesze töllök _de_ még egy _kevés_  _idő_  _elvon_ magát _előle_ nem mutatván meg magát _közönséges_  _de_ sött még a puszta mellé egy _Efraim_ nevü városban mene _ahol_ a _tanítvány_ marada


 A _húsvét_  _ünnep_  _közel_ lévén _ugyanebben_ az _ünnep_ is _kelletik_ a _Krisztus_  _elvégezni_ az ö _élet_ fel áldozattya _által_ ami üdveségünknek nagy munkáját ezen _ok_ valo nézve a _halál_  _készül_ és _Jeruzsálem_  _felé_ vevé uttyát nagy _bátorság_ meg mutatván azal _hogy_  _teljesség_ el végezte volna magában az _ember_ valo _halál_ samarián akarván _által_ menni valamely város mellé _érkezik_  _ahol_ nem akarák _ő_  _befogadni_ mert észre vevék _hogy_  _Jeruzsálem_ akarna menni az _ünnep_ igen nagy vetekedés volt _aziránt_ a samaritánusok és asidok _között_  _hogy_ mitsoda _hely_  _kelletik_  _imádni_ az _isten_ a samaritánusok azt _tart_  _hogy_ a _Gerizim_  _hegy_ a sidok pedig a _jeruzsálemi_  _templom_ a meg lehet _hogy_ azon város lakosi azért nem _befogad_  _Jézus_ mert nem _hozzá_  _hanem_ másuvá akart menni az _ünnep_ a Zebedeus _két_ fia _Jakab_ és _János_ látván _hogy_ mitsoda _gyalázatos_  _bánik_ mesterekel mondák néki uram akarodé _hogy_ parantsollyuk a menyei _tűz_ le szállani reájok és _hogy_ öket semmivé _tesz_  _de_ az Isten fia meg akarván nékünk mutatni _hogy_ az ö valoságos _tanítvány_  _felebaráti_ szeretöknek és nem _bosszúálló_  _kell_ lenni _hozzá_  _fordulván_  _eszerint_  _int_ öket nem _tud_ még azt _hogy_  _ki_ lelkei vagytok az _ember_ fia nem azért _eljön_  _hogy_ az _ember_ el veszese _hanem_  _hogy_ öket meg _tart_ az után más _kastély_ menének


 A mely nagy _bátorság_ mutata az Isten fia olyan nem vala az apostolinak szivében söt még álmélkodásal és rettegésel _követ_  _ő_  _különös_ vévén öket mondá nékik mi _Jeruzsálem_ menyünk _ahol_  _beteljesedik_ minda valamit _ír_ aproféták az _ember_  _fia_ mivel a papi _fejedelem_ és atörvény tudoknak _kéz_  _adatik_  _aki_  _halál_  _ítél_ a pogányok _kéz_ adgyák _ő_  _hogy_  _becstelenség_ és _csúfság_  _illet_  _megostoroz_ és _felfeszít_ és _harmadnap_ fel _támad_  _de_ atanitványok ezeket meg nem foghaták noha már _harmadik_  _megjövendöl_ nékik a maga _halál_ és az _evangélium_ azt mondgya _hogy_ ennek abeszédnek _értelem_  _előtte_ el volt rejtve és _hogy_ azt meg nem _ért_ 


 Azon _idő_ Salomé a Zebedeus _feleség_ az ö _két_  _fia_  _Jakab_ és _János_ a _Jézus_ lábaihoz _borul_ és _imád_  _ő_  _Jézus_ pedig _kérd_ tölle _hogy_ mit akarna _aki_ is _felel_ parantsollyad _hogy_ az én _két_  _fia_ ate _ország_  _egy_ a _te_  _jobb_  _kéz_ felöl a másika a _te_  _bal_  _kéz_ felöl üllyenek _Jézus_ nem _felel_ az aszszonynak _hanem_ mondá a _fia_ akik _ok_ valának ezen _kérés_ nem _tud_ mit _kér_ meg ihattyatoké a pohárt a melyet en _megiszik_ avagy akereszttségel melyel én _megkeresztelkedik_ meg keresztelkedhetteké apoharon és akereszttségen a _halál_  _ért_ azért is _kérd_ ezen _két_  _tanítvány_  _hogy_  _ha_ követhetiké _ő_ szenvedésiben akik is _felel_  _hogy_  _követhet_  _Jézus_ mondá nékik _hogy_ a pohárában reszesülnek _de_ a mi az _ország_ lévö elsö _hely_  _illet_ azok tsak azoké lésznek _aki_ az attya fogja adni mint _ha_ azt akarta volna mondani a szent atyák magyarázattya _szerint_ azt ne _gondol_  _hogy_ én _ember_  _tekintet_ és _indulat_ adgyam valakinek _ország_ a tsak azokot _illet_  _aki_ az atyám rendelte azt pedig azoknak rendelte akik jó _élet_ és szenvedésekel _megérdemel_ viaskodgyatok _tehát_ és legyetek _győzedelmes_ és el veszitek ajutalmat mely agyözedelmeseknek rendeltetett

Ezen _két_ apostolnak nagyra vágyásokon atöbb apostolok igen _bosszankodik_ akristus pedig üsmervén az ö sziveket és meg akarván öket _gyógyítani_  _abból_ a _kevélység_ a mely némelyeket _közüle_ nagyra vágyoká és másokot _irigy_  _tesz_ magához _hív_ öket és _elébe_  _ad_  _hogy_ nem _kell_ nekik avilági _fejedelem_ és urakot _követni_ kik másokon akarnak uralkodni _hanem_  _aki_  _közüle_ elsö akar lenni a szolgája légyen mindenikének valamint az _ember_ fia _aki_ nem azért _eljön_  _hogy_ szolgállyák _hanem_  _hogy_ szolgállyon és _hogy_  _halál_ meg válttsa a lelkeket


  _Jézus_  _követvén_ a maga uttyát _Jerikó_  _érkezik_ vala pedig _ebben_ avárosban egy _gazdag_ Zakaeus nevü _ember_  _aki_ is _fej_ volt a publicánusoknak ez igen _óhajt_ látni _Jézus_  _de_ a _sok_ nép _között_ nem láthatta mert maga _kis_  _termetű_ volt nagy siettségel _előremegy_ és az útt mellet egy _fügefa_ fel mene _hogy_ jobban meg láthassa a mint is _hogy_  _Jézus_ azon menvén el és a szemeit _felemelvén_ meg látá Zakaéust akinek mondá sies le szállani mivel ma nálad lészen szállásom _aki_ is mindgyárt le szálván nagy _öröm_  _fogad_  _ház_ azonban pedig mások zugolodva mondák egy _bűnös_ publicanushoz ment szállani _de_  _Jézus_ meg mutatá a publicanus szivének _csodálatos_ valo meg változásán _hogy_ ugy ment mint egy _orvos_ a betegnek _ház_  _hogy_  _meggyógyít_ mivel zakaeus _elébe_ menvén mondá uram _jószág_  _fél_ a szegényeknek _osztogat_ és _ha_ valamiben _megkárosít_ valakit négy anyit adok _hely_ néki _Jézus_  _felel_ néki ma lett üdvesége ennek aháznak és mondá az után noha Zakaeust a sidok ugy _tekint_ mint _idegen_ és pogányt _mindazonáltal_ a _hív_  _által_  _Ábrahám_  _fia_ let ugy valamint ökk


 Mind azok akik _jelen_ valának _figyelmetesség_  _hallgat_  _Jézus_ és mint _hogy_ nem mesze volt _Jeruzsálem_ a sidok azt _gondol_  _hogy_ a messiásnak _dicsőség_ valo uralkodása olyan formában amint ök magokban _gondol_ lenni tsak rövid _idő_ alat _kitetszik_  _gondolván_  _talán_ azt is _hogy_ ugyan azon uttyában és a _húsvéti_  _ünnep_ alkalmatoságával akarna az Isten fia _király_ székiben ülni és fel állitani azt az _ország_ a melyröl anyiszor tett volna _emlékezet_  _Jézus_ pedig üsmervén _gondolat_ ezen _példabeszéd_  _helytelen_  _tesz_ Egy _hatalmas_  _nemesember_ mesze _föld_ akarván menni _hogy_ ótt _ország_ nyerjen magának _eléhívat_ szolgait és mindenikének egy aránsu számu pénzt _ad_  _hogy_ azal _kereskedik_ a még viszá térne a _hazájabeli_ pedig _gyűlölvén_  _ő_  _utánaküld_ és _megüzen_ néki _hogy_ nem akarnák _ő_ kirátyoknak üsmérni _idő_  _visszatérvén_ számot _kér_ szolgaitol apénzröl melyet _kéz_ adot volt vala egy _közötte_  _aki_  _tízannyi_ nyert meg más _aki_  _ötannyi_ az _első_  _jutalom_  _tíz_ várost _ad_  _hatalom_ alá a másodikának _öt_  _találkozik_ meg olyan _közötte_  _aki_ el rejtette volt a pénzit és nem adta volt a _kereskedés_ mondván _hogy_  _tart_ az ura _keménység_ azért nem mérte szerentséltetni apénzit _de_ az ura nem _jóváhagy_  _cselekedet_ el vevé tölle pénzit és annak _ad_ a melyik _több_ nyert volt a mi pedig azokot _illet_ akik nem akarák _király_ üsmérni azokot mind maga elött meg öleté ennek apélda _beszéd_ magyarázattyát nem láttyuk az _evangélium_  _de_ mint _hogy_  _tud_ mi _ok_ valo nézve mondá _Jézus_ ezt a _példabeszéd_ ugy tettzik _hogy_  _természet_  _szerint_ el mondhattyuk _hogy_ ö az a _király_  _aki_  _beszél_ ö amenyekben fel ment és _dicsőség_  _eljön_  _hogy_  _megítél_ az _eleven_ és a _holt_ ö az _ember_  _kegyelem_  _elosztogat_  _hogy_ azal _jól_  _élvén_ azt meg szaporittsák a midön _eljön_  _háromféle_ személyeket _talál_ némelyek akik _jól_  _él_ avett _kegyelem_ és ezeknek még nagyobakot _ad_ mások akik azal nem _él_ és azoktol el veszi a mit nékik adot volt és végtire meg olyanok akik ellene _feltámad_ és parantsolatinak nem akartak _engedelmeskedni_ illyenek a _hitetlen_ és az _istentelen_  _de_  _főképpen_ a sidok kik maga népe lévén _mindazonáltal_ ök _támad_ az _anyaszentegyház_ fel állitása ellen és azért is _megbüntet_ öket


  _Jézus_  _ki_ menvén _Jerikó_ nagy sereg _követ_  _ő_ egy _Timaéus_ névü vak az útt széllyin ülvén alamisnát _kér_ az utozoktól _hallván_ pedig _hogy_ sokaság menne ótt el _kérdezkedni_  _kezd_ mondák néki _hogy_  _Jézus_ menne ótt el ö mindgyárt egy más _társ_ együt _kiáltani_  _kezd_  _Jézus_  _Dávid_ fia _könyörül_ rajtam azok pedig _aki_  _Jézus_ valának _kemény_  _kezd_  _inteni_  _hogy_  _hallgat_  _de_ ö még annál inkáb _kezd_  _kiáltani_ ugy _hasonló_ atársa is _Dávid_ fia _könyörül_ rajtam _Jézus_ meg álván parantsolá _hogy_  _elébe_  _hív_ és mindgyárt némellyek _kezd_ a vaknak mondani légy jó reménségben _felkel_ tégedet _hív_ avak levetvén _köpönyeg_  _felkel_ és atársával _Jézus_  _elébe_ mene _aki_ is _kérd_ töllök mit akartok _hogy_  _cselekedik_  _érte_ uram mondák neki avakok _cselekedik_  _had_ lássunk _Jézus_  _megkönyörülvén_ rajtok _megillet_ az ö szemeket és azonal aszemek meg világositaték és _követni_  _kezd_  _ő_  _dicsőítvén_ az _isten_ a népel együt _aki_  _jelen_ volt ezen atsudán


  _Jézus_ pedig _közelgetvén_  _Jeruzsálem_ az _ünnep_ elött _hat_ napal _Betánia_  _érkezik_  _ahol_  _feltámaszt_ lázárt ót vatsorát _készít_ néki apoklos simon _ház_ mártha az asztalnál szolgált lázár pedig az asztalnál ült a midön vatsorálnának mária oda menvén _alabástrom_ valo _edény_  _drága_  _spikenardolaj_  _önt_ a _Jézus_ lábaira az után _haj_ meg _törölget_ és _eltörvén_ az _edény_ a _fej_  _hint_ és annak adrága _kenet_ az _illat_ aházat bé _tölt_ erre az apostolok _de_  _főképpen_  _Júdás_  _Iskáriótes_ igen _kezd_ zugolodni ez az utolso _kezd_ mondani _hogy_ el adhatták volna azt a _kenet_  _háromszáz_ pénzen (ugy mint _hatvannégy_  _forint_ :) és azt a pénzt a szegényeknek _osztogatni_ ezeket az _evangélium_  _szerint_ nem azért mondá _hogy_ a szegényekel _gondol_  _hanem_ azért mert lópó volt és mint _hogy_ nála álot apénz amelyet a _Krisztus_ szükségire és a szegényeknek adtanak _örömest_ a _kéz_ akarta volna venni akenetnek az árrát _hogy_  _abból_  _félre_  _eltesz_ magának _de_  _Jézus_ párttyát _fog_ mariának és mondá azoknak akik zugolodának ellene _hogy_ igen jót _cselekedik_ mivel még _előre_ az ö _temetés_  _megken_ testét a mi pedig a szegényeket _illet_ szegényeket mindenkor _talál_  _aki_ meg segithetik _de_ ö maga nem lészen mindenkoron ö vélek _hogy_  _hozzá_ valo _kötelesség_ és szereteteket _hozzá_ meg mutathassák a mária _cselekedet_ pedig _megtudódik_ mindenüt valahol az _evangélium_ fog prédikaltatni azonban pedig ajésus _Betánia_ valo _érkezés_  _megtud_  _Jeruzsálem_ és sokan a sidok _közül_ oda menének _hogy_ láthatnák _ő_ és lázárt akit _feltámaszt_ apapi _fejedelem_ pedig el végezték vala _hogy_  _megölet_ lázárt mivel azö _feltámadás_ sokan _hisz_ az Isten _fia_ 


NEGYEDIK _könyv_ 
Hogy mit _cselekedet_  _Jézus_  _Jeruzsálem_  _győzedelmes_ 
bé menetelétöl _fogvást_ menyben meneteléig 


 Más nap _Jézus_  _Betánia_ meg _indul_ és a midön _közel_ lett volna _Betfagé_  _kastély_ mely az _Olajfák_hegye_ mellet vagyon mint egy _hatszáz_ lépésnire _Jeruzsálem_ mondá _két_  _tanítvány_ menyetek akastélyban mely _előtte_ vagyon ót _talál_ egy _megkötött_ szamarat vemhével együt _megold_ azt és _elhoz_ nékem és _ha_ a szamárnak _gazda_ azt fogja _tőle_  _kérdeni_  _hogy_ mit akartok véle mondgyátok _hogy_ az urnak szüksége vagyon reá és nem _ellenez_ atanitványok _engedelmeskedvén_ parantsolattyának ugy _talál_ adolgot amint meg mondotta vala nékik és _hozzá_ vivék a szamarat vemhével együt azonban pedig anép mely az _ünnep_  _gyülekezik_  _Jeruzsálem_ és a mely _megtud_ a lázár _feltámadás_ ajelen lévö _bizonyság_  _hogy_  _meghall_  _hogy_  _Jézus_ is _abban_ anagy városban _érkezik_  _pálmafaág_  _tördel_ és nagy seregel _elébe_ mene _kiáltván_  _hozsanna_ az az üdveség és _dicsőség_ Áldot légyen az _Izrael_  _király_  _aki_ az ur nevében _jön_ atanitványok a szamára _terítvén_ ruhájokot _Jézus_ reája üle és illyen _győzedelmes_ mene bé avárosban _hogy_ 
  _beteljesít_ a Zakariás _jövendölés_ ne _fél_ sionak leánya _ihon_  _jön_ ate _király_  _hozzá_ szeliden ülvén a szamárnak vemhén a _sok_ számtalan népis az utra _terít_ ruhájokot és meg sokan agakot _hány_ az uttra a midön már _közelít_ avároshoz atanitványok látván mestereknek _dicsőséges_ voltát nagy _öröm_ fel szoval _kezd_ az _isten_  _dicsérni_ mondván áldot légyen akirály _aki_ az urnak nevében _jön_  _békesség_ és _dicsőség_ amagoságban az egész nép mind az _aki_  _Jézus_ elött ment mind a _kikísér_  _hasonló_  _kiáltás_ volt és mindenek tsak azt _kiált_  _hozsanna_  _dicsőség_ a _Dávid_  _fia_ légyen áldot az _aki_ az urnak nevében _eljön_ áldot ami atyánknak _Dávid_  _eljött_  _ország_  _hozsanna_ amagoságban


 A _farizeus_ mérgelödés nélkül nem nézheték azt _hogy_  _oly_ nagy _tisztelet_ adnának egy olyan _ember_ akinek ök _halál_  _keres_ és _kezd_ magok _között_ mondani mit nyertünk vele _ihon_ mindenek _utánafut_  _de_ sött még vala olyan _közüle_  _aki_ a sereg _között_ lévén és nem _eltitkolhatván_  _irigység_ valo _harag_ mondá mester mondgyad _hogy_  _hallgat_ atanidványid _Jézus_ pedig az illyen _irigy_  _kényszerít_ a _hallgatás_  _felelet_ mondván _ha_ az ö _tanítvány_  _hallgat_ akövek _kiáltoz_ik_ végtire a város mellé _érkezik_ és _Jézus_ arra a nyomorult városra vetvén szemeit amelynek _előre_ látá vétkit és veszedelmit és rajta valo nagy szánakodásábol _sok_  _könnyhullatás_  _ejt_  _érte_ és szomoruságaban _felkiált_  _ó_ ! _ha_ meg üsmérted volna leg aláb ezen a napon mely néked _adat_ azt _aki_ néked _békesség_ adhatot volna ! _de_ mind ezek el vannak rejtve _előtte_ és _eljön_ az _idő_ a melyben ate _ellenség_  _körülvesz_ téged árkokal _körülfog_ teged és meg szorongatnak minden felöl ate _kőfal_  _föld_ le ronttyák ate _fia_ mind le vágják és el szélyesztik és _tebenned_ nem _hagy_  _kő_ a _kő_ mert meg nem üsmérted az _idő_ amelyben az Isten meg látogatot ezel meg mutatá _hogy_ a _Jeruzsálem_ el romlásáért valo _keserűség_ nagyob volt az _öröm_ amelyel látta _hogy_ a nép _fogad_  _öröm_ amidön bé mene a _sok_ nép _között_ az egész városban nagy zudulás vala és _ki_  _ki_  _kérd_  _egy_ a másikátol _kicsoda_ ez a nép mondá mindennek _hogy_ a _Jézus_ volna agaliléában valo názarethi proféta


 A sidokon _kívül_ kik _Jeruzsálem_  _gyülekezik_ ahusvéti _ünnep_ valának még pogányok is kik az _isten_  _imádni_ mentenek volt oda az _ünnep_ némellyek ezek _közül_  _kíván_ látni _Jézus_ erre valo nézve _megjelent_ szándékjokot az apostolnak philepnek _aki_ is _tudta_  _ad_ Andrásnak és _mindkettő_ azt _megjelent_ amestereknek _Jézus_ pedíg _az_  _készülvén_  _hogy_  _megérdemel_  _halál_  _által_ apogányoknak válttságát ugy valamint a sidoknak _felel_ ezen _két_ apostolnak _hogy_  _immár_ az _óra_  _elérkezik_ amelyben _megdicsőíttetik_ és valamint _hogy_ a _búzamag_ ugy _hoz_  _gyümölcs_  _ha_ a _föld_ vetik és _ha_ meg _hal_ ugy az ö _halál_ magja _bő_ aratásra lészen a _hív_ kik _halál_  _gyümölcs_ lésznek ö reája valo nézve meg fogják utálni _élet_ ezen avilágon _hogy_ azt _megtarthat_ az _örökös_  _élet_ és _hogy_ a szolgálat amelyel _követ_ mindenüt _ahova_ mégyen _megjutalmaztatik_ az _örök_  _dicsőség_ az után azö vigasztalásokra a _halál_ valo _irtózás_ akaratal _felindít_ magában és mondá az én lelkem _felháborodik_ és mit mondgyak Atyám szabadits meg mostanában _de_ azért _jön_ ez _óra_ Atyám _megdicsőít_ nevedet

Azonal _szózat_  _hallatik_ az _ég_ mondván meg is ditsöitettem meg is _dicsőít_  _aki_  _jelen_ valának mondák _hogy_ a menydörgés volna némellyek meg mondák _hogy_ az angyal _beszél_ véle _de_  _Jézus_ mondá nékik ez a _szózat_ nem _énértem_ vagyon _hanem_  _tiértetek_  _hogy_ pediglen meg mutassa mitsoda _haszon_ fog munkálodni a _kereszt_ valo _halál_ mondá most itéltetik meg avilág és most vettetik _ki_ a világ _fejedelem_ (ugy mint az _ördög_ ) és a midön engemet _felemel_ a _föld_ mindeneket magamhoz vonszok a sidok _kérd_ tölle _hogy_ lehesen a _hogy_ az _emberfia_ meg _kelletik_  _halni_  _holott_ az _írás_ azt mondgya _hogy_ a _Krisztus_  _örökös_ meg _kell_ maradni és _hogy_  _kicsoda_ az az _ember_ fia _felel_  _Jézus_ nékik mint _hogy_ még egy _kevés_  _idő_ a világoság vélek volna _jár_  _abban_ a vilagoságban és _abban_  _hisz_ az az _hogy_  _hisz_  _őbenne_ a még vélek volna


 Ezen _beszéd_ után el rejté magát amelyek az ö sziveket inkáb meg nem haták valamint a _csodatétel_ a melyeket tett volt _előtte_ avakság _megkörnyékez_ az ö elméjeket a mely _Izajás_  _jövendölés_  _szerint_ nem _megenged_ nékik _hogy_ azt lássák amit láttanak és az ö szivek _oly_ igen _kemény_ volt _hogy_ nem szenvedhette az _orvosság_ melyet nekik akartak adni azt nem _kell_  _gondolni_  _hogy_ a _főrend_ lévö sidok _közül_ akristusban nem _hisz_  _hanem_  _hogy_ nem mértenek vallást _tenni_ rolla a _farizeus_  _aki_ az ö _tanítvány_  _ki_ üzték a synagogákbol ez igy lévén azö _félékenység_ tsak attol volt _hogy_ inkáb szerették az emberek _dicsőség_ mint sem az _isten_ tsak _hiába_  _kiált_  _tehát_  _Jézus_ az illyen féle személyeknek _hogy_  _aki_  _őbenne_  _hisz_  _abban_  _hisz_  _aki_  _ő_  _küld_  _hogy_ ö volna avilágra _jön_ világoság _hogy_  _kivesz_ a setéttségböl mind azokot kik _őbenne_  _hisz_  _ha_ szinte azért _jön_ volnais avilágra _hogy_ üdvezittsen és nem azért _hogy_  _ítél_  _mindazonáltal_ azok akik meg vetik az ö _ige_ meg itéltetnek az utolso napon azon _ige_  _szerint_ mert ö magátol semmit nem mondot és tsak azt _tanít_ a mit azö attya parantsolt _hogy_  _tanít_ 


 Mind ezeket lehet _hogy_ a _templom_ mondá mivel azt _olvas_ szent márknál _hogy_ oda ment és _hogy_  _este_ viszá _tér_  _Betánia_ a _tanítvány_ másnap pedig regel _visszatér_  _Jeruzsálem_ és _éhség_  _érezvén_ magában egy _fügefa_ mellé mene mely az uthoz _közel_ vala _hogy_  _füge_ szedgyen _de_ mint _hogy_ nem vala _idő_ a _füge_ azon tsak levelet _talál_ erre valo nézve meg átkozá a _fügefa_ mondván _hogy_  _soha_  _többé_ rajtad _gyümölcs_ ne _terem_ és afa azonal el szárada az átok nem azért volt mondgyák a szent atyák _hogy_ vetkes lett volna azért mert nem _hoz_  _gyümölcs_  _idő_  _kívül_  _hanem_  _hogy_ akristus meg akará mutatni az _ember_ arrol a _fügefa_  _hogy_  _hasonló_  _keres_  _benne_ ajó _cselekedet_ és _hogy_  _soha_ sem _kell_ nékik _gyümölcs_ nélkül leni az ö _gyümölcstelenség_ valo _büntetés_ a lesz _hogy_  _elhagyattatik_ ugyan azon _gyümölcstelenség_ ugy anyira _hogy_ nem _követvén_ ajót a melyet _követhet_ ne _követhet_  _többé_ azt a jót a melyet _tartozik_  _követni_ 


  _Jézus_  _Jeruzsálem_  _érkezvén_ atemplomban mene _ahol_ el nem szenvedheté _hogy_  _abból_ a szent _hely_ vásáros _hely_  _csinál_ azért _ki_ is _hajt_ mind azokot akik árulnak vagy vesznek vala _felfordít_ a pénz váltok asztalit és agalamb arusok székeit és meg nem _enged_  _hogy_ valamely portékákot _általvisz_ a _templom_ és _hogy_ meg mutassa _hogy_ miért _cselekedik_ azt mondá nékik nintsené a meg _írva_  _hogy_ az én _ház_ minden nemzetek _imádság_  _ház_ fogják nevezni _mindazonáltal_  _ti_ azt a _tolvaj_  _barlang_ tettétek az után _sok_ vakok és _béna_ menének _elébe_  _aki_ mind _meggyógyít_ 

A nép nagy _csodálkozás_ nézé mind ezeket _de_ a papok az _írástudó_ és a _főrend_ lévö sidok _megátalkodó_ szándékban valának _ő_ el veszteni és arra olyan alkalmatoságot _keres_  _hogy_ ne _kelletik_  _tartani_ anéptöl a _csodatétel_ és a _gyermek_  _kiáltás_ kik a _templom_  _kiált_  _hozsanna_  _dicsőség_ a _Dávid_  _fia_ ezekért ök igen _bosszankodik_ nem is _tűrhet_  _hogy_ azt _ki_ nemutassák _kérdvén_ tölle _hogy_  _ha_ hallanáé _hogy_ a _gyermek_ mit _kiált_ ö pedig _gyalázat_ meg mutatá nékik _hogy_ a mit ök _oly_ igen 
  _ellenez_ a _beteljesedés_ volna az _írás_ mivel nem olvastátoké azt valaha a soltárokban _hogy_ a _nagy_  _dicséret_ a _kisded_ és a _csecsemő_ szájokbol vetted

Estve _felé_  _Jeruzsálem_  _kimegy_ és más nap regel viszá _tér_ az apostolok pedig _csodálkozás_ nézik vala a meg átkozot _fügefa_  _hogy_ egészen _ki_ száradot volna és péter mutatni _kezd_ néki mondván mester látodé _hogy_ a _fa_ a melyet meg átkoztál egészen el száradot ezen alkalmatoságal meg mutatá nékik _hogy_ mitsoda _erő_ vagyon az _hit_ és az _imádság_ mivel mondá nékik _hogy_  _ha_  _erős_  _hit_ volna az _isten_ nem tsak egy _fügefa_  _cselekedhet_ik_ azt _de_ a _hegy_ is _hely_  _ki_ mozdithatnák és _hogy_ valamit _kér_ az _imádság_ azt meg nyerik tsak _elsőbben_ azon legyenek _hogy_  _megbocsát_ az _ellene_ tett vétket mivel a nélkül az Isten sem _megbocsát_ azö vétkeket


 A _templom_  _hogy_ bé mene a népet _kezd_  _oktatni_ és annak _hirdetni_ az _evangélium_ azonban apapok az _írástudó_ és aváros _tiszt_  _odaérkezvén_ azt _kérd_ tölle _hogy_  _ki_ adot volna neki arra szabadságot _hogy_ azt _cselekedik_ a mit _cselekedik_ mondá nékik _Jézus_  _énnekem_ is egy _dolog_  _kell_  _tőle_  _kérd_  _ha_ arra _megfelel_ én is _megfelel_ ati _kérdés_ mondgyátok meg nékem _hogy_  _honnét_ valo volt ajános _keresztség_ menybölé vagy az _ember_ az az _ha_  _isteni_ rendelés volté vagy _ember_ ezen a _kérdés_ igen meg ütközének mivel azt nem merék _felelni_  _hogy_ menyei lett volna _tartván_ attol _hogy_ akristus azt ne _kérd_ töllök _hát_ miért nem _hisz_ néki azt sem merék mondani _hogy_ az a _keresztség_  _ember_ rendelés let volna mivel anép valoságos profétának _tartván_  _János_  _tart_ attol _hogy_ meg ne köveze öket erre valo nézve jobban szereték tsak azt _felelni_  _hogy_ nem _tud_  _honnét_ valo volt _Jézus_ is _felel_ nékik én sem mondom meg _tehát_  _hogy_ mitsoda _hatalom_  _cselekedik_ ezeket

Azután egy nehány _példabeszéd_ monda azoknak a _kétszínű_  _hogy_ meg mutassa nékik mitsoda _büntetés_  _érdemel_ az ö _igazságtalan_  _gyűlölség_ a melyel vannak _hozzá_ és azö meg átalkodások a melyel meg vetik azigazságot melyet nékik _hirdet_ az elsö _példabeszéd_ egy olyan _ember_  _eléhoz_ akinek _két_ fia lévén meg parantsolá nékik _hogy_ 
 mennének a szölöjiben _dolgozni_ az elsö _felel_ neki _hogy_ nem akarna oda menni _de_ magában szálván _megbán_ mondását és el mene _dolgozni_ amásodik pedig meg _ígér_  _hogy_ el menne _de_ el nem mene _Jézus_ pedig _kérd_ a papoktol és az _írástudó_  _hogy_ melyike a _kettő_  _közül_ vitte volna végben az attya parantsolattyát akik is _felel_  _hogy_ az elsö _Jézus_ meg mutatá nekik _hogy_ az elsö _jelent_ apublikánusokot és a _bűnös_ kik penitentziát _tart_ a _János_ predikálása _szerint_ ök pediglen mint _hogy_ nem _hisz_ annak a szent _elöljáró_  _aki_ az _igazság_ uttyában _eljön_  _hozzá_  _megelőztetik_ amenyeknek _ország_ azon _rosszéletű_ aszonyoktol _aki_ nem akarták _követni_  _megtérés_ 


 A második _példabeszéd_ egy olyan _ember_ volt akinek mesze utra _kelletvén_ menni _bér_  _ad_ a szöllöjét és a midön a szüretnek _idő_ lett volna _elküld_ a szolgait _hogy_ fel vennek a szöllö mivesektöl a mivel _tartozik_  _de_ ezek meg verék öket és semmit nem _ad_ nekik másodszor meg több szolgait _küld_  _hozzá_  _aki_ meg sebesitték és némelyeket meg is ölének _benne_ a _gazda_ látván ezeket _gondol_  _hogy_  _ha_ azegyetlen egy szerelmes fiát _küld_  _hozzá_  _talán_  _tisztelet_ lennének _hozzá_  _de_ mind más képen _fordul_ adolog mivel a szölö mivesek meg látván _ő_ mondák egy más _között_  _ihon_ vagyon az _örökös_  _megöl_  _ő_ és miénk lesz az _örökség_ meg _fog_  _tehát_  _ő_  _ki_ veték aszöllöböl és meg ölék mit _gondol_  _tehát_  _kérd_  _Jézus_ töllök _hogy_ mint _bánik_ a szölö ura azokal a mivesekel a midön _eljön_ némellyek _felel_ néki _hogy_ el fogja veszteni azokot a _hamis_ és olyanoknak adgya _bér_ a szöllöjét _aki_ jobban _megfizet_ néki _Jézus_  _helybenhagy_ ezt a _felelet_ és mondá _hogy_  _eszerint_ fognak vélek _bánni_ némellyek pedig észre vévén _hogy_ öket _tekint_ eza _példabeszéd_ mondák néki az Isten ne _enged_  _hogy_ ez igy legyen az után _Jézus_ reájok vetvén szemeit mondá nékik a _kő_ a melyet az _építő_ meg vetettek az urnak _csodálatos_ valo _hatalom_ a szegeletnek _fej_ lett _hogy_ pediglen reájok szabja az egész _példabeszéd_ mondá nékik mondom néktek az okáért _hogy_ az _isten_  _ország_ el vétetik _titőletek_ és olyan népnek _adatik_  _aki_ annak _gyümölcs_  _hoz_ evaloságal meg lett mivel a sidok _aki_ a _Krisztus_ adta volt szöllöjét az az _törvény_ és _anyaszentegyház_ és akik nem _hogy_  _jól_  _él_ ezel anagy _kegyelem_  _de_ söt még _megöl_ a profétákot kik öket _jó_  _int_ és _felfeszít_ az _isten_ egy _kedves_ fiát azért már mostanában nem az ur népe és az _anyaszentegyház_ olyan pogányokból állitatot fel akik annak elötte nem üsmerték az _isten_ minékünk _kell_  _tehát_ mostanában _tanulni_ azoknak nyomoruságokrol _aki_  _hely_  _oltatik_  _hozván_  _bőséges_  _gyümölcs_ az az _hogy_  _hív_  _jár_  _mindabban_ amit az Isten _kíván_  _mitőlünk_ a papok és atörvény _tud_  _jól_ észre vévék _hogy_  _Jézus_  _felőle_  _beszél_ igen nagy _kívánság_ is volt _hogy_  _akkor_ mindgyárt _megfogat_  _de_ anéptöl _tart_ és nagy szégyen valásal _kelletik_ nékik meg más _példabeszéd_  _hallani_ a mely öket _tekint_ 


 Egy _király_ menyegzöt _hirdetvén_ a _fia_  _elküld_ a szolgait _hogy_  _elhív_ a _hivatalos_  _de_ mint _hogy_ ezek nem akarának oda menni más szolgákot _küld_ utánnok _hogy_ sietessék öket és adgyák nékik _tudta_  _hogy_ minden _kész_ volna _de_ ök ezel nem _gondolván_ némelyek _közüle_ a majorjokban menének némelyek a _kereskedés_ és némelyek meg _fog_ a szolgákot _gyalázatos_  _bánik_ vélek és meg is ölék a _király_  _hogy_  _meghall_ ezeket _megharagszik_ és _had_  _küld_  _ellene_  _hogy_  _megöl_ öket és városokot _feléget_ azoknak pedig _hely_ a menyegzöre _hívat_ mind azokot _aki_ az uttzákon _talál_ az után a menyegzös _ház_ mene _hogy_ lássa mind azokot kik az asztalnál ülnének és egy _ember_ látván atöbbi _között_ akinek nem vala menyegzöi ruhája _kérd_ tölle _hogy_ mért volna oda meni menyegzöi ruha nélkül és _megköttetvén_ néki _kéz_ és lábait a setéttségre vetteté _ő_  _ahol_ tsak sirás és _fog_  _csikorgatás_ lészen _Jézus_ el végezvén ezt a _példabeszéd_ mondá sokan vannak a _hivatalos_  _de_  _kevés_ aválasztottak azt _könnyű_ meg látni _hogy_ a sidokot _előbbször_  _hív_ a _király_ fia menyegzöjére azaz amenyeknek _ország_ a melyet akristus maga _hirdet_ nékik _de_ ök meg vetették _beszéd_ és meg _ölet_  _ő_ az Isten _hogy_ meg büntesse vétkeket el pusztitatta _ország_ és _helyette_ a pogányokot _hív_  _anyaszentegyház_ akik _ő_ nem üsmerték _immár_ tsak azt _kell_ meg látnunk havagyoné menyegzöi ruhánk _tudniillik_  _isteni_ szeretetünk a melyet _jelent_ a _fehér_ ruha melyet adnak akereszttségkor mivel _ha_ nem volna azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ arra szert _tehet_ minek elötte a _király_  _eljön_ meg visgálni _kemény_  _igazság_ mind azokot akik az _anyaszentegyház_ vannak _hogy_ a pokolnak setéttségire vesse azokot akik azt _gondol_  _hogy_ a nekik _elegendő_  _ha_  _hivatalos_ és akik nem _igyekezik_ azon _hogy_  _megérdemelhet_ jó _élet_ a választottaknak _megígér_  _jutalom_ 


 A _farizeus_ szintén anyi részek lévén ezekben apélda _beszéd_ valamint másoknak _onnét_ el menének _feltévén_ magokban _hogy_ el veszesék azt _aki_ öket anyira meg szégyenittette erre valo nézve azt _gondol_  _hogy_ arra _jobb_ mód nem volna mint _ha_ meg foghatnák _beszéd_  _eszerint_ akarák végben vinni _Jézus_  _küld_  _tehát_ némelyeket atanitványok _közül_ akik olyan _kétszínű_ valának valamint a mesterek a _herodianus_ együt ezek _hihető_ ahérodes _tiszt_ valának ezeket pedig azert _küld_  _hozzá_  _hogy_ valamit olyat mondatassanak véle a melyért a _bír_  _kéz_ adhassák ezek atsalárd _követ_  _hozzá_ menvén ezeket mondák néki mester _tud_  _hogy_  _igaz_ vagy és _hogy_ minden személy válogatás nélkül az Isten utát _tanít_  _igazság_ mond meg nékünk _eziránt_ valo _gondolat_  _hogy_  _ha_ szabadé nékünk adot _fizetni_ a _császár_  _könnyű_ ebböl meg látni _hogy_ az ö szándékok avolt _hogy_ a népel _meggyűlöltet_  _ha_ azt _felel_  _hogy_  _kell_ adot _fizetni_ mivel a nép nehezen szenvedte a romaiak uralkodását _hogy_  _ha_ pedig azt _felel_  _hogy_ nem _kell_  _fizetni_  _akkor_ ugy vádollyák bé mint olyat _aki_ a _császár_ ellen _támad_  _de_  _Jézus_ üsmervén az ö álnokságokot mondá nékik mutassatok nékem egy olyan pénzt a mellyel az adot _fizet_ a midön _kéz_ volna a pénz _kérd_ töllök _ki_  _kép_ volna azon apénzen mondák néki _hogy_ a _császár_ adgyátok meg _tehát_  _felel_ nékik a mi acsászáré és az _isten_ ami az _isten_ ezekre nem _hogy_ valamit _felelhet_  _de_ söt még _csodálkozik_ rajta és el menének szégyen vallásal


 A midön ezek _elhagy_ a sadducéusok _járul_  _hozzá_ ugy mint olyan sidok akik nem _hisz_ a _feltámadás_ és _kérdés_  _tesz_ néki a mojses _törvény_ parantsolattyárol a mely azt _hagy_  _hogy_ a _meghalt_ az attya fia vegye el az _özvegy_  _ha_  _gyermek_ nem _hagy_ maga után a sadduceusok azt _kigondol_  _hogy_  _ilyenformában_ egy aszonyt _hét_ atyafi vette volna el _de_ mind ahét _meghalván_  _gyermek_ nem _hagy_ maga után azt _kérd_  _tehát_ tölle _hogy_ a _feltámadás_ után melyike lenne ahét _közül_ az ö _férj_ azt _felel_ nékik _hogy_ nem _ért_ az _írás_  _értelem_ se az _isten_  _hatalom_ mivel a _házasság_ amely mostanában szükséges _hogy_ ahalando _ember_  _gyermek_ lévén azokot _hagyhat_ magok után a más világon anem lészen szükséges mivel ót nem lészen _halál_ és ót mindenek _hasonló_ lésznek az angyalokhoz anyiban _hogy_ mindenek _halhatatlan_ lésznek meg mutatá az után nékik az _írás_  _hogy_ az Isten elött ahalottak _élet_ vannak mivel még _feltámaszt_ öket ez igy lévén igen nagy _tévelygés_ volnának _aziránt_  _hogy_ a _feltámadás_  _tagad_ egy _törvénytudó_  _doktor_ meg vallá _hogy_  _jól_  _felel_ és azegész nép _csodálkozik_ az ö _tudomány_ 


 Egy más _írástudó_  _doktor_  _aki_ is _farizeus_ vala látván _hogy_ miképen meg némitotta volna a sadduceusokot _felelet_  _hozzá_  _közelget_ és _kísértés_ okáért az _kérd_ tölle _hogy_ melyik volna atörvényben aleg elsöbb és aleg nagyob parantsolat azt _felel_ néki _hogy_ evolna szeresed ate uradot _isten_  _teljes_ szivedbol _teljes_ lelkedböl _teljes_ elmédböl és minden _erő_ az után _hozzá_  _tesz_  _hogy_ az második parantsolat _hasonló_ volna az _első_ ugy mint szeresed _felebarát_ mint _önnönmaga_ és _hogy_ az egész törvény és a proféták _ebben_ akét parantsolatban _foglaltatik_ a _farizeus_ igen _dicsér_ ajesus _felelet_ és meg vallá _hogy_ igen _jól_  _cselekedik_ nagyobra _becsülni_ mindeneknél egy olyan szeretetet a mely sokal nagyob az áldozatoknál az Isten fia is _megdicsér_ ennek a _doktor_  _okosság_ és mondá _hogy_ nem volna mesze az Isten _ország_ 

Senki _ezután_ nem mére _kérdés_  _tenni_  _Jézus_  _de_ ö maga tett a _farizeus_ és együt látván öket atemplomban _kérd_ töllök mit mondotok a _Krisztus_ és mit _gondol_  _hogy_  _ki_ fia légyen a  _felel_ neki _hogy_ a _Dávid_ fia volna _de_ ö a soltárbol ezeket mondá nékik az ur 
 mondá az én uramnak üly az én _jobb_  _hogy_ lehet _tehát_ a _Dávid_ fia _kérd_ töllök mivel maga _Dávid_ a szent lélek sugarlásábol maga urának nevezi erre a _kérdés_ ök meg nem _felelhet_ mivel nem akarván _isten_ üsmérni akristust azt nem _tud_  _hogy_ ugy mint Isten ura volt annak a kinek fia volt ugy mint _ember_ 


 Azután anéphez _de_  _főképpen_ a _tanítvány_  _fordít_  _beszéd_ és _tudta_  _ad_  _hogy_  _tisztel_ és _követ_ az _igazság_ a melyekre a _doktor_ és a _farizeus_  _tanít_ öket mivel a mojses székiben ülvén vagyon _hatalom_ atanitásra _de_ arra vigyázanak _hogy_ ne _követ_ öket _cselekedet_  _kárhoztat_ ezeknek a _kevély_  _kétszínűség_ akik olyat parantsolnak a melyet magok nem akarják _cselekedni_  _aki_ a _tisztelet_ és az elsö _hely_ magoknak _tulajdonít_ akik _hosszú_  _imádság_ meg szegényittik az _özvegy_  _meghagy_ atanitványinak _hogy_ ne _kíván_ mestereknek _hívattatni_  _hanem_ azt üsmerjék meg magokban _hogy_ mindnyájan atyafiak lévén egy attyok vagyon az _isten_ és egy mesterek a _Krisztus_ az után _ismét_  _elébe_  _ad_ ezeket a szavait _aki_  _nagy_  _közötte_ a szolgája lészen atöbinek mivel _aki_ fel _emelkedik_ meg aláztatik és _aki_ magát meg aláza _felemeltetik_ 


  _Jézus_ pedig a _kincsesláda_  _általellenében_ ülvén arra vigyaza _hogy_ a nép mint _hány_  _abban_ apénzt látván _hogy_ egy szegény _özvegyasszony_  _abban_  _két_  _fillér_ vetne szolittá atanitványit _aki_ mondá _hogy_ az a szegény aszony _több_ adot volna atöbinél mivel agazdagok abövölködésekböl adtanak _de_ az a szegény a szükölködéséböl adot oda adván a mie volt


 A midön _ki_ ment volna a _templom_  _hogy_  _Betánia_  _visszatér_ a _tanítvány_ atemplomnak nagyságán és szépségén _kezd_ egy más _között_  _beszélgetni_ és _hogy_ mitsoda _sok_  _kincs_ volna _abban_ meg is akarák álitani mestereket _hogy_ meg mutassák néki mit _csodál_ és _egy_  _közüle_ mondá néki mester nézed _hogy_ mitsoda _kő_ és mitsoda _épület_ azok _de_ ö mondá nékik _hogy_ el _jön_ az az _idő_ amelyben az a nagy _épület_ anyira le rontatik _hogy_ egy _kő_ a másikán meg nem marad a midön az _Olajfák_hegye_  _érkezik_  _Jézus_ ótt le üle a _templom_  _ellenében_ és négyen az apostoli _közül_ ugy mint péter _Jakab_  _János_ és andrás arra _kér_  _hogy_ mondaná meg nékik mikoron lenne a _templom_ el romlása a világnak vége az ö _dicsőséges_ valo _eljövetel_ és _hogy_ mitsoda _jel_  _megelőz_ mind ezeket  _Jézus_ meg magyarázá mind ezeket nékik vigyázatok arra mondá nekik _hogy_ az olyan álnokok meg ne tsallyanak _titeket_ akik amessiásnak a nevét veszik magokra se azon meg ne ijedgyetek _ha_  _hadakozás_  _támadás_  _éhség_ és más rettentö _jel_ láttok amelyek tsak _jel_ és _kezdet_ lésznek azoknak az _irtóztató_ nyomoruságoknak a melyeknek meg _kelletik_ lenni meg _jövendöl_ nékik _hogy_ mind ezek elött üldözni fogják öket a _bír_  _elébe_ viszik a synagogákban meg veretetnek az attyok _fia_  _elárultatik_ mindenek _gyűlöl_ öket _őérte_ és _hogy_ meg is ölnek sokat _közüle_  _de_ ezek után meg is vigasztalá öket azt _ígérvén_ nekik _hogy_ a _bölcsesség_ a melyet _ad_ nékik _hogy_ a _bíró_  _felel_ az ö _ellenség_ ellene nem álhatnak _hogy_ lelkeket mind _bír_ mind meg szabadittyák _békességes_  _tűrés_  _hogy_  _ha_ szinte _dühösség_ üldözni fogják is öket _de_ a _fej_ egy _hajszál_ le nem _esik_ és _hogy_ az ö _evangélium_ az egész világon fog prédikáltatni végtire _elébe_  _ad_  _hogy_  _hamis_ proféták _támad_ akik sokakot _megcsal_ az üldöztetések más sokakot _megejt_ nevekedni láttyák a _hamisság_ és meg hülni aszeretetet _de_ azok üdvezülni fognak akik álhatatosan végig meg maradnak Minek utánna meg mondotta volna az apostolinak _hogy_ mitsoda állapotban lésznek ö magok azt is _elébe_  _ad_  _hogy_ mi _történik_  _Jeruzsálem_ városával és az egész sidó népel meg mondá _tehát_ nékik _hogy_ a midön meg láttyák _hogy_ a várost _körülvesz_ és atemplomot _megfertőztet_  _sok_  _ocsmányság_  _akkoron_  _bizonyos_  _tart_ tsak hamarvalo el pusztulását _ki_  _ki_ tsak arol _gondolkodik_  _hogy_ el szaladhason _hogy_ a _közönséges_ valo nyomoruságban ne _esik_  _akkoron_ lészen az _isten_ a sidokon valo _bosszúállás_  _idő_ meg fogják látni _hogy_ apogányok lábok alá _tapod_ avárosokot akik _kard_  _hány_ öket vagy rabságra vitetnek anemzetek _köz_ akik végtire _megterheltetik_ mind azokal a nyomoruságokal amelyekel _fenyeget_ Isten öket a _Szentírás_ és olyan _ínség_  _esik_ a melyekhez nem volt nem is lesz _hasonló_ mindezek bé tellyesedének tsak _kevés_  _idő_ után szintén olyan formában valamint itt meg _jövendöl_ az Isten fia az apostolinak a mint _hogy_  _Jeruzsálem_  _betöltvén_ vétkeinek mértékit akristus _halál_ negyven _esztendő_ mulva a romaiak meg vevék igen nagy nehezen és azon _hadakozás_ alat egy nehány _ország_ több veszet el _tizenháromszázezer_ sidonál _Jeruzsálem_ városát amég meg vették _tizenegyszázezer_  _meghal_  _benne_ 


 A _Krisztus_  _megfelelvén_ az apostolok elsö _kérdés_ a más _kettő_ is meg _felel_ a mely az ö _dicsőséges_ valo _eljövetel_  _tekint_ és a világ végit meg mondá nékik _hogy_ azö másodszori _eljövetel_  _hasonló_ lenne a villámláshoz a mely egy szers mind fel tettzik és el mulik _napkelet_ nap nyugotra az az _hogy_ az egész világ meg fogja _ő_ látni és üsmérni és nem _titkon_  _eljön_ valamint azt _sok_  _hamis_ akarnák el hitetni akik is azt fogják mondani a _Krisztus_ itt vagyon akristus amot vagyon _de_ sött még _hamis_  _Krisztus_ is _támad_ akik olyan _csoda_  _tesz_  _hogy_  _megcsal_  _ha_ lehetne a választattakot is _de_ ezek a szent lelkek _által_ meg _tud_  _különböztetni_ avaloságos messiást ahamistol és melléje _gyülekezik_ valamint a sasok _gyülekezik_ aholt _test_ mellé _hogy_ pediglen az ö _eljövetel_  _dicsőséges_ legyen _rendkívül_ valo és _irtóztató_  _jel_ fogják azt _megelőzni_ ugy mint a nap és ahold _meghomályosodik_ a _csillag_  _lehull_ az _ég_  _erő_  _megindul_ atengernek rettentö zugási lesznek és az egész _ember_ nemzet rettentö rémülésben lészen _hogy_ meg fogják látni az egész _természet_ illyen meg változása után az _emberfia_  _jel_ amellyen _ért_ az _anyaszentegyház_ a _kereszt_ meg is fogják _ő_ magát látni el _jönni_ afelhökben nagy _hatalom_ és _felség_ el is _küld_ angyalit _aki_ nagy szozattyok _hasonló_ lesz a _trombita_  _hang_ és _egy_  _gyűjt_ az ö valasztottit a világnak négy részéröl azt is _hozzá_  _tesz_  _hogy_ az ö _hív_ szolgai _felemel_  _akkoron_  _fej_  _bizodalom_ mert valamint _hogy_ anyárnak _közelgetés_ meg üsmerik arrol a midön a _fügefa_ és atöbb _gyümölcsfa_  _fakadni_  _kezd_ ugy ezekröl a _jel_ is meg fogják tudni _hogy_ meg ditsöitetnek és _hogy_ a menyeknek _ország_ mint egy az ajtojok elött vagyon


 Az apostolok _harmadik_  _kérdés_ marada még _hátra_  _hogy_ mikor lennének meg mind ezek és _hogy_ mit _cselekedik_ az _ember_ fia aföldön a midön nagy _dicsőség_  _eljön_  _Jézus_  _elébe_  _ad_  _hogy_ azt az _idő_ semmi _teremt_ állat nem _tudhat_  _hanem_ tsak egyedül az Isten és _hogy_ a nékik _hasznos_  _hogy_ ne _tud_ azért _hogy_ magokra vigyázanak meg se _enged_  _hogy_ a szivek meg nehezedgyenek atobzodásal és arészegségel se az _élet_ nyughatatlanságával _hanem_ a szüntelen valo vigyázásal és _imádság_  _érdemes_  _tehet_ magokot arra _hogy_  _bizodalom_ mehesenek _elébe_ azt is _elébe_  _ad_  _hogy_ akár minémü _jel_ elözék is meg azö másodszori _eljövetel_  _mindazonáltal_ meg lopja azokot akik magokra nem vigyáznak és _hogy_ az _ítélet_ napja olyan lészen mint aháló mely _elborít_ az egész _föld_ és minek utánna _előhoz_ nékik a jó szolgának példáját _aki_ az ura _távol_ valo létiben _hűség_ viszi végben az ura szolgálattyát és _aki_ szüntelen vigyázva várja _haza_ mivel nem _tud_  _óra_  _elérkezés_ mondá nékik _eszerint_ vigyázatok tiis ne _hogy_ az ur egy szers mind _elérkezvén_ aluva _talál_  _titeket_ a mit pedig néktek mondok azt mindennek mondom _hogy_ vigyázatok


 Hogy pediglen ezt az _igazság_ amelytöl _függ_ az üdveség _jó_ az elméjekben nyomhasa _két_  _példabeszéd_  _hoz_ nékik _elé_ az _első_ atiz szüzekröl akik _égő_ lámpásokal akarának a vö legény és a meny aszony _elébe_ menni _hogy_ ök is a lakadalomban menyenek az _öt_  _közüle_  _aki_ az Isten fia _esztelen_ nevezi a lámpások ugyan meg volt gyujtva _de_  _elegendő_  _olaj_ nem volt _de_ a más _öt_ meg _gondolván_ okosan _hogy_ a völegény sokára _késhet_ azért _olaj_ vittek magokal _hogy_ a lámpásokot _megtölt_  _ha_ a szükség _hoz_ magával ugy is lett a mint _meggondol_ mivel a vö legény sokára _késvén_ mind a _tíz_ szüz el aluvának _éjféltájban_ nagy _kiáltás_  _hall_  _ihon_  _jön_ a vö legény menyetek _elébe_ a szüzek mindgyarást _felkel_ és _készíteni_  _kezd_ lámpásokot _de_ az _öt_  _esztelen_ látván _hogy_ a lámpások majd el alunék _olaj_  _kezd_  _kérni_ a más _öt_ okosoktok akik az _olajáruló_  _igazít_ öket _de_ a még _odajár_ a vö legény _elérkezik_ és az _okos_ szüzek bé menének véle a lakadalmas _ház_ a több _öt_ is _elérkezik_  _de_ már a _kapu_ bé zárva _talál_ sokat is zörgetének _hiába_ mondván uram nyisd meg nékünk _de_ tsak azt _felel_ nekik _hogy_ nem üsmerné öket _könnyű_ azértelme ennek a _példabeszéd_ mivel az Isten fia _eszerint_  _befejez_ vigyázatok _tehát_ mert nem _tud_ se anapját se az _óra_ a melyben azember _fia_ el _kelletik_  _jönni_ 


 A második _példabeszéd_ egy olyan _ember_ volt akinek mesze _föld_  _kelletik_ menni és _aki_  _elsőbben_  _bizonyos_ számu pénzt _elosztogat_ aszolgai _között_ kinek a maga _érték_  _szerint_  _hogy_ azt a pénzt a nyereségre adgyák a midön _visszaérkezik_ számot _kér_ töllök valának olyanok _közüle_ akik _dupla_ nyereségel _visszaad_ a suma pénzt a melyet vettek volt _aki_ az urok mondá mindenikének _külön_  _ó_ jó és _hív_ szolga mert mint _hogy_  _hív_ voltál akevésben sokat _bíz_ reád menybé az uradnak _öröm_  _de_ mint _hogy_ egy atöbbi _között_ olyan _találkozik_  _aki_ el rejtette volt apénzt a melyet vett volt az ura atömlötzben vetteté mint _haszontalan_ és rest szolgát már ennek elötte láttunk volt _ehhez_  _hasonló_  _példabeszéd_ a melyben a szolgáknak egy aránsu suma pénzt _osztogat_  _de_ akik nem egy aránsu képen _kereskedik_ véle itt pediglen a suma pénz _különb-különbféle_  _de_ a nyereség egy aránsu ezen _két_  _példabeszéd_ azt _tanulhat_  _hogy_ szükséges az üdveségre _hogy_  _jó_  _fordít_ akegyelmet a melyet az Isten _ad_ kinek kinek _érték_  _szerint_ mentöl nagyob nyereségre adgyák az ö _irgalmasság_ ajándékit annál nagyob _jutalom_ várhattyák attol pedig igen _tarthat_  _ki_  _ki_  _hogy_ el ne rejttse és _haszontalan_ ne _tesz_ atálentumot melyet reája _bíz_ 


 Ezen _példabeszéd_ után amelyekel meg mutatá akristus az apostolinak _hogy_ mitsoda nagy szükséges volna a szüntelen valo vigyázat _hogy_  _készületlen_ ne _találtat_ amásodszori _eljövetel_ amely _irtóztató_  _kell_ lenni az atyák _szerint_ azoknak _aki_ ez _élet_ nem munkálkodnak üdveségeken és _aki_ ahalál _megelőz_ minek elötte még valamit _cselekedik_ az _örök_  _élet_ meg mondá nékiek _hogy_ mit _cselekedik_ aföldön amidön _eljön_  _dicsőséges_  _kísérvén_  _ő_ az angyalok _elébe_  _ad_  _tehát_  _hogy_ aditsöségének székiben fog ülni és _hogy_  _elébe_  _gyülekezik_ a _föld_ lévö minden nemzettségek el fogja választani a _jó_ agonoszoktol valamint apásztor _elválaszt_ ajuhokot a _kecskebak_ azt fogja mondani a _jobb_  _kéz_ felöl lévö _jó_  _jön_ atyámnak áldottai _bír_ az _ország_ amely nektek _elkészíttetik_ világ _kezdet_  _fogvást_ mivel _éhezik_  _enni_ adtatok szomjuhoztam _inni_ adtatok szállásom nem volt szállást adtatok mezitelen voltam meg ruháztatok _betegség_ és rabságomban meg látogattatok az _igaz_  _csodálkozás_  _hallván_ ezeket azt _kérd_ tölle _hogy_ mikor szenvedte mind ezeket és mikor segitették ezekel _ő_ és azt fogja nékik _felelni_  _bizonnyal_ mondom _hogy_ valahány szor ezeket az én _kis_ atyámfiaival _cselekedik_ én velem magamal _cselekedik_ az után fogja mondani abalkeze felöl lévö _gonosz_ menyetek el _tőle_ átkozottak az _örökkévaló_  _tűz_ mely az _ördög_ és az ö angyalinak _készíttetik_ az után _elébe_ adgya az _ok_  _kárhoztatás_ és _hogy_ miben nem segitették _ő_ nem segitvén attyok _fia_ nem _kell_ azt _gondolni_ mondgyák az atyák _hogy_ a _bűnös_ meg ne büntessék még atöbb vétkekért is amelyekben _találtatik_ és _hogy_ az _igaz_ meg ne jutalmaztassanak meg más _egyéb_ jó _cselekedet_ is _hanem_ azal _hogy_ az _ember_ az _irgalmasság_  _cselekedet_ akarja _megítélni_ amelyet vagy végben vitték vagy el mulatták azt akarja nékünk meg mutatni _hogy_  _enélkül_ ajó _erkölcs_ nélkül akár mely jó _cselekedet_  _cselekedik_ valaki _de_ a _haszontalan_ az üdveségre és mint _hogy_ nintsen olyan vétek amelyet az Isten lelke _szerint_ tett alamisna el ne törölhesen azért agonoszok _kárhozat_ a _okoz_ mert alamisnát nem adtanak valamint azt el mondhatni _hogy_ egy _beteg_ meg _hal_  _betegség_ mert nem akart _élni_ az _orvosság_ mely _meggyógyíthat_ ezen _kétféle_  _ítélet_ azonal végben megyen a _gonosz_ az _örökkévaló_  _kín_ mennek az _igaz_ pedig a menyekben fel mennek _hogy_ ótt _bír_ az _örökkévaló_  _dicsőséges_  _élet_ 


 A _Krisztus_  _ilyen_ nagy _dolog_  _oktat_ a _tanítvány_ azonban pedig apapok és az _írástudó_  _doktor_ azon _gondolkodik_  _hogy_ mi formában _fogattathat_ és _megölettethet_  _ő_ nem is rejti vala el magát töllök mert az ö _óra_ már _eljön_ napal a _templom_ volt _ahova_ anép _gyülekezik_  _hogy_  _hallgathat_  _ő_  _éjszaka_ pedig _ki_ ment az _Olajfák_hegye_ egy szeredán az _ellenség_ a _főpap_  _Kaifás_  _ház_  _gyülekezik_  _ahol_  _tanács_  _tart_ ellene mint _hogy_ pedig a néptöl _tart_ azért vigyázásal akarák meg fogatni nem is akarák az _ünnep_ alat meg fogatni _félvén_ valamely _támadás_  _mindazonáltal_ az _ördög_  _elfoglal_ szivét _Júdás_  _Iskáriótes_ ennek a _fösvény_ és _tolvaj_ apostolnak és azt a rettentö _gondolat_  _ad_ az elméjire _hogy_ el árulná és adná mesterét ez az áruló apapokhoz és abirokhoz mene és mondá nékik mit akartok nékem adni és én _kéz_ adom ezt ök igen nagy _öröm_  _hallgat_ és az ö _elárulás_  _megfizetés_  _harminc_  _ezüstpénz_  _ígér_ néki a mely valamivel több _huszonhárom_  _forint_ az árulo fel vévén apénzt az után tsak arol _gondolkodik_  _hogy_ mitsoda modal adhasa _kéz_  _Jézus_  _aki_ is mondá atanitványinak _tud_  _hogy_  _két_ nap mulva ahusvét _ünnep_ lészen és _hogy_ az _ember_ fiát meg fogják és akeresztre _tesz_ 


 A _húsvét_  _ünnep_  _nagy_ és leg nevezeteseb vala a sidok _ünnep_  _között_ és azt az Isten arrarendelte volt _hogy_  _emlékezet_ légyen azoknak akegyelmeknek a melyeket tett volt ezel anépel és láthato _kép_ azoknak a melyeket akart _tenni_ az egész _ember_ nemzettel az ö _fia_  _halál_ ez a szó pascha _általmenetel_ tészen és _hogy_ meg lehesen tudni _hogy_ miért nevezték _eszerint_ ezt az _ünnep_ réa _kell_ arra _emlékezni_  _hogy_ mi modon szabadulának meg az lzraéliták _Egyiptom_ és a _fáraó_ rabsága alol _hogy_ ez a _fejedelem_  _kényszeríttetik_ szabadságot adni az _Izrael_  _fia_ az Isten _sok_ féle _ostor_  _megostoroz_ mind _ő_ magát mind az _ország_ és egy _éjszaka_ minden elsö szülötetet _megöl_ mind az emberek mind az állatok _között_  _de_  _hogy_ a sidoknak ne légyen részek a _megöletés_ a mely az ö meg szabadulásokra valo volt _eszerint_  _cselekedik_ az _isten_ mojses _által_ valo parancsolattyábol a mártiusi _hold_  _tizedik_ napján _ki_  _ki_ a maga _ház_ népével egy _hím_ és makula nélkül valo _bárány_ vett akit ugyan azon _hónap_ atizen negyedik napján _estefelé_  _megöl_ annak pedig avérivel a _ház_  _kapu_  _megken_  _éjszaka_ pedig a meg sütöt _bárány_ meg _eszik_ sietve _kovásztalan_  _kenyér_ és vad salátával a ruhájok fel lévén türve a sarujok alábokon és páltza a _kéz_ azért _hogy_  _kész_ lehesenek az uttra a mint is _hogy_ ugyan azon az _éjszaka_ a mártiusi _hold_  _tizenötödik_ napja viradora az Isten az ö _kar_ sulyat az egész _Egyiptom_ veté és minden elsö szülötetet _megöl_ mint _hogy_ pedig az _izraelita_  _ház_ elött el ment látván _kapu_ meg kenve abáránynak vérivel azért azt parantsolá _hogy_ azt a _bárány_ nevezék pascának azaz _általmenetel_ az _egyíptumbeli_ látván a _sok_  _holttest_ mágok _kezd_ siettetni asidokot _hogy_ el mennének _aki_ is már _kész_ léven a mint ide _feljebb_ meg láttuk _ki_ menének az _ország_ el vivén magokal atésztát amelyet nem volt _idő_  _hogy_ meg süthessék ennek atsudálatosan valo meg szabadulásnak _emlékezet_ az Isten azt parantsolá nékik _hogy_ minden _esztendő_ nagy _ünnep_  _tart_ amelyet nevezék páschának azt is parantsolá _hogy_ ezen a nagy _ünnep_ alat a melynek _hét_ napig _kelletik_  _tartani_  _kovásztalan_  _kenyér_  _eszik_ az _ünnep_ a martiusi _hold_  _tizennegyedik_ napján _elkezd_  _este_  _megölvén_ és _megévén_ abárányt annak _emlékezet_  _hogy_ mimodon szabadultak meg _Egyiptom_ az _este_ a melyen _kezdődik_ ahusvét a pogátsák elsö napjának nevezték az az _kovásztalan_  _kenyér_ és apáscha neven válagatás nélkül nevezték mind abarányt a melyet _megeszik_ mind az _ünnep_ amelyet a _bárányáldozat_  _elkezd_  _ezért_ is láttyuk _sok_  _hely_ az _evangélium_ az _ilyen_ mondásokot _megenni_ vagy fel áldozni a páschát vagy meg szentelni a páschát az az ahusvétot mint _hogy_ pedig az _egyiptomi_ rabság amelyböl meg szabaditá Isten az sidokot tsak _kép_ volt avétek rabságanak a melyböl meg akará szabaditani az _ember_ azért is abárány vére mely meg szabaditá az _izraelita_ tsak _figura_ volt akristusnak akit szent pál valoságos paschának nevezi mivel valojában tsak az ö vérin váltattunk meg ugyan ezen _ok_ is akarta a maga _halál_  _húsvét_  _hogy_ a maga áldozattyával bé _tölt_ a nagy _titok_ a melyeket _jelent_ a sidok _ceremónia_ 


 A pogátsáknak elsö napján a mely _csütörtök_ volt _abban_ az _esztendő_ az apostolok azt _kérd_ tölle _hogy_  _hol_ akarná _megenni_ a _húsvét_ ö pedig _elküld_ azonal pétert és _János_  _Jeruzsálem_ és mondá nékik _hogy_ amidön avárosban _érkezik_ egy olyan _ember_  _talál_  _elől_  _aki_ egy _korsó_ vizet viszen azért _követ_  _ő_ és _ahova_ a menne mondanák meg aház _gazda_  _hogy_ nála akarná _megenni_ ahusvetot atanitványival és fog néktek mutatni egy _fent_ valo _vacsorálóhely_  _ahol_  _elkészít_ nékünk mindent ami _kívántatik_ péter és _János_ ezeket végben vivék és _estefelé_ magais _odaérkezik_ az apostolival _ahol_ is annak _idő_ mindnyájan _letelepedik_ a _húsvét_  _étel_  _akkoron_ pedig _kezd_ mondani atanitványinak _kívánva_  _kíván_  _megenni_ ahusvétot veletek minek elötte szenvedgyek mert mondom néktek _hogy_  _többé_  _abból_ nem _eszik_ mig bé nem tellyesedik az Isten _ország_ az az amenyekben _ahol_ nem tsak a _húsvét_  _hanem_ mind az egész _titok_ bé _kell_ tellyesedni egészen az után vévé a pohárt és minek utánna _hála_ adot volna mondá nékik vegyétek és _eloszt_ magatok _között_ mert mondom néktek _hogy_ nem _iszik_ a szöllö _termés_ mig elnem _jön_ az Isten _ország_ 


 Ezek után _egyéb_ nem _gondolkodik_ tsak a _halál_ ugy is tettzik mint _ha_ tsak azért _eszik_ ahusvéti _bárány_ akit az _írás_ az ur _általmenetel_ áldozattyának nevezi _hogy_  _megemlékezik_ az _eljött_  _óra_ amelyben _által_  _kelletik_ menni evilágbol az attyához azt _tud_  _hogy_ az _ördög_ el árultattya _ő_  _Júdás_ meg is akará mutatni a _tanítvány_ minek elötte az _ellenség_  _kéz_  _adatik_  _hogy_ mitsoda nagy szeretettel szerette öket és _hogy_ mind végig is szeretni fogja öket erre valo nézve _felkel_ asztaltol a _köntös_  _letesz_ egy _kendő_ maga _körül_  _tekerít_ és a medentzében vizet _tölt_  _mindazonáltal_ azt el nem felejté _hogy_ az attya mindeneket az ö _hatalom_ alá adot _hogy_ ö Isten fia volna és _hogy_ viszá térne az _isten_ az apostolok lábait _kezd_ mosni és _megtörölni_ akendövel péter pedig az ö mesterének ezt az maga meg alázását nem szenvedheté és _csodálkozás_ mondá _hogy_ uram _hát_ meg akarod az én lábaimot mosni noha _Jézus_ mondá néki _hogy_ a mit én _cselekedik_ mostanában _te_ azt nem _tud_  _hanem_  _idő_  _megtud_  _de_ ö tsak azt _felel_ rea _soha_ az én lábaimot meg nem mosod _Jézus_ pedig mondá néki _ha_ meg nem moslak nem lészen részed én velem péter ezt _hallván_ jobban szereté mesterének ezt az alázatoságát el szenvedni mint sem rekesztetni tölle mondá uram nem tsak alábaimot mosd meg _hanem_ még akezeimet és a _fej_ is _Jézus_ mondá néki a kit egy szer meg mostanak annak tsak aláb mosásra vagyon szüksége és _hogy_  _tiszta_ volnának noha nem mindnyájan akarván ezen _érteni_ atanitvant _aki_ el árulná ez a _felelet_  _elhitethet_ velünk _hogy_ meg mosá az apostolok lábait nem tsak azért _hogy_ az alázatoságnak _fényes_ példáját adgya nékik _hanem_ még meg akará nékik mutatni _hogy_ akár mely _tiszta_ légyen valaki akereszttség _által_  _de_ szüntelen valo szüksége vagyon arra ez _élet_  _hogy_  _megtisztít_  _hajlandóság_ a melyek _köz_ tsak szivárkozik mindenkor valamely _ember_  _hajlandóság_ valamint _hogy_ akár mely _tiszta_ légyen _egyebütt_ atest _de_ a lábakra valamely pór tsak ragad a mely meg szenyesitti _hogy_  _ha_ tsak meg nem mosák minek utánna meg mosta volna az apostolok lábait aköntösét fel vévé és asztalhoz üle mondván nékik tudgyátoké _hogy_ most mit _cselekedik_  _ti_ engemet mestereteknek és uratoknak _hív_ azt _helyes_  _cselekedik_ mert avagyok _hogy_  _ha_ pediglen én mesteretek és uratok lévén meg mostam lábaitokot _tinektek_ is meg _kell_  _egy_ a másikának mosni mivel én arra példát adtam nektek ugy _hogy_ meg _gondolván_ azt amit én _cselekedik_  _ti_ is azont _cselekedik_ 


 Az apostolok mindnyájan asztalnál léven a _húsvéti_  _bárány_ vatsorája után akristus meg mosván lábakot mint egy öket a szenttséghez _készít_ a melyet tsak _jegyez_ ahusvéti _bárány_ akenyeret vévé meg áldá _hála_ adván _isten_ meg szegé és nékik _ad_ mondván vegyétek és _eszik_ : ez az én _test_ mely _tiértetek_  _adat_  _cselekedik_ ezt az én _emlékezet_  _hasonló_ vévé apohárt _hála_  _ad_ az attyának és nékik _ad_ mondván _iszik_ ebböl mindnyájan mert ez az én vérem az _újtestamentum_ vére mely sokakért _kiontatik_ abünöknek _bocsánat_ 


  _Jézus_ pedig ezek után _megháborodik_ magában maga akarattyábol vagy azért _hogy_ a maga _kínos_  _halál_ szemlélte vagy pedig azért _hogy_  _irtózva_ nézte a _Júdás_ nagy vétkit és mondá az apostolinak _bizony_  _bizony_ mondom néktek _hogy_  _egy_ az asztalnál lévö _aki_ velem _eszik_ engemet el árul ezen a szón mindnyájan _elhűl_ és el szomorodanak és mindnyájan _kezd_ tölle _kérdeni_ uram én vagyoké a ö pedig _felel_ nékik _egy_ a _tizenkettő_  _közül_ akivelem a _tál_ nyúl az árul el engemet az _ember_ fia ugyan el megyen a mint a _megvan_ az _írás_  _de_  _jaj_ annak _aki_ el fogja árulni mivel _jobb_ lett volna néki _soha_ avilágra nem _jönni_ a _tanítvány_ nem _tudhat_  _hogy_  _ki_  _beszél_ és egy mástol _kezd_  _kérdeni_  _hogy_  _ki_ volna a péter pedig _inteni_  _kezd_  _János_ akit _Jézus_ igen szeretet és _aki_ a melyén _fekszik_  _hogy_  _megtudakoz_ik_  _ki_  _beszél_  _Jézus_  _felel_  _János_ az árul el engemet akinek egy _fal_ mártot _kenyér_ adok _Júdás_ is nem szégyenlé _kérdeni_ az mesterétöl _hogy_  _ha_ ö volnaé az áruló akinek mondá _Jézus_ igen is tevagy és azonal egy _falat_ meg márta és _nekiad_ az _ördög_ mindgyárt maga _hatalom_ alá vevé _ő_  _hogy_ végben vitesse véle a szándékját a melyet a sziviben adot volt már annak elötte egy nehány napal _Jézus_ mondá néki _eredj_  _megcselekedik_ a mit meg akarsz _cselekedni_  _csakhamar_ ö pedig mindgyárt _ki_ mene a töb apostolok pedig nem _tud_  _hogy_  _hova_ menne _hanem_ azt _gondol_  _hogy_  _Jézus_ valamit vétetne véle vagy _hogy_ a szegényeknek _adat_ pénzt azért ment volna _ki_ mivel a _költés_ reája volt _bízva_  _mihelyt_  _Júdás_  _ki_ mene _Jézus_ meg _tekintvén_  _hogy_ mitsoda _dicsőség_ lenne az ö _halál_ attyának és _hogy_ ö maga is melyet venne maga meg alázásának _jutalom_ mondá atanitványinak mostanában _megdicsőíttetik_ az _ember_ fia és _megdicsőíttetik_ az Isten _őbenne_  _hogy_  _ha_ az Isten meg _dicsőíttetik_  _őbenne_ az Isten is _megdicsőít_  _ő_ magaban és _csakhamar_  _megdicsőít_  _ő_ az után egy soltárt mondván el _felkel_ asztaltol és az _Olajfák_hegye_ menének _ahova_ szokot volt _Jézus_ menni _éjszaka_ 


 Azonban pedig az apostolok _között_ olyan vetekedés _támad_  _hogy_  _ki_ volna _őközöttük_ a _első_  _Jézus_ azt _megcsendesít_ meg mondván nékik a mint annak elötte meg mondotta volt _hogy_ ö nékik nem ugy _kell_  _cselekedni_ mint akirályoknak kik _hatalom_ uralkodnak másokon _hanem_  _aki_  _közötte_  _nagy_ annak leg aláb valonak _kell_ lenni mivel ö mesterek lévén nem szolgáltatta magát vélek _hanem_ még ö szolgált nékik _ismét_ mondá nékik mint _hogy_  _hív_ meg maradtanak véle az üldözésekben azért el fogja nékik _készíteni_ az _ország_ a melyet ö nékie készitette volt el az attya azt is mondá _hogy_ a sátán meg akarta volna öket rostálni valamint abuzát rostallyák _de_ én _imádkozik_  _érte_ mondván péternek _hogy_ ate _hit_ meg ne gyengüllyön és a midön _megtér_  _megerősít_ atyád _fia_ az utan mindnyájokhoz szolván mondá _hogy_ tsak igen _kevés_  _idő_ mulathatna még vélek oda menne _ahova_ ök véle együt nem mehetnek _de_ azt _hagy_ nékik _hogy_ egy mást szeresék valamint öszerette öket mivel azon szeretet _által_ mutatnák meg másoknak _hogy_ az ö _tanítvány_ péter erre _kérd_ tölle _hogy_  _hova_ menne _Jézus_ mondá néki mostanában nem _jöhet_ utánnam _ahova_ megyek _de_  _idő_ utánnam _jön_ ö pedig mondá uram miért nem _követhet_ mostanában tégedet _Jézus_ pedig világosan meg mondá az apostolinak: ezen az _éjszaka_ mindnyájan meg 
 botránkoztok _énbennem_ mivel a _megvan_  _írva_ meg verem apásztort és el szélyednek ajuhok _de_  _feltámadás_ után _elébb_ megyek nálatoknál _Galilea_ péter mondá erre _ha_ szinte mindnyájan _megbotránkozik_ is _benne_ én _soha_ meg nem botránkozom _kész_ vagyok veled arabságra és ahalálra menni és _élet_  _érte_ adni _felel_ néki _Jézus_  _énértem_ az _élet_ adni _bizony-bizony_ mondom néked _hogy_ minek elötte ez _éjszaka_ akakas _két_ szolyon _három_  _fog_ engemet _megtagadni_ péter _erősíteni_  _kezd_  _hogy_  _ha_ meg _kelletik_  _érte_  _halni_  _de_  _ő_ meg nem tagadgya és mind atöbb _tanítvány_ is _hasonló_  _kezd_ mondani _tekintvén_ inkáb sziveknek _buzgóság_ mint sem amagok _gyengeség_ a mellyeket akristus igen _jól_ üsmérte az után azt _kérd_ töllök _hogy_  _ha_ voltaké szükségben amidön öket _elküld_  _táska_ zatsko és saru nélkül ök _felel_  _hogy_ nem voltak mondá nékik mostanában a kinek _táska_ vagy zatskoja vagyon _elővesz_ és a kinek nintsen adgya el _köntös_ és vegyen egy _kard_ mint _ha_ azt mondotta volna nekik ezek _által_  _hogy_ az üldöztetés amelyben lésznek olyan nagy lészen _hogy_  _ha_ olyan modot _keres_ a melyet az _ember_  _okosság_ sugarol az olyan alkalmatoságokban el _kell_ adni aköntösököt _fegyver_ 
  _hogy_ magokot _oltalmazhat_ mert mondom néktek _hogy_ bé _kell_ tellyesedni annak a mi _felőle_ vagyon _írva_ ahamisak _köz_ számláltatot az apostolok _betű_  _szerint_ valo _értelem_  _értvén_  _hogy_ adgyák el _köntös_ és vegyenek _kard_ mondák néki _hogy_ ótt volna _két_  _kard_  _de_ mint _hogy_  _Jézus_  _másféle_  _értelem_ mondotta volt nékik tsak azt _felel_  _elegendő_ 


 Lehetetlen volt _hogy_ mind ezek a _beszéd_ a melyeket mondot tsak _kevés_  _idő_ mulva valo _halál_  _hogy_ az apostolokot igen meg ne keserittse _ezért_ is meg akarván öket vigasztalni mondá nékik _hogy_ meg ne haborodgyanak _hanem_  _hisz_  _benne_ és azt _megtud_  _hogy_  _ha_ azért menne el _hogy_ nékik _hely_  _készít_ az attya _ház_ visza is _jön_  _hogy_ öket magához vegye azért mondá nékik _tud_  _hova_ megyek és annak uttyát is _tud_ mondá néki _Tamás_ uram nem _tud_  _hova_ mégy _hogy_  _tudhat_ mi annak uttyát _Jézus_  _felel_ neki _hogy_ ö volna az _igazság_ és az _élet_ és _ha_  _ő_ üsmernék az attyát is üsmernék erre mondá néki _Fülöp_ uram mutasd meg nékünk az atyádot és a nékünk _elég_ lesz _Jézus_  _felel_ néki mely régen vagyok már veletek és még nem üsmértek engemet _aki_ engemet látt az attyámot is láttya mivel én az atyámban vagyok az atyám meg _énbennem_ ezeket pedig meg _kell_ nékik üsmerniek asok _csoda_ amelyeket _előtte_  _cselekedet_  _bizonyos_ lehetnek _abban_ is _hogy_ azok akik _őbenne_  _hisz_  _hasonló_  _csoda_  _cselekedik_ söt még nagyobakot is mert _megcselekedik_ mind azt valamit azö attyátol _kér_ nevében

Azután meg _ígér_ nékik _hogy_ az attya vigasztalot fog nékik _küldeni_ mely az _igazság_ lelke amelyet a világ bé nem veheti mert nem üsméri _hogy_ öket árvául nem _hagy_  _hanem_ el fog _hozzá_  _jönni_ a midön a világ _ő_  _többé_ meg nem láthattya (: emeg lett _feltámadás_ után mivel _akkor_ tsak a _tanítvány_  _megjelenik_ ) _hogy_ még meg fogja vélek üsmértetni _hogy_ ö az attyában vagyon mivel _megjelent_ magát azoknak akik _ő_ szeretni fogják és akik _jel_ adgyák szereteteknek bé vévén és meg _tartván_ parantsolatit _Júdás_  _kérd_  _akkoron_ tölle _hogy_ miért _megjelent_ magát tsak nékik és miért nem avilágnak is _felel_ néki _aki_ engemet szeret a meg _tart_ az én parantsolatomot és az atyám szeretni fogja _hozzá_ menyünk és _lakóhely_ szerzünk nála ajudás _kérdés_  _ennél_ világosab _felelet_ nem _ad_  _hanem_ azt _tanulhat_  _abból_  _hogy_ azért az _ok_ nem _megjelent_ magát avilagnak az az avilág szeretöinek mert avilág _ő_ nem szereti se az ö parantsolattyát meg nem _tart_ az után mondá _hogy_ a _tudomány_ melyre öket _tanít_ az attyáé volna és _hogy_ a szent lélek _megértet_ vélek és _ész_  _juttat_ mind azokot az _igazság_ a melyekre öket _tanít_ végtire mondá nékik _hogy_  _békesség_ adgya nékik és meg ne haborodgyanak _hogy_  _ha_ szeretnék _ő_ azon _örül_  _hogy_ az attyához mégyen _aki_ ö aláb valo volna ugy mint _ember_  _hogy_ most meg mondgya nékik _előre_ a miknek meg _kell_ lenni azért _hogy_ a midön meg lésznek _hisz_  _őbenne_  _hogy_ már nem sokat _beszél_ vélek mert a világ _fejedelem_  _csakhamar_  _elérkezik_ az az _hogy_  _megölet_  _ő_  asidokal noha semmi _hatalom_ nem volna rajta mivel ö vétek nélkül valo _de_  _hogy_ avilág meg _tud_  _hogy_ szeretem az atyámot és végben akarom vinni parantsolattyát _felkel_ és menyünk el _innét_ 


  _Jézus_ ahalálhoz _készülvén_  _hiába_ el nem _hagy_ mulni azt a _kevés_  _idő_ a melyben még az apostolival lehete _hanem_ az _oktatás_  _foglal_ és olyan magot _hint_ szivekben a mellyet a szent lélek _foganatos_  _tesz_ annak _idő_ azt mondá _tehát_ nékik _hogy_ ök _tiszta_ volnának mivel _bevesz_ az _evangélium_  _tudomány_  _de_  _hogy_ olyan _gyümölcs_ lehessen _hozni_ amitsodást eza _tudomány_  _kíván_ mind azoktol akik azt _bevesz_ szükséges _hogy_  _őbenne_ maradgyanak valamint a szöllö veszö marad atökén mivel anélkül nem _hoz_ szöllöt _hogy_ az ö attyának _dicsőség_ avolna _hogy_ az ö _tanítvány_  _sok_  _gyümölcs_  _hoz_ mivel azokot akik nem _hoz_ annak _idő_ el választtya és atüzre veti valamint a szöllö mives le vágja és _megéget_ az aszot veszököt az a _gyümölcs_ pedig _abból_ áll _hogy_ szeresék egy mást _követvén_ mestereket _aki_  _élet_ adná még az _ellenség_ is _hogy_ nem ök választották volna _ő_  _hanem_ ö választotta volna öket azért _hogy_ maradando _gyümölcs_  _hoz_ és _hogy_ ö vélek nem ugy _bánik_ mint szolgákal _hanem_ mint _barát_  _oktatván_ öket mind arra a melyet ö maga _tanul_ az attyátol magának választván el öket a világtol el választotta öket azért nem lévén már avilágbol valok azt _elhihet_  _hogy_  _gyűlölni_ és üldözni fogja öket valamint _ő_ magát _gyűlöl_ és üldözte _hogy_  _ki_ fogják öket _hajtani_ a 
 synagogákbol azt is _gondol_  _hogy_ az _isten_ azal mind _tisztel_ mind néki _kedves_ áldozatot adnak _hogy_  _ha_ öket meg ölik és illyen formában _bánik_ vélek mind azok _aki_ az atyát nem üsmérik se a _fia_ akit az atya _elküld_ mind ezeket pedig még _előre_ meg mondgya nékik azért _hogy_ amidön mind ezek bé tellyesednek _megemlékezik_ arol _hogy_ meg mondotta volt nékik és erre valo nézve meg ne _esik_ az üldözésben

Az apostolok _csendesség_  _hallgat_ ezeket az _igazság_ a mely _jelent_ az ö _csodálkozás_ és _keserűség_ amelyekben valának azért _hogy_ meg _kelletik_ válniok akristustól _aki_ is mondá nékik _hogy_ viszá térne _az_  _aki_  _ő_  _küld_  _de_  _egy_ sem _kérd_  _közüle_ nagy szomoruságok miat _hogy_  _hova_ menne szemekre is _hány_  _csendes_  _hallgatás_  _de_  _hogy_ meg vigasztalná öket mondá nékik _hogy_  _haszon_ lenne az ö _elmenetel_ mivel el menetele után fogja _hozzá_  _küldeni_ a vigasztalásnak lelkét a midön a szent lélek _eljön_  _megfedd_ avilágot _de_  _főképpen_ a sidokot a vétekért a melyet _cselekedik_ nem _hivén_  _abban_ akit az Isten váltságokra _küld_  _megfedd_ öket az _igazság_ és a szenttségröl a mely _igazság_  _kitetszik_ akristus _dicsőséges_  _feltámadás_ és menyben menetelin a szenttségröl mivel ahivek _hisz_  _abban_ noha nem látták a kit a sidok látták és meg vetették _megfedd_ végtire a világot az _ítélet_ a melyel meg itéltetet a sátán akinek _birodalom_ el rontotta a _Krisztus_ ugyan azon _igazság_ lelke _megértet_ az apostolokal mind azokot az _igazság_ amelyeket _hall_ és _megtanít_  _az_ a melyeket _akkoron_ meg nem mondottak nékik mert el nem viselhették volna

Az után _ismét_ mondá nékik egy _kevéssé_ és már nem láttok engem és _ismét_ egy _kevéssé_ és meg láttok engem mert az atyámhoz viszá megyek a _tanítvány_ meg nem _ér_  _értelem_ ezeknek a szoknak azért is _kérd_ egy mástol _hogy_ mit akarna mondani és mint _hogy_ nem _érthet_ azért meg akarák azt magátol _kérdeni_  _Jézus_ pedig meg üsmervén _hogy_ magyarázattyát akarnák tudni _beszéd_ mondá _hogy_ ök sirni fognak azonban pedig avilág _öröm_ lészen mert valamint egy aszony _fájdalom_ szenved a szülésekor _elfelejt_ minden szenvedésit _öröm_  _mihelyt_ a fia evilágra _jön_ ugy ök is egy _kevés_  _idő_ szomoruságban lesznek _de_  _csakhamar_ meg fogják _ő_ látni és _akkor_ az ö szomoruságok olyan _öröm_  _fordul_ a melyet senki el nem veheti töllök az apostolok _csakhamar_ meg láták _beteljesedés_ ajesus ezen mondásának mivel ök siratták _halál_ azonban pedig azö _ellenség_  _örül_  _de_  _harmadnap_ mulva nagy _öröm_ láták _feltámadva_ és a sidok nagy szégyen vallásal nézék _hogy_ azt ugy _tisztel_ mint _isten_ akit ök meg ölettek mint egy _gonosz_ akereszten és akinek nevét még az emberek elméjekböl is el akarták volna törölni

Az után _két_  _dolog_  _ígér_ nekik az _első_  _hogy_  _feltámadás_ után nem _beszél_ nékik _példabeszéd_ amint _addig_  _cselekedet_  _hanem_ olyan világosan _beszél_ nékik az attyárol _hogy_ mindenik _megérthet_ a másodikát _hogy_ azö nevében _kérhet_ a melyet még _addig_ nem _cselekedik_ és meg fogják nyerni mind azt valamit ugy _kér_  _abban_ az _idő_  _kér_ az én nevemben nem szükség mondani _hogy_  _kér_ az atyámot _érte_ mivel maga az atyám szeret _titeket_ mert _ti_ is engemet szerettetek és _elhisz_  _hogy_ az _isten_  _kijön_ az az _örök_  _fogva_ születtem az atyamtól és evilágra _jön_ mostanában _elhagy_ evilágot és _visszatér_ az atyámhoz

Az apostolok _gondolván_  _hogy_ egészen _ért_ ezeket az utolso szavait mondák néki _hogy_  _immár_ világosan és _példabeszéd_ nélkül _beszél_ nékik azért is _hisz_ azt _hogy_ az _isten_  _kijön_  _Jézus_  _felel_ nékik _hisz_ mostanában _de_ el _jön_ az az _óra_ és el is _jön_  _hogy_  _ti_ el szélyedtek és engemet egyedül _hagy_  _de_ nem vagyok egyedül mert az atyám velem vagyon azert mondottam néktek ezeket _hogy_  _békesség_ legyen _énbennem_ nyomoruságban lésztek evilágon _de_  _bízik_ mert _meggyőz_ evilágot


 A _Krisztus_ minek utánna ezeket az _isteni_  _oktatás_ adta volna az apostolinak az _ég_  _felé_  _emel_ szemeit és mondá Atyám _eljött_ az _óra_  _megdicsőít_  _fia_  _hogy_ a fiuis tégedet _megdicsőít_ és valamint ö néki _hatalom_ adtál minden _test_ ö is _örök_  _élet_ adgyon mind azoknak _aki_ néki adtál amely _örök_  _élet_  _abból_ áll _hogy_ tégedet egyedül valo _igaz_  _isten_ üsmérjenek és akristus _Jézus_ a kit _elküld_  _megdicsőít_ eföldön el végeztem amunkát amelyet reám _bíz_ mostanában _tehát_ atyám _megdicsőít_ engem magadban azal aditsöségel amely volt nékem _benne_ világ _kezdet_ elött az után az apostolokért _imádkozik_  _aki_ az attya adta volt nékik és akik bé vévén _beszéd_  _hisz_  _hogy_ az _isten_  _jön_  _ki_ és ötölle _küldetik_ mint _hogy_ pedig avilágban _hagy_ öket az attyának ajánlá öket nem _hogy_  _ki_ vegye öket evilágból _hanem_  _hogy_  _megoltalmaz_ öket avétektöl _megoltalmaz_ öket mindnyájokot az attya nevében és tsak egy veszet el _közüle_ ugy mint _Júdás_ el választotta volt öket avilágtol és mint _hogy_ nem _él_ a világ modgyára azért avilág is _gyűlöl_ öket erre valo nézve _kér_ az attyát _hogy_  _megtart_ öket és szentelné meg öket _ige_  _által_ a mely maga az _igazság_  _ajánlván_ magát áldozatul _érte_  _hogy_ meg nyerhesse nékik ezt a _kegyelem_  _kér_ az után az attyát _mindaz_ is akik az ö nevében _hisz_ az apostolok predikaciojára és azt a _csodálatos_  _egyesség_  _kér_ nékik amely meg _egyeztet_ az szenteket egy másal valamint az atya a _fiú_ lévén és a _fiú_ az atyában _egy_  _természet_ Atyám mondá _ismét_ azt _kíván_  _hogy_  _ahol_ én vagyok _aki_ nékem adtál azok is ót légyenek _hogy_  _had_ láthassák meg _dicsőség_  _eszerint_ végezé el pedig ezt az _isteni_  _imádság_  _igazság_ attya avilág tégedet nem üsmért _de_ én tégedet üsmértelek és ezek is üsmérték _hogy_  _te_  _küld_  volt engemet meg üsmértettem vélek nevedet és meg üsmértetem azt még vélek _ezután_ is ugy _hogy_  _had_ légyen _benne_ az a szeretet amelyel szerettel engemet és _had_ légyek én magam is _őbennük_ 


 Ezen _imádság_ után _Jézus_  _követvén_ a maga uttyát a _Cedron_ patakán _általmegy_ a mely az _Olajfák_hegye_ és _Jeruzsálem_  _között_  _folyik_ és a _Getsemáne-kert_ mene a _tanítvány_ ót mondá nékik _hogy_ üllyenek le míg _imádkozik_ és ö magok is _imádkozik_  _hogy_  _kísértet_ ne _esik_ azután maga mellé vévén pétert _Jakab_ és _János_  _félni_ és unakozni _kezd_ és mondá szomoru az én lelkem _mindhalálig_ maradgyatok itt és vigyázatok velem az után mint egy _kőhajításnyi_ el távozván töllök a _föld_  _borul_ mint _hogy_ pediglen _hív_ vigasztalásokra _érezni_ akarta magában mind azokot az _indulat_ amelyeket rend szerent _indít_ az _ember_ a _természet_ a _halál_  _közelgetés_ azt is meg akará nékik mutatni példájával _hogy_ mit _cselekedik_ az olyan állapotban akarattal valo _indulat_ atesti _gyarlóság_ arra _kér_ az attyát _hogy_  _eltávoztat_ tölle azt a _halál_ a melyet véle akarna szenvedtetni _de_ az _engedelmesség_ és aszeretetnek _erő_ meg változtatván ezeket az _indulat_ az Attya akarattya alá veté magát és mondá Atyám Atyám mindeneket _megcselekedhet_ik_  _eltávoztat_  _tőle_ ezt apohárt _mindazonáltal_ ate akaratod légyen meg és ne az _enyém_ ezen _imádság_ után _felkel_ és atanitványihoz mene _aki_ aluva _talál_ mondá péternek simon aluszol _hát_ nem vigyázhattatok velem egy _óra_ vigyázatok és _imádkozik_  _hogy_ ne _esik_ akisértetben mivel alélek _gyors_  _de_ a _test_  _gyenge_ mint _ha_ azt mondotta volna alélek ahalál ellen akar állani és _ti_ azt _gondol_  _hogy_  _elegendő_  _erő_ vagyon arra _hogy_ a _halál_ meg vessétek _de_ a _test_  _gyengeség_  _meggyőz_ aléleknek _erő_  _hogy_  _ha_ nem _kér_ az _isten_  _hogy_ meg segittsen ahaláltol valo _félelem_ ezek után _ismét_ viszá _tér_  _imádkozni_ mondván Atyám _ha_ é pohár el nem mulhatik _hanem_ meg _kell_ azt _inni_ legyen meg ate akaratod másodszoris _visszatérvén_ a _tanítvány_ aluva _talál_ öket nagy _keserűség_ miat az után _harmadik_ mene _imádkozni_ szent lukáts mondgya _hogy_ egy angyal le szállot menyekböl _hogy_  _ő_  _erősít_ és aviaskodás a mely _benne_ volt atest _között_  _aki_ nem akart volna szenvedni és a lélek _között_  _aki_  _engedelmeskedni_ akart az _isten_  _oly_ igen _felháborít_ az ö testét _hogy_ az ö veritéke olyan volt mint a _vércsepp_ melyek a _föld_  _hull_ 

viszá _tér_  _harmadik_ az apostolihoz és mondá nékik mint egy nehézségel már álhattok és nyugodhattok _de_ azt is _elébe_  _ad_  _hogy_ már az _óra_  _eljön_  _hogy_ az _ember_ fia abünösök _kéz_  _adatik_  _felkel_  _tehát_ mondá nékik és menyünk _elébe_ mivel _aki_ engemet el adot már _közelget_ 


  _Jézus_ még ezeket el nem végezheté _hogy_  _Júdás_  _odaérkezik_ egy sereg vitézekel és meg olyan szolgákal _aki_ apapok az _írástudó_ a _farizeus_ és a _tanácsúr_  _küld_  _hogy_ meg fogják _Jézus_ ezeknél _kard_ és _dorong_ volt és tsak nem mindeniknek akezében _fáklya_ vagy lámpás mert setét vala mint _hogy_ pedig ezek nem üsmerték akit meg akarának _fogni_  _Júdás_ még _előre_ meg mondotta volt nékik _hogy_ akit én _megcsókol_ azt _megfog_ és vigyétek el vigyázásal _Jézus_  _közelítvén_  _tehát_ mondá üdvözlégy mester és azonal _megcsókol_  _jel_  _hogy_  _ő_  _kell_  _megfogni_  _Jézus_ pedig tsak ezeket mondá néki _barát_ kit _jön_  _keresni_  _hát_  _Júdás_ egy _csók_ árulodé el az _ember_ fiát

Azonal pedig a vitézek _elébe_ menvén _kérd_ töllök _hogy_ kit _keres_ azok _felel_  _hogy_ a názáreti _Jézus_  _aki_ is mondá én vagyok a a vitézek erre mind a _föld_  _esik_ másodszor is _kérd_ töllök _hogy_ kit _keres_ akik ujontában mondák _hogy_ a názárethi _Jézus_  _felel_ nékik meg mondottam már néktek _hogy_ én volnék a _hogy_  _ha_ pedig engemet _keres_  _elbocsát_ ezeket ugy mint atanitványokot _hogy_  _beteljesedik_ az _írás_  _hogy_  _aki_ nékem adtál senkit azok _közül_ elnem vesztettem az _ellenség_  _hatalom_ alá adván magát meg _fog_  _ő_ atanitványok _kérd_ tölle _hogy_  _ha_  _fegyver_ oltalmazáké _ő_ erre péter _kivonván_  _kard_ málkushoz a _főpap_ szolgájához _csap_ akinek el vágá _jobb_  _fül_  _Jézus_ pedig parantsolá atanitványinak _hogy_  _megcsendesedik_ amálkus _fül_  _megilletvén_  _meggyógyít_ az után mondá péternek _visszatesz_  _hüvely_  _kard_ mert minden valaki _kard_ fog _kard_  _által_ vész el _hát_ az atyám pohárát ne igyamé meg gondolodé _hogy_ az atyám nem _küld_  _ha_  _kér_  _több_  _tizenkét_ légio angyalnál segittségemre _de_  _hogy_  _beteljesedik_ az _írás_ amelynek _eszerint_  _kell_  _beteljedni_ 

Azután mondá azoknak akik meg akarák _fogni_  _kard_ és _bot_  _jön_ reám _hogy_  _megfog_ valamint egy _tolvaj_ minden nap _közötte_ ültem és _tanít_ atemplomban _akkor_ meg nem _fog_  _de_ ez ati és a setéttség _fejedelem_  _óra_ szükségesek bé tellyesedni az _írás_  _akkoron_ atanitványi el _hagy_ és el szaladának _hanem_ tsak egy _ifjacska_ akará _ő_  _követni_  _aki_ semmi _egyéb_  _köntös_ nem volt _hanem_ tsak egy lepedövel _betakar_ magát akit is _hogy_ a vitézek meg akarák _fogni_ el _hagy_ alepedöt és mezitelen el szalada


 Meg _fogván_  _tehát_  _Jézus_  _megkötöz_ és vivék _először_ annáshoz _aki_  _ipa_ vala _Kaifás_ annás pedig _küld_  _ő_  _Kaifás_  _aki_  _főpap_ vala azon _esztendő_ és _aki_ azt a _tanács_ adta vala a sidoknak _hogy_  _hasznos_ volna egy _ember_ meg _halni_ az egész népért mindnyájan a papi _fejedelem_ az _írástudó_ és atanács urak _Kaifás_ valának _összegyülekezve_  _aki_ is _tudakozódni_  _kezd_  _Jézus_ a _tanítvány_ és atanitása _iránt_  _Jézus_  _felel_ néki mindenek _hallata_  _beszél_ mindenkor a synagogákban és atemplomban _tanít_  _ahova_  _gyülekezik_ a sidok semmit titokban nem _tanít_ miért _kérd_  _hát_ engemet _kérdez_ azokot akik elött _beszél_ ök _tud_  _hogy_ mit _tanít_ erre egy a szolgák _közül_ akik _jelen_ valának artzul _csap_  _Jézus_ mondván _hát_ igy _felel_ a _főpap_  _Jézus_ mondá néki _ha_ roszul _beszél_ mutasd meg azt nékem _de_  _ha_  _jól_  _beszél_ miért versz engemet

Azonban pediglen mind azok kik agyülekezetben valának _hamis_  _tanúbizonyság_  _keres_  _hogy_  _megölethet_  _Jézus_  _de_ arra _elegendő_ nem _találhat_ noha sokan valának olyanok akik _hamis_ sokal vádolák _mindazonáltal_ még is _találkozik_  _kettő_ akik azal vádolák _hogy_  _Jézus_ azt mondotta volna _hogy_ le rontaná atemplomot és _harmadnap_ mulva mást olyat állitana fel a mely nem volna _ember_ munka _de_ ezek a vádlások sem valának még _elegendő_  _mindazonáltal_  _Kaifás_  _felkelvén_ agyülésben mondá _Jézus_ : miért nem _felel_ mind ezekre a melyekel tégedet vádolnak _de_ mint _hogy_ nem _felel_ akérdesre mindnyájan azt mondák néki _ha_  _te_ vagy akristus mond meg azt minékünk erre _felel_  _Jézus_  _ha_ néktek azt meg mondom nékem nem _hisz_ és _ha_  _kérdés_  _tesz_ néktek nem fogtok reája _felelni_ se el nem botsátotok engemet _de_ ez után az _ember_ fia az Isten _hatalom_  _jobb_ fog ülni erre _kérd_ tölle _tehát_ az _isten_ fia vagy _felel_ nékik igen is a vagyok

A _főpap_  _hasonló_  _kérdés_ tett neki és parantsolá néki _hogy_ mondaná meg az _élő_  _isten_  _hogy_  _ha_ ö volnaé akristus és az _isten_ fia _Jézus_  _ismét_  _bizonyít_ néki mondván avagyok és _eljön_ az a nap a melyben meg láttok engemet a _felhő_ el _jönni_ és az _isten_  _jobb_ ülni a _főpap_ ezeket _hallván_ a _köntös_ el szagatá mondván _káromkodás_  _beszél_ mi szükségünk vagyon több _bizonyság_  _ti_ mindnyájan _hall_  _káromkodás_ mire _ítél_ mindnyájan mondák _hogy_  _halál_  _érdemel_ és arra is _ítél_ azonal reája _kezd_ pökdösni és _csúfság_  _csapdos_  _ő_ a szemeit _beköt_ és némelyek ártzul _csap_ némelyek _ököl_ üték mondván néki _csúfság_  _Krisztus_  _kitalál_  _hogy_  _ki_ ütöt meg tégedet az után _sok_  _gyalázat_ és _káromlás_  _illet_  _ő_ 


 Az alat a még a _főpap_ illyen _gyalázat_ és _becstelenség_  _bánik_ egész _éjszaka_ az üdvezitövel a _cseléd_ és azok kik _megfog_  _Jézus_ alat az udvarban voltanak _ahol_  _tűz_  _csinálván_  _fűtőzik_ péter is ót _fűtőzik_ vélek együt mivel _távol_ amesterét _követvén_ egy a _tanítvány_  _közül_  _aki_ üsmeretes volt a _főpap_  _ház_ arra _kér_ a szolgálot _ki_ a _kapu_  _őriz_  _hogy_  _bebocsát_ pétert az udvarban egy _kevés_ vártatva ugyan azon szolgálo atüzhöz menvén ót látá pétert is atöbivel _fűtőzni_ akit _jól_ meg visgálván meg üsmeré és mondá fel szoval ezis azal az _ember_ volt az után _kérd_ tölle nem vagyé teis atanitványi _közül_  _de_ péter mindenek elött meg _tagad_ és mondá aszony én azt az _ember_ nem üsmerem se _tanítvány_ nem vagyok azt sem _tud_ mit _beszél_ az után apitvar _elébe_ mene és akakas szolla a midön ót volna egy más szolgálo meg látá _ő_ és mondá a _többi_ ez is a názárethi _Jézus_ volt a többi is _kezd_  _ő_  _kérdezni_  _de_ ö másodszor is meg _tagad_ és mondá _hogy_ nem volna ajésus _tanítvány_ sött még nemis üsmerné mint egy _óra_ mulva ez után egy a _főpap_ szolgai _közül_ rokona malkusnak a kinek péter el vagta volt a _fül_  _bizonyítani_  _kezd_ mindeneknek mutatván péterre _hogy_ a _galilaeus_ volna és _Jézus_  _tanítvány_ mondá is péternek nem láttalaké tégedet akertben azal az _ember_ atöbbi is _kezd_ erre mondani _bizonyára_  _te_ is _tanítvány_ vagy mivel a nyelvedröl meg üsmerjük _hogy_  _galileai_ vagy péter _harmadik_ is meg _tagad_  _esküvés_ és átokal és mondá nem üsmerem azt az _ember_ se azt nem _tud_ mit _beszél_ azonal a _kakas_ másodszor szolla _Jézus_ peterre _tekintvén_  _ész_  _juttat_  _jövendölés_ ez az apostol pedig azonal _ki_ mene az udvarbol és nagy _keserűség_  _kezd_ siratni vétkét szent Agoston azt mondgya _hogy_  _Jézus_  _fent_ lévén az _ellenség_  _között_ és _megkötöztetve_ nem láthatá testi szemeivel a _tanítvány_  _aki_ alat volt az udvarban ez igy lévén atekintés amelyröl szol az _evangélium_ az _irgalmasság_  _tekintet_ volt és a _kegyelem_  _titkos_  _indulat_ a mely meg nyittá szemeit péternek _hogy_ meg üsmértesse véle vétkét és a mely meg lágyittá szivét _hogy_ meg mosa vétkét _könnyhullatás_ 


 Péntekre viradora mind azok akik _halál_ itélték vala _Jézus_ minek utánna el végezték volna magok _között_  _hogy_ mitsoda modal _megölettet_  _ő_ azt is el végezék _hogy_ a romai _gubernátor_ pontius pilátusnak _kéz_ adgyák azonban pedig _Júdás_  _aki_ el árulta volt látván _hogy_  _halál_ itéltetet _megbán_  _cselekedet_ viszá vivé apapoknak a _harminc_  _ezüstpénz_ mondván nékik vétkeztem mert ártatlan vért adtam el azok pedig _felel_ néki mi _köz_ nékünk _az_ az ate _dolog_ ö pediglen a _templom_ vetvén apénzt _onnét_ el mene és magát fel akasztá apapok _gondol_  _hogy_ azt a pénzt nem _tehet_ a _templom_ pénze _közé_ mivel a vérnek arra volna erre valo nézve azal a pénzel egy _darab_  _föld_ vevének egy _fazekas_  _hogy_ az a _föld_ az _idegen_  _temető_ lenne és azt a mezöt nevezék _Hakeldama_ 
 az az vér mezejének _eszerint_ bé tellyesedék a profétának mondása _hogy_  _Jézus_ áruban _bocsáttatik_  _harminc_ pénzen _eladatik_ és _hogy_ azon a pénzen egy _fazekas_ mezejét meg veszik


 A papok és a _bír_  _kötözve_ vivék _Jézus_ a _gubernátor_  _ház_  _de_ mint _hogy_  _tart_ attol _hogy_ egy pogánynak _ház_ valo menetelek meg ne ferteztesse öket és az után meg ne _ehet_ik_ a _húsvét_ azért bé nem menének aházhoz ugy annyira _hogy_ pilatus _kényszerít_  _ki_ menni _hozzá_ és _megkérdeni_ töllök _hogy_ mivel vádolnák ahozája vit rabot a sidok tsak azt _felel_ néki _hogy_  _ha_  _hamis_  _ember_ nem volna nem adták volna _kéz_ a _gubernátor_ mondá nékik _hogy_  _megítél_ ö magok atörvények _szerint_  _de_ ök azt _felel_ neki _hogy_ ö nékik nem volna _hatalom_ arra _hogy_ valakit _halál_  _ítélhet_ azt _tart_  _hogy_ annak elötte tsak _kevés_  _idő_ a romaiak el vették volt a sidoktol a _hatalom_  _hogy_ valakit _halál_  _ítélhet_  _de_ mind ezek tsak arra valok valának _hogy_  _beteljesedik_ akristus apostolinak valo mondása _hogy_ a pogányok _kéz_  _adatik_  _hogy_  _felfeszít_  _ő_ 


 Azonban a _gubernátor_ meg nem elégedék az illyen elégtelen vádolásal a mely nem volt _elegendő_ a _halál_ valo _ítélet_ a sidok pedig mondák neki _hogy_  _Jézus_ nem tsak _elhitet_ az egész nemzetét _de_ még _ellenez_ a _császár_ valo adót és magát _király_ és messiásnak tészi pilátus bé menvén _ház_ maga _elébe_  _hívat_  _Jézus_ és _kérd_ tölle _hogy_  _ha_ a sidok _király_ volnaé _Jézus_  _felel_ néki _ez_ magadtol mondodé vagy mások mondattyák veled pilátus _felel_ néki _hát_ sidó vagyoké én ate nemzeted és apapi _fejedelem_ adtanak tégedet _kéz_ mit _cselekedik_  _Jézus_  _felel_ néki az én _ország_ nem evilágbol valo _ha_ evilágbol volna az én népem meg nem _enged_  _hogy_ a sidok _kéz_  _esik_  _de_ az én _ország_ nem _innét_ valo _király_ vagy _hát_ té mondá pilátus igen is avagyok _felel_  _Jézus_ és arra születtem és arra _jön_ evilágra _hogy_  _bizonyság_  _tesz_ az _igazság_ valaki az _igazság_  _tartozik_ a _hallgat_ az en _beszéd_ pilátus _kérd_ tölle mitsoda az _igazság_ és ezt mondván _ismét_  _ki_ mene a sidokhoz kik akapuja elött valának _tudta_ adni _hogy_ semmi vétkes _dolog_ nem _talál_  _Jézus_  _akkoron_ a papi _fejedelem_ és atöbbi _kezd_  _ő_ vádolni _sok_ féle vetkekel _de_  _Jézus_  _az_ nem _felel_ ugy anyira _hogy_ még pilátus is mondá neki nem hallodé menyivel vádolnak tégedet _de_  _hallgatás_ marada a melyen igen _csodálkozik_ a _gubernátor_ 


 Azonban az _ellenség_ sürgetésel vádollyák vala _ő_ mondván _hogy_ az egész népet fel lázaztotta _tanítás_ a melyel _betölt_  _Júdea_  _elkezdvén_  _Galilea_  _tartomány_ pilátus _hallván_ nevezni _Galilea_  _kérd_  _ha_  _Jézus_ oda valo volnaé _megtudván_  _hogy_ oda valo volna a mely _tartomány_  _Heródes_  _birodalom_ alat volna azért _Heródes_  _küld_  _aki_ is _akkoron_  _Jeruzsálem_ volt _Heródes_ azon igen _megörül_ mivel régen _kíván_ látni azért _hogy_ nagy _dolog_  _hall_  _felőle_ azt is _gondol_  _hogy_  _talán_ valamely _csoda_  _tesz_ elötte erre valo nézve _sok_  _kérdés_ tett nékie a melyekre _Jézus_ semmit nem _felel_ se atöbb vádolásokra a melyekel vádolák az _írástudó_ kik ót _jelen_ valának _Heródes_ pediglen nem látván semmit is olyat a mit _kíván_ látni meg veté _Jézus_ és _csúfság_  _fehér_ ruhát _adat_ reája és _visszaküld_ pilátushoz ugyan ez is _okoz_  _hogy_ azon a napon _megbékél_  _Heródes_ és pilátus egy másal és egy más _baráti_ lének mivel annak elötte egy más _ellenség_ valának


 Pilátus nem veheté arra magát _hogy_  _megölet_ egy olyan _ember_  _aki_ semmi _halál_ méltó vétket nem _találhat_ azért maga _elébe_  _hívat_ a papokot a _főrend_ lévöket és a népet és _elébe_  _ad_  _hogy_  _őelőttük_ mindenekröl _tudakozódik_  _Jézus_  _de_ ö semmiben vétkesnek nem _talál_  _ő_  _de_ söt még _Heródes_ is _aki_  _elküld_  _halál_ valo vétket nem _talál_  _benne_  _mindazonáltal_  _hogy_  _ha_ tsak valamiben is _elég_  _tesz_ azö _dühösség_ mivel _tud_  _hogy_ tsak _gyűlölség_ és _irigység_ adták volna _kéz_  _Jézus_ azt mondá nékik _hogy_  _elsőbben_ meg vereti az után _elbocsát_  _de_ még más módót is _gondol_ a meg szabaditásában azal _tartozik_  _hogy_ egy rabot meg szabadittson azinnepben a pedig a sidokon állot _hogy_ melyik _halálos_ rabnak _kér_ meg szabadulását vala _akkoron_ atömlöczben egy _híres_  _tolvaj_  _Barabás_ nevü _aki_ valamely _támadás_  _gyilkosság_  _cselekedik_ azt _gondol_  _tehát_ pilátus _hogy_ szabadá _hagyván_ anépet a _Jézus_ és _Barabás_  _között_ valo valasztásra _természet_  _szerint_ inkáb fog _kegyelem_ kémi egy ártatlannak mint sem egy _tolvaj_ és _gyilkos_ monda azért nékik én semmi vétket nem _talál_  _abban_ akit _ti_ vádoltok _de_ mint _hogy_  _szokás_  _hogy_  _húsvét_  _elbocsát_ egy _halál_ valot melyikét akarjátok a _kettő_  _közül_  _hogy_  _elbocsát_ barabásté vagy _Jézus_  _aki_  _Krisztus_ neveztetik _de_ még azon _idő_ olyan _dolog_ is _történik_ a melyért inkáb _kelletik_ ennek agubernatornak azon _igyekezni_  _hogy_ meg menttse a _Jézus_  _élet_ mivel a midön az _ítélőszék_ volna a _feleség_  _megüzen_ néki _hogy_ ne ártaná magát annak az _igaz_  _dolog_ mivel sokat szenvedet volna álmában _érte_ 

Minden _tehetség_ azon _igyekezik_  _tehát_  _hogy_ meg szabadithatná _ő_  _ellenség_  _kéz_  _ugyanezért_ is _kérd_ anéptöl _hogy_ melyiket választanák jesusté _vagy_  _Barabás_  _de_ apapok és atanáts urak anépet _felindít_  _hogy_  _Barabás_  _grácia_  _kér_ és a _Jézus_  _halál_  _kér_ ugy anyira _hogy_ amidön másodszor is _kérd_ pilátus _hogy_ melyikét _elbocsát_ a _kettő_  _közül_ mindnyájan _kiáltani_  _kezd_  _megölet_  _ez_ és _ad_ nékünk _Barabás_ mit akartok _tehát_  _kérd_ pilátus _hogy_  _cselekedik_  _Jézus_ ök pedig mindnyájan _kiált_  _felfeszít_  _felfeszít_  _ő_  _harmadik_ is _kérd_ töllök _de_ mi vétket _cselekedet_ mert semmi _halál_ valo vétkit nem látom _hanem_ majd _megostoroztat_ és az után el _bocsát_ ök pediglen annál inkáb _kezd_ sürgetni _kiáltás_ és _kérés_  _hogy_  _felfeszíttet_ 


 parantsolá _tehát_ pilátus _hogy_  _Jézus_  _megostoroz_  _de_ a vitézek az _ostorozás_ meg más _gyalázatos_  _dolog_ is meg szaporiták amelyeket nem láttyuk _hogy_ nékik parantsolták volna mivel atanáts _ház_ pitvarában vivék _ő_ és oda _gyűlvén_ az egész sereg le vevék rolla amaga _köntös_ és veres _bársonypalást_  _ad_ reája az után _tövis_  _korona_  _fon_ a _fej_  _tesz_ és ajóbb _kéz_ egy nádat _ad_ az után _csúfság_  _térdhajtás_  _köszönt_  _ő_ mondván üdvözlégy sidok _király_ és azonban pofon üték afejét nádal verék és az _orca_ pökdösnek vala pilátus _gondol_  _hogy_ a sidok olyan állapottyában nem nézhetnék _ő_ szanakodás nélkül azért meg is akará nékik mutatni amint _hogy_ a _ház_  _elébe_ menvén mondá a sidoknak _hogy_ semmi vétket nem _talál_  _benne_  _Jézus_ is _elébe_ viteté atövis _korona_ és averes palástal és mondá a sidoknak _ihon_ az _ember_  _de_ ök azonal _kezd_  _kiáltani_  _felfeszít_  _felfeszít_ pilátus mondá nékik vegyétek és _felfeszít_  _ti_  _ő_ mivel én semmiben vétkesnek nem _talál_ a sidok _felel_ nékünk olyan _törvény_ vagyon a mely _szerint_ meg _kell_ néki _halni_ mert Isten _fia_  _tesz_ magát


 A sidoknak illyen _dühösség_ és _keménység_ igen almélkodék a _gubernátor_ és meg is ijede _aki_ is atanáts _ház_  _visszatérvén_  _kérd_  _Jézus_  _hogy_  _honnét_ valo volna _de_  _hogy_ nem _felel_ nékie mondá nem tudé azt _hogy_  _hatalom_ vagyon _hogy_  _felfeszíttet_ vagy _elbocsát_  _Jézus_  _felel_ neki nem volna néked _hatalom_ rajtam _hogy_  _ha_ azt _onnét_ felyül nem adták néked azért is náladnál vétkesebek azok kik _kéz_ adtanak mind ezek után is agubernátor tsak azon _igyekezik_  _hogy_ meg szabadithasa _ő_  _de_ végtire a sidok _erő_ vevének ezen a lágy _bíró_  _kiáltván_ nékie _hogy_  _ha_ meg nem _büntet_ az olyat _aki_ magát _király_  _tesz_ maga magát _ellenség_  _tesz_ a _császár_ pilátus ezeket _hallván_  _ki_ vivé _Jézus_ olyan _hely_ a melyet sidoul _gabbata_  _görög_ lithostrotosnak nevezék az az _kő_ pádimentomozot _hely_ és ótt a székiben üle az után mondá a sidoknak _ihon_ vagyon akirályotok _de_ ök _kiáltani_  _kezd_ vidd el vidd el _megfeszít_  _ő_ ö pedig mondá nékik meg feszittsemé a _király_ erre mondák a papi _fejedelem_ nintsen más _király_  _hanem_ a _császár_ 


 Pilátus látván _hogy_ semmit sem nyerhetne rajtok és _hogy_ mentöl inkáb _igyekezik_ a _Jézus_ meg szabaditásán annál nagyob _támadás_ lenne a nép _között_ vizet _kér_ és meg mosdék az egész nép elöt mondván én ártatlan vagyok ezen _igaz_ vérétöl _ti_ adtok arrol számot az egész nép erre _felel_ az ö vére mi reánk _esik_ és a mi _fia_  _Jeruzsálem_ negyven _esztendő_ után valo el pusztulása és mind azok a rettentö nyomoruságok a melyek _akkoron_ lettenek _beteljesít_ ezt a veszedelmes átkot melyet magokra mondának azt _óhajtván_  _hogy_ a _Krisztus_ vére az ö fejekre _esik_  _mindazonáltal_ meg nyerék _kérés_ mivel pilátus nem _ellenállhatván_  _kiáltás_ meg szabadittá _Barabás_  _halál_  _ítél_  _Jézus_ és _kéz_  _ad_  _hogy_  _felfeszít_ 


 Vevék azért _Jézus_ averes palástot levevék rolla és a maga _köntös_  _ad_ reája a maga _kereszt_ avállára _tesz_ és a _Kálvária_ vivék a midön _Jeruzsálem_  _ki_ mentenek volna egy _Cirenei_ simon nevü _ember_  _ad_ akeresztet és arra _kényszerít_  _hogy_  _Jézus_ után vinné a _sok_ számu nép _között_  _ki_  _öröm_ nézé _hogy_ a _halál_ vinnék akit _oly_  _igazságtalan_  _gyűlöl_ valának igen sokan mind a _férfi_ mind az aszonyok _közül_ kik sirva _követ_ az Isten fiát a melyeket vervén _visszafordul_ az aszonyokhoz és mondá nékik _Jeruzsálem_ leányi ne sirjatok én rajtam _hanem_ magatokon és _fia_ mert _íme_ el _jön_ az _idő_ a melyekben mondgyák _boldog_ a magtalanok és a méhek melyek nem szültek és az _emlő_ melyek nem szoptattak _akkor_  _kezd_ mondani a _hegy_  _esik_ mi reánk és ahalmoknak _elborít_ minket mert _ha_ a zöldellö _fa_ ezeket mivelik a szárazal mint lészen az az _ha_ az ártatlanal _így_  _bánik_  _hát_ abünösök mit nem várhatnak magokra azt _könnyű_  _által_ látni _hogy_  _Jézus_  _Jeruzsálem_ meg szállásakor valo nyomoruságokot _megjövendöl_ az aszonyoknak a mely _idő_ a sidok nem _bán_  _ha_ a _hegy_  _elborít_ öket tsak _hogy_ meg menekedhettek volna _ellenség_  _boldog_ is valának _akkor_ az olyan aszonyok _aki_  _gyermek_ nem volt az olyanoknál _aki_  _keserűség_  _kelletik_ nezni _fia_  _előtte_  _fegyver_  _által_ el veszni vagy _éhen_ meg _halni_ 

A midön akálvária _hegy_  _érkezik_  _Jézus_ mirhával és _epe_  _elegyít_  _bor_  _ad_  _inni_  _de_ meg kostolván nem akara _belőle_  _inni_ azt _tart_  _hogy_  _szokás_ volt a sidoknál a _halál_ valoknak _holmi_  _megelegyített_  _bor_  _inni_ adni szivek _erősítés_  _de_ akristusnak igen _keserű_  _ital_  _ad_ azért _hogy_  _több_ szenvedgyen az után fel szegezék _ő_ akeresztre 
 és ö véle _két_ latrot _egyik_  _jobb_  _kéz_ felöl a másikát _bal_  _kéz_ felöl az _Izajás_  _jövendölés_  _szerint_ ahamisak _közibe_ számláltaték

pilátus az után _feljegyez_ az _ok_  _hogy_ miért itéltetet volna _halál_  _Jézus_ és azt az _írás_ a _fej_  _felé_  _tesz_ a _kereszt_  _felső_ végire az _írás_ sidoul _görög_ és _deák_ volt _írva_ és evolt _írva_ a názárethi _Jézus_ sidok _király_ a _főpap_ ezen az _írás_ meg ütközének és anékik nem _tetszik_ azért _kérni_  _kezd_ pilatust _hogy_ ne irná _hogy_ a sidok _király_  _hanem_  _hogy_ maga mondotta volna magát sidok _király_  _de_ pilátus tsak azt _felel_ nékik a mit _ír_  _írva_ vagyon


 Mihent _Jézus_ akeresztre _feszít_ azonal _imádkozik_  _ellenség_ mondván Atyám _megbocsát_ nékik mivel nem _tud_ mit _cselekedik_ avitézek pedik négyen lévén negy részre _oszt_ magok _között_ a ruhait a _dolmány_ mint _hogy_ varás nem volt _hanem_ egészen szött volt el nem akarák darabolni _hanem_ mondák magok _között_ vessünk sorsot _hogy_  _kié_ legyen és _eszerint_  _beteljesedik_ a 21 soltárban lévö _jövendölés_ el _oszt_ magok _között_ ruháimot és aköntösömre sorsot vetettek

Azonban pedig anép a _kereszt_ elött állot _csúfság_  _illetvén_  _Jézus_ akik ót el mentenek azok is _káromol_ és _becstelenít_  _ő_ a _fej_  _csóválván_ mondák néki _te_  _aki_ a _templom_ le rontod és _harmadnap_  _felépít_ szabadisd meg most magadot _ha_ Isten fia vagy _hasonló_  _csúfol_  _ő_ a papi _fejedelem_ az _írástudó_ és a _tanácsúr_ is mondván másokot meg szabaditot magát nem _megtud_ szabaditani _ha_ az _Izrael_  _király_  _ha_ ö a _Krisztus_ az _isten_ valasztotta szállyon le mostanában a _kereszt_ és _hisz_  _benne_ az _isten_ veti reménségit _ha_ az Isten _ő_ szereti szabadittsa is meg mivel Isten _fia_ mondotta magát lenni a vitézek kik a _kereszt_ mellet ültenek _csúfol_  _ő_ valamint atöbbi mondván szabadisd meg magadot _ha_ a sidok _király_ vagy _de_ sött még avéle _felfeszíttetett_  _két_ latornak az _egyik_ is _csúfság_  _illet_  _ő_  _ha_  _Krisztus_ vagy szabadisd meg magadot és minket is magadal _de_ amásika _eszerint_  _megdorgál_  _ő_ nem félszé az _isten_ mivel teis _hasonló_  _halál_ itéltettél mi pediglen ezt _megérdemel_  _igazság_  _szerint_ mivel vétkeinkért szenvedünk _de_ ez ártatlan és semmi roszat nem _cselekedet_ az után _Jézus_  _folyamodván_ mondá néki uram _megemlékezik_ rollam amidön _ország_ lészesz _Jézus_  _felel_ néki _bizonnyal_ mondom néked _hogy_ ma velem lészesz aparaditsomban az az anyugodalomnak _hely_  _ahol_ valának a szentek lelkei a mely _hely_ azon anapon paraditsomá lett a _Krisztus_  _jelenvaló_ létével

Anyi _sok_ nép _között_  _ki_ akereszt _körül_ állot valának olyan aszonyok is kik _Jézus_  _jön_  _Galilea_ és akik segitették _ő_ az ö üsmeröji is ót voltanak _távol_ nézvén mind ezeket _de_ aBoldogságos szüz mária magdolna és meg egy más mária _közel_ voltanak a _kereszt_  _János_ pedig azebedeus fia a _boldogságos_ szüz mellet volt akristus meg látván az ö annyát mondá aszony állat _ihon_ ate _fia_ és mondá atanitványnak _ihon_ ate anyád azon naptol _fogvást_ az atyák _szerint_ eza szent szüz ezel a szüz _tanítvány_ lakék akinek _gondviselés_ alá _hagy_ nem _kell_  _tehát_  _csodálni_ mondgya szent _Ambrus_  _hogy_ ez az apostol _oly_  _isteni_ modon _beszél_ avallásnak nagy _titok_ mivel a szenttséges Sanctuárium mellet lakot _ahol_  _fogantatik_ atitkoknak _kezdő_ 

A _Krisztus_  _dél_ elött _felfeszít_ egy _kevés_  _délután_ anap _meghomályosodik_ és setéttség lön _három_  _óra_  _három_  _óra_  _felé_  _Jézus_  _felkiált_ nagy szoval Eli Eli és akik ezt _hall_ nem _tudván_ az _izraelita_ nyelvét amelyen ez a _két_ szó azt tészi Én _isten_ Én _isten_ azt _gondol_  _hogy_  _Illyés_ profétát _hív_ segittségire


 A _Krisztus_ véghez vitte és el szenvedte volt mind azt valami meg volt jövendölve _felőle_ az _írás_ és _egyéb_ nem _hátravan_  _hanem_  _hogy_ a soltárnak 68 ezeket a szavait is bé _tölt_  _epe_ adtanak nékem _enni_ és szomjuságomkor _ecet_  _itat_ velem _hogy_ pediglen semmi _abban_ el ne mulyék a mit az attya parancsolt volt néki mondá szomjuhozom egy avitézek _közül_ mindgyárt a spongyiát az _ecet_ mártá és egy nád szálnak avégire _tévén_ fel nyujtá nékie és mondá nézük _ha_  _Illyés_ el jöé _hogy_ le vegye _ő_ a _kereszt_  _Jézus_ pedig meg kostolván az _ecet_ mondá minden bé tellyesedet az után fel szoval mondá Atyám _kéz_ ajánlom lelkemet és ezeket mondván _lehajt_  _fej_ és szenttséges lelkét _kiad_ 

Azon _idő_ a _templom_ superláttya _kétfelé_  _hasad_  _földindulás_ lett a _kőszikla_  _meghasad_ akoporsok meg nyilának és amidön _Jézus_ fel _támad_  _sok_ szenteknek _test_  _feltámadván_ a _koporsó_  _ki_ mentenek és _Jeruzsálem_ városában sokaknak _megjelenik_ 

Mind ezek anagy _csoda_ anyira meg rémitték a századost és avitézeket kik _Jézus_  _őriz_  _hogy_  _félelem_  _felkiált_ ez az _ember_ valoságal Isten fia vala _de_ sött még a nép is _aki_ ótt _jelen_ vala _hasonló_  _csodálkozás_ volt ugy anyira _hogy_  _ki_  _ki_ a maga _ház_  _visszatérvén_ a melyét veri vala

Azonban pedig asidok nem akarván _hogy_ a _Krisztus_  _test_ és a véle _felfeszíttetett_  _két_ latrok _test_ akereszten maradgyanak szombat napon _kér_ pilátust _hogy_  _megtöret_ szárokot és vétetné le akeresztröl avitézek _megtör_ szárokot akét latornak _Jézus_ pedig látván _hogy_  _meghal_ volna nem _megtör_ azö szárait _hanem_  _egyik_  _közüle_ az _oldal_ meg nyittá alántzával _ahonnét_ vér és viz _folyik_  _eszerint_  _két_  _jövendölés_  _beteljesedik_ egy szers mind az elsö _hogy_ meg lattyák azt akit _általver_ a másika szolván ahusvéti _bárány_  _aki_ 
  _jelent_ akristust mondgya semmi _csont_ meg ne ronttsatok _őbenne_ 


 vala a _Jézus_  _tanítvány_  _között_ egy _gazdag_ és nevezetes _ember_ arimáthiai városbol valo akit _József_ nevezték avalo _hogy_ etitkon valo _tanítvány_ volt az üdvezitönek mert _tart_ asidoktol _de_ részt nem vett _igazságtalanság_ és noha a _jeruzsálemi_  _tanácsúr_  _köz_ számláltatot is _mindazonáltal_ ö néki semmiben _abban_ része nem volt a mit atöbbi _cselekedet_ az Isten fia ellen _de_ az ö mesterének _halál_  _megbátorítván_  _ő_ pilátushoz mene _tartalék_ nélkül _hogy_ tölle szabadságot _kér_ le venni a _kereszt_ a _Jézus_ testét és el _temetni_ azt pilátus nehezen akará el _hinni_  _hogy_ olyan _hamar_  _meghal_ volna _de_  _megtudván_  _halál_  _bizonyos_ a századostol parantsolá _hogy_ adnák _József_ a _test_ 

 _József_  _temetni_ valo ruhát vévén le vevé a _Jézus_ testét akeresztröl nicodemus ugyan azon _tanácsúr_  _aki_  _éjjel_ ment volt _Jézus_ részt akarván venni _József_  _abban_ aditsöségben _hogy_ véle együt _eltemet_ mesterét száz _font_ myrhát és aloest véve és _József_  _betakar_ a _Jézus_ testét ezen _füstölő_ és ruhákal és _eltemet_ a sidok szokása _szerint_ vala pedíg azon ahelyen _ahol_  _Jézus_  _felfeszíttetik_ egy _kert_ és akertben egy _kőkoporsó_ a melyet _József_ vagatta volt a _kőszikla_ és a melyben még semmi _holttest_ nem tettenek volt _József_ és nicodemus _abban_  _tesz_ ajésus testét és egy nagy _kő_ bé zárák az ajtaját maria magdolna és atöbb aszonyok kik _jelen_ valának a _Jézus_  _halál_ az ö _temetés_ is _jelen_ valának és _jól_ meg visgálván _hogy_  _hova_  _tesz_ atestet el menének _hogy_  _kenet_  _készít_ a melyel _megken_  _mihelyt_ a szombat napja _eltelik_ ugy mint vasárnapon

 _Jézus_  _meghalván_ és _eltemettetvén_ pénteken más nap apapi _fejedelem_ és a _farizeus_  _tanács_  _tartván_ pilatushoz menének és mondák nékie uram mi még azt el nem felejtettük _hogy_ az ahitetö ( _eszerint_ nevezék _Jézus_ :) azt mondotta volna még _élet_  _hogy_  _halál_ után _harmadnap_ fel _támad_ parantsollyad _tehát_  _hogy_  _had_  _őriz_ az ö _koporsó_  _harmadnap_ nehogy atanitvánnyi _éjszaka_ el lopják atestet és az után azt ne _hirdet_ a népnek _hogy_  _feltámadt_ mert ez az utolso _tévelygés_ nagyob lenne az _első_ pilátus mondá nékik _őriztet_  _ti_ ugy amint akarjátok ök el menvén meg petsételék akoporsot és _örző_ rendelének meléje


 Szombat másod napján elsö napján ahétnek amelyet mi nevezük vasárnapnak mária magdolna és atöb aszonyok _aki_ pénteken _este_  _elkészít_ a _fűszerszám_ jó regel _elindul_  _hogy_  _megken_ a _Jézus_ testét és a midön _odaér_ a nap mar jó _fent_ volt _de_ mint _hogy_ azt latták volt _hogy_ a _koporsó_ ajtaját egy nagy _kő_ zárták volt bé azt _kezd_ egy mástol _kérdeni_  _hogy_  _ki_ fogja azt a nagy _kő_  _elhengeríteni_ akoporso ajtajárol _de_ a _kő_ el vala már hengeritve minek elötte _odaérkezik_ mivel egy angyal akinek az _orca_ olyan _fényes_ volt mint villámlás és aruhája olyan _fehér_ mint ahó az _ég_ le szálván a _kő_  _elhengerít_ és réaja ült ugyan azon _óra_ a nagy _földindulás_ és az angyalnak _megjelenés_ anyira meg rémitté az _örző_  _hogy_ mint aholtak olyanok valának ez igy lévén amidön az aszszonyok akoporsohoz _érkezik_ se akö se az _örző_ meg nem _tartóztat_ öket _hogy_ bé ne menyenek _de_ azon el álmélkodának a midön bé menvén ajésus testét nem _talál_ 

Maria magdolna siettségel mene _tudta_ adni az apostoloknak pétert és _János_  _találván_ mondá nekik el vitték az urat akoporsobol és nem _tud_  _hova_  _tesz_ ez a _két_ apostol azonal nagy siettségel a _koporsó_  _felé_  _indul_  _János_  _odaérkezik_  _elébb_  _de_ bé nem mene _hanem_  _meghajtván_ magát bé néze akoporsoban ót látá aruhákot a _föld_ péter is _odaérkezvén_ bé mene és látá aruhákot atöbbi _között_ aruhát melyet a _Jézus_  _fej_  _tesz_  _különös_  _összehajtva_  _János_ is bé menvén az után látá mind ezeket és mind aketten azt _gondol_  _hogy_ atestet el rejtették volna valamint mária magdolna mondotta volt nékik mivel nem _tud_ még _akkor_  _hogy_ az _írás_ mit _tanít_ és arra reá nem _emlékezik_  _hogy_  _Jézus_  _sokszor_ meg mondotta volt nékik _hogy_  _holta_ után _hamar_  _feltámad_  _visszatér_  _tehát_ mind a _kettő_ avárosban _de_ péter nagy _csodálkozás_ vala mind ezek _iránt_ 


 Maria magdolna pedig nem _visszatér_ atöbbivel _hanem_ akoporso mellet siránkozék az ö nagy szeretete nyughatatlanná _tévén_  _ő_  _lehajol_  _hogy_ a _koporsó_ nézen ót pediglen _két_ angyalt láta _fehér_  _köntös_  _aki_ ugyan azon akövön ültenek amelyre _tesz_ a _Jézus_ testét _egy_ a _fej_ a másik alábánál az angyalok _kérd_ tölle aszony mit sirs _ki_  _felel_ nékik el vitték az uram testét és nem _tud_  _hova_  _tesz_ ezekre a szokra _hátratekintvén_ egy _ember_ láta _aki_  _kérd_ tölle aszony miért sirs kit _keres_ mária _gondolván_  _hogy_ a volna a _kertész_ mondá néki uram _ha_  _te_ vitted el _innét_ a _test_ mond meg _hova_  _tesz_ és én el viszem és erre viszá akara _térni_  _de_ az az _ember_ nevén szollitván mondá mária _aki_ is _visszafordulván_ meg üsmeré _Jézus_ és _ki_ mondhatatlan valo _öröm_ fel _kiált_ Rabbani az az mesterem _Jézus_ mondá néki ne _ér_  _hozzá_ mivel még fel nem mentem az atyámhoz _hanem_  _eredj_ mond meg az atyám _fia_ ugy mint az apostolinak _hogy_ fel megyek az atyamhoz és ati atyatokhoz az _isten_ és ati _isten_ mária az apostolokot _felkeres_  _aki_ nagy szomoruságban _talál_ és mondá nékik _hogy_ látta volna az urát és azt is meg mondá a mit _üzen_ nékik _de_ ök _hitel_ nem _ad_ szavának


 Azonban pedig atöbb aszonyok akik akoporso mellet maradtanak vala nagy _felháborodás_ valának azért _hogy_ nem _találhat_ ajésus testét _de_ még azón inkáb _felháborodik_ a midön _két_  _ember_ látának _előtte_  _megjelenni_  _fényes_  _köntös_ ezek ugyan azon angyalok valának _aki_ magdolna látot volt a _koporsó_ mint _hogy_ pedig nagy rémülésekben valának a szemeket sem merték a _föld_ fel _emelni_ az angyalok mondák nékik miért _keres_ aholtak _között_ azt _aki_  _élet_ vagyon _ti_ a názárethi _Jézus_  _keres_ akit _felfeszít_ ne _fél_ mert _feltámadt_ valamint meg mondotta volt _megemlékezik_ arrol _hogy_ mit mondot volt néktek mikor _Galilea_ volt: szükséges _hogy_ az _ember_ fia abünösök _kéz_  _adattatik_  _hogy_  _felfeszíttetik_ és _hogy_  _harmadnap_ fel _támad_  _jön_ nézétek meg a  _hely_  _ahova_  _tesz_ és _eredjetek_ siettségel meg mondani atanitványinak és péternek _hogy_  _feltámadt_  _előbb_ is lészen nálatoknál _Galilea_ ót meg láttyátok _ő_ amint meg _ígér_ volt néktek ezekre aszokra _ráemlékezik_ a _Jézus_  _ígéret_ és _meghalván_  _feltámadás_ meg vigasztalodának és az angyaloktol valo _félelem_  _megcsendesedik_  _ki_ menének _tehát_ akoporsobol _hogy_ el menyenek meg mondani az apostoloknak amiket láttanak _de_ amint mennének _elől_  _talál_  _Jézus_  _aki_  _köszönt_ öket ök pediglen nagy _csodálkozás_ és _öröm_  _hozzá_  _járul_  _megölel_ lábait és _imád_  _ő_  _aki_ is mondá nékik _eredjetek_ mondgyátok meg az atyám _fia_  _hogy_ menyenek _Galilea_ ót meg látnak engemet el menének _tehát_ ezek az aszonyok és _megbeszél_ az apostoloknak és atöbb _tanítvány_ mind azokot amiket láttak és _hall_  _de_ az ö _beszéd_ tsak álom látásnak _gondol_ lenni és nem _hisz_ nékik

Az alat a még ezek a szent aszonyok az Isten  _fia_ parantsolattyával mennének az apostolokhoz _hogy_  _tudta_ adgyák _feltámadás_ némellyek avitézek _közül_ kik a _koporsó_  _őriz_ és akik mint _holt_ a _föld_  _esik_  _hogy_ az angyalt láták akövet el venni a _koporsó_ ajtajárol _Jeruzsálem_ menének és meg mondák apapi _fejedelem_  _hogy_ mit láttak volna erre a papok és atanáts urak _összegyűlvén_  _tanács_  _tart_ és nagy summa pénzt _ad_ az _örző_ tsak _hogy_ azt mondanák _hogy_  _éjszaka_ a midön aluttanak a _Jézus_  _tanítvány_ el lopták volna atestét a vitézek fel vévén apénzt azt _hirdet_ a mire _tanít_ öket ugy annyira _hogy_ ez a _hír_  _elterjedvén_ sokáig _tart_ a sidok _között_ 


 Ugyan azon a napon _kettő_ atanitványok _közül_  _Emmaus_ varósában menének _harmadfél_  _mélyföldnyi_  _Jeruzsálem_ amint az uton mennének egy más _között_ a _harmadnap_ alat _történik_  _dolog_  _beszélget_ azonban _Jézus_ közikben _ad_ magát és vélek együt ment _de_ ökk meg nem üsmerék _kezd_ töllök _kérdezni_  _hogy_ miröl _beszélget_ egy más _között_ és _hogy_ miért volnának _oly_ szomoruak _Kleofás_  _egy_ akettö _közül_ mondá _Jézus_  _te_ vagyé tsak egyedül olyan _idegen_  _Jeruzsálem_  _hogy_ ne _tud_ mitsoda _dolog_ lettek anapokban mitsoda _dolog_ azok _kérd_ tölle azók anázárethi _Jézus_  _illet_  _felel_ néki _aki_  _hatalmas_ proféta volt mind _cselekedet_ mind _beszéd_  _éppen_ arrol _beszélget_  _hogy_ még is mi modon _ítél_  _halál_ és _felfeszít_  _ő_ a papok és atanáts urak _mindazonáltal_ mi azt remélettük _hogy_ ö fogja meg szabaditani _Izrael_ mind ezek után nem _tud_ mit _gondolni_ mivel már _harmadik_ napja _hogy_ ezek a _dolog_  _történik_ valo _hogy_ némellyek avelünk lévö aszonyok _közül_  _csodálatos_  _dolog_  _beszél_ mivel ma jó _idő_ a _koporsó_ menvén atestet ót nem _talál_ azt is mondották nékűnk _hogy_ ót angyalakot láttanak akik _bizonyít_ nékik _feltámadás_ némellyek mi _közüle_ [mi- _közüle_ ] is oda el mentenek és ugy _talál_ adolgot valamint az aszonyok mondották _de_  _Jézus_ nem látták _Jézus_ erre szemekre _kezd_  _hányni_  _hihetetlenség_  _ó_ ’ _esztelen_ mondá nékik mitsoda nehéz és _késedelmes_ ati sziveitek el _hinni_ mind azt amit aproféták _megjövendöl_ nem kelletetté akristusnak mind azokot szenvedni és ugy bé menni a _dicsőség_ az után magyarázni _kezd_ nékik mind azt valamit az _írás_ mondottak _felőle_  _előhozván_ nékik amojses _könyv_ és aprofétákot a midön avaroshoz _közel_ volnának ugy _tetet_ magát mint _ha_ továb akarna menni _de_ ez a _két_  _tanítvány_ arra _kényszerít_  _hogy_ ne menne továb mondván maradgy mivelünk mivel már _estefelé_ vagyon anap _csakhamar_ le megyen bé menvén _tehát_ és asztalhoz ülvén vélek vevé akenyeret meg áldá meg szegé és nékik _osztogat_ azon szempillantásban meg nyilának az ö szemei és meg üsmerék _Jézus_  _aki_ is azonal _eltűnik_ szemek _elől_ a _tanítvány_ pedig _kezd_ egy mástol _kérdeni_ nem ugy vagyoné _hogy_ ami szivünk mint _ha_  _ég_  _mibennünk_ a midön nékünk _beszél_ és nékűnk magyarázá az _írás_ ezek mindgyárt _felkelvén_  _visszatér_  _Jeruzsálem_  _ahol_ atöbb _tanítvány_  _összegyűlve_  _talál_ és akik mondák _bizonyára_  _Jézus_  _feltámadt_ és péternek meg _jelent_ akét _tanítvány_ is _elébeszél_ nékik _hogy_ mi _történik_ vélek az uton és _hogy_ miformában üsmértette meg magát az ur vélek akenyér meg szegésin _de_ mind ezekre valo nézve is valának még _felesen_ a _tanítvány_  _közül_ olyanok kik ezeknek _hitel_ nem _ad_ 


  _abban_ ahelyben _ahova_ az apostolok _összegyülekezik_ a sidoktol valo _félelem_  _estefelé_ ugyan azon a napon a melyen _Jézus_  _feltámadt_ ugy mint vasárnapon az apostolok asztalnál lévén és ahelynek ajtaja bé zárva a _Jézus_  _megjelenés_  _beszélget_  _aki_ is egy szers mind _közötte_  _megjelenik_ mondván nékik _békesség_ néktek ne _fél_ mert én vagyok _eszerint_  _köszöntvén_ öket szemekre _hány_  _hihetetlenség_ és sziveknek _keménység_ azért _hogy_ nem akarták _hinni_  _feltámadás_ se _hogy_  _hitel_ nem adtanak azoknak akik _bizonyít_  _hogy_  _élet_ látták az apostolok nagy _ijedség_ valamely más lelket _gondol_ látni _de_  _Jézus_  _hogy_  _megbátorít_ öket mondá nékik miért _megháborodik_ nézétek meg az én _kéz_ és lábaimot én magam vagyok _megtapogat_ és _megtud_  _hogy_ aléleknek nintsen se _test_ se _csont_ valamint nekem vagyon az után meg mutatá nékik akezein lábain és _oldal_ lévö sebeit

Az apostolok nagy _öröm_ és _csodálkozás_ egész _hitel_ nem adhatának annak a mit lattanak _Jézus_ pedig _hogy_ jobban _elhitethet_ vélek _enni_  _kér_ egy _darab_ sült _hal_ és lépes mézet _ad_ néki amelyekböl _eszik_ szemek láttára nem azért _hogy_ magát _táplál_ mivel azö _test_  _feltámadás_ után _megváltozván_ az után szüksége nemvolt az _étel_ amely tsak ez _élet_ szükséges _hanem_ azért _hogy_ minden _kételkedés_ el vegye az apostolinak és _hogy_ valoságal meg mutathasa nekik láthato _jel_  _hogy_ ö volna maga és _hogy_  _bizonyos_ fel _támad_ midön pedig _eszik_ a maradékot nékik _ad_ és másodszor is mondá nékik _békesség_ néktek valamint az Atya _elküld_ engemet én is _elküld_  _titeket_ az után reájok lehelle és mondá nékik vegyétek a szent lelket _aki_  _bűn_  _megbocsát_ meg lésznek botsátva és _aki_  _megtart_ meg lesznek _tartva_ 

 _Tamás_ nem _találkozik_ atöbb apostolokal a midön _Jézus_ meg _jelent_ nékiek a mint ide _feljebb_ meg mondok _ezokáért_  _elébeszél_ néki _hogy_ mint _megjelenik_ nékik az ur _mihelyt_ meg láták _ő_  _de_ ö mondá nékiek _hogy_  _ha_ tsak a _kéz_ lévö _jel_ nem látom _hacsak_ a szegek _hely_ az ujomot nem _tesz_ és a _kéz_ az _oldal_ lévö sebben semminek _hitel_ nem adok az Isten fia pedig mind ezeket ahihetetlenségeket az ö _feltámadás_ valo _hit_  _erősítés_ akará _fordítani_ és nem akarván ezt az apostolt a maga _hihetetlenség_  _hagyni_ ez okáért az apostolok ugyan azon ahelyen mind együt lévén _Tamás_ is vélek nyolcz nap mulva _ismét_  _megjelenik_ nékik noha az ajtok zárva valának és _köszöntvén_ öket mondá _békesség_ néktek az után _Tamás_  _tekintvén_ mondá neki _idetesz_ az ujodot és visgáld meg _kéz_ és _tesz_ az _oldal_  _kéz_ és nelégy _többé_  _hihetetlen_  _hanem_  _hű_  _Tamás_  _akkoron_  _felkiált_ mondván Én uram és Én _isten_  _Jézus_ mondá nékie _Tamás_  _hisz_ mert láttál _boldog_ azok _aki_ láttatlan _hisz_ 


 Meg más alkalmatoságal is meg mutatá _Jézus_ magát némelyeknek atanitványi _közül_ a _Genezáreti-tó_ mellet péter _Tamás_ az Zebedeus _két_ fia náthánáel és meg más _kettő_ mind ezek együt lévén péter mondá a _többi_  _hogy_ ö _halászni_ menne atöbbi is el akarának véle menni erre valo nézve egy _hajó_ menvén mindnyájan a _háló_ meg veték _de_ azon _éjszaka_ semmit nem _fog_ regel pediglen _Jézus_ a part mellé mene _de_ a _tanítvány_ meg nem üsmerék és _kérd_ töllök _gyermek_ vagyoné valamely _étel_ ök _felel_ néki _hogy_ nintsen _Jézus_ mondá nékik vessétek ahálot a _hajó_  _jobb_ és _talál_ ök azt _megcselekedik_ és anyi rettentö _hal_  _fog_  _hogy_  _ki_ nem huzhaták erre _János_ a _kedves_  _tanítvány_ mondá péternek _ihon_ az ur péter ezt _hallván_ mindgyárt magára vevé _köntös_ és a vizben ugrék _hogy_  _hamar_ a mesteréhez mehesen a több _tanítvány_ is kik nem mesze valának apartol oda menének ahajoval a midön _ki_ szállának _tűz_  _talál_ és a szénen _hal_ és _kenyér_ is volt _Jézus_ mondá nékik _hoz_  _abból_ ide egy nehány _hal_ amelyet _fog_ péter azonal ahajoban menvén _kihúz_ ahálot a _föld_ a melyben _százötven_ nagy _hal_ valának az _evangélium_ azt fel _tesz_  _hogy_  _ha_ szinte anyi _sok_ nagy _hal_ valának is aháloban _de_ aháló meg nem szakadozot _Jézus_ mondá az után nékik _jön_ és _eszik_ ök pediglen _hozzá_  _közelítvén_ senki nem méré _közüle_  _megkérdeni_  _hogy_  _ki_ volna mert _bizonyos_ láták _hogy_ nem más _hanem_  a mesterek _Jézus_ pedig akenyeret vévén nékik _osztogat_ ugy _hasonló_ ahalat is

Azután _hogy_  _eszik_  _Jézus_ mondá péternek simon _János_ fia inkáb szerettzé engemet ezeknél _aki_ is _felel_ igen is uram azt _jól_  _tud_  _hogy_ szeretlek _Jézus_ mondá néki: _őriz_ az én _bárány_ másodszor is _kérd_ tölle simon _János_ fia szerettzé engemet igen is uram _felel_ péter _te_  _tud_  _hogy_ szeretlek _Jézus_ mondá néki _őriz_ az én _bárány_  _harmadik_ is _hasonló_  _kérdés_  _tesz_ néki péter pedig _megkeseredvén_ azon _hogy_ az ö mestere mint _ha_  _kételkedik_ szeretetiben mondá uram _teelőtted_ semmi nem lévén el rejtve _te_  _tud_  _hogy_ szeretlek az üdvezitö _hely_ akarván _hozatni_ ezen apostolal szeretetének _háromszori_  _megbizonyítás_ aháromszori _megtagadás_ vétkit reája _bíz_  _juh_ az az alelkeket mondván nékie _őriz_ az én _juh_ az után mondá néki _bizony_  _bizony_ mondom néked a midön _ifjú_ voltál magad _felövedz_ magadot és oda mentél _ahova_ akartad _de_ amidön _megöregedik_ akezeidet _kiterjeszt_ és más fogja az _öv_ reád _kötni_ és oda viszen _ahova_ nem akarnád az _evangélium_  _szerint_  _Jézus_ meg _jelent_ néki ezen szavaival _hogy_ mitsoda _halál_  _megdicsőít_ az _isten_ amint _hogy_ ebéis tellyesedék atráditio _szerint_ a melyböl azt _tud_  _hogy_ ez az apostol akereszten _meghal_ valamint az ö mestere az után _Jézus_ parantsolá péternek _hogy_  _követ_  _ő_ péter _hátratekintvén_ látá _János_ a _kedves_  _tanítvány_  _hogy_ utánna menne _kérd_  _Jézus_  _hát_ ez uram _hova_ lészen _de_  _Jézus_  _megdorgál_  _kérdés_ meg mutatván _hogy_ nem _kell_ néki visgálni amások _dolog_ az ö _dolog_ tsak a _hogy_  _követ_  _ő_ mondá _ismét_ néki _János_ felöl _ha_ azt akarom _hogy_  _megmarad_  _addig_ amég _eljön_ mi _köz_ néked _az_ ezek aszok _elhitet_ az apostolokal _hogy_  _János_ meg nem halna _de_ ez az _evangélista_  _aki_ maga _beszél_ ezekröl fel _tesz_  _hogy_  _Jézus_ nem mondotta azt _hogy_ meg nem halna ahistoria _tudta_ adgya _hogy_ ez az apostol _meghal_  _de_ az Isten fia szavainak _értelem_  _talán_ elehet _hogy_  _ha_ azt akarná _hogy_ ez a _tanítvány_  _holt_ ugy maradgyon a mint volt az az _hogy_ meg nem halna _erőszakos_  _halál_ mint péter vagy is _hogy_  _Jeruzsálem_ el pusztulásáíg _él_ mivel ezek a szok _mindaddig_ a még _eljön_ azt is _tehet_ az _írás_ rend _szerint_ valo mondása _szerint_  _mindaddig_ a még _eljön_  _hogy_ a _halál_  _által_  _ki_ vegyem evilágbol vagy is _addig_ a még _eljön_  _hogy_  _megostoroz_ ezt a népet amint is _hogy_ szent _János_  _Jeruzsálem_ el pusztulása után is _élet_ volt és _természet_  _szerint_ valo _halál_  _meghal_ 


 Az Isten fia _feltámadás_ után még negyven napig maradván a _föld_ az alat _gyakorta_ meg _jelent_ az apostolinak és az ö _megjelenés_ azért volt mondgya szent lukáts _hogy_  _elhitet_ vélek _sok_  _bizonyítás_  _által_  _élet_ valo létit és _hogy_ az Isten _ország_  _beszél_ nékik mint _hogy_ pedig arra rendelte vala öket _hogy_ prédikálásokal ugyan azon _ország_  _bírás_  _hív_ az _ember_ erre valo nézve _az_ szükséges _oktatás_ is _ad_ nékik _hogy_ véghez vihesék _érdemes_ ezt a _hivatal_ meg magyarázá nékik mind azt valami meg mondatot volt _felőle_ a mojses _törvény_ aproféták _könyv_ és a soltárokban meg világosittá _értelem_  _hogy_ az _írás_  _értelem_  _megérthet_ meg mutatá nékik _hogy_ az _írás_  _szerint_ szükséges volt a _Krisztus_  _halál_ szenvedni és _harmadik_ napon _feltámadni_ és _hogy_ predikállyák az ö nevében a penitentziát és abünöknek _bocsánat_ az egész nemzetek _között_  _elkezdvén_  _Jeruzsálem_ az után részesité öket _abban_ ahatalomban amelyet vett volt az attyátol mondván nékik minden _hatalom_  _megadatik_ nékem amenyekben és a _föld_ menyetek el _tehát_ az egész világra predikálani az _evangélium_  _oktat_ anépeket _megkeresztelvén_ öket Atyának _fiú_ és szent Lélek _isten_ nevében _megtartatván_ vélek mind azt valamit én parantsoltam néktek mind azok akik _tinektek_ nem _hisz_  _elkárhozik_  _ellenben_ pedig _aki_ ati _beszéd_  _élő_  _hit_ bé veszik és meg keresztelkednek üdvezülnek _de_ söt még _csoda_ is _tesz_  _ördög_ üzvén uj nyelveken _beszél_ a méreg nékik nem fog ártani és a _kéz_ abetegekre _tévén_ meg gyogyulnak mint _hogy_ pediglen az apostoloknak szükséges volt az _érő_  _hogy_ végben vihessék a szolgálatot melyet reájok _bíz_ meg _ígér_ nékik _gondviselés_ mondván _hogy_ vélek lenne világ végezetiig _megígérvén_ azt is nékik _hogy_  _felöltöztet_ öket a magosság béli _erő_ a szent lélek _által_ a melyet el fogja nékik _küldeni_ amenyekböl


 Azt el lehet _hinni_  _hogy_  _többi_ ezeket az _oktatás_ agaliléa _hegy_ valo _megjelenés_  _ad_ az apostolinak _ahova_ mondotta volt nékik _hogy_ menyenek ugyan ót is _megígér_ nékik még _élte_  _hogy_ meg láttyák _ő_  _holta_ után _feltámadás_ napján az angyálok és még maga is azt parantsolá az aszonyoknak _hogy_ mennének meg mondani atanitványoknak _hogy_  _Galilea_ menyenek a _tanítvány_ oda menvén ót meg láták _Jézus_ a mint _megígér_ nékik és _imád_  _ő_  _abban_ nem lehet _kételkedni_  _hogy_ mindnyájan atanitványok és az apostolok ótt ne lettenek volna ugyan ezen _jelenés_  _emlékezik_ szent pál amidön azt 
 mondgya _hogy_  _Jézus_ meg _jelent_ egy szers mind _több_  _ötszáz_ atyafiaknál ugyan ezen apostol _tudta_ adgya _hogy_  _Jakab_ is meg _jelent_  _de_ nem mondgya mi formában


 végtire _megjelenik_ leg utobszor az apostolinak _Jeruzsálem_ parantsolván nékik _hogy_ ót maradnának _mindaddig_ amég a szent lelket vennék a melyet _eszerint_  _megígér_ nékik: _János_ vizel _keresztel_  _ti_ pediglen a szent lélekel _megkereszteltetik_ az apostolok _kérd_ tölle uram _ebben_ az _idő_ állitodé fel az _Izrael_  _ország_  _aki_ is _felel_ nékik _hogy_ nem öket _illet_ meg tudni az _idő_ és az _óra_ amelyeket az Isten el rejtette amaga _hatalom_  _hanem_  _ti_ el veszitek a szent Léleknek _erő_ mely reátok fog szállani és _ti_  _bizonyság_  _tesz_ rollam _Jeruzsálem_ az egész _Júdea_ és samariában és avilág szélyiig


 Ezek szent lukáts _szerint_ a _Jézus_ utolso szavai eföldön _hogy_  _ha_ ezeket _éppen_ menybe menetele elött mondotta a _Betánia_ volt _ahova_ vivé az apostolit menyben menetele napján vagy pediglen az _Olajfák_hegye_  _ahol_ szent lukáts _szerint_ amenyekben ment ót _felemel_  _kéz_  _hogy_ meg áldaná _tanítvány_ és a midön áldaná öket el válék töllök _aki_ is _mindaddig_ nézék menyben valo fel menetelét valamég a _felhő_ el nem boriták öket szemek _elől_ és amidön nagy _figyelmetesség_ néznék _két_ férfiu álla meléjek _fehér_ ruhákban kik mondák nékik _galileai_  _férfi_ mit néztek _oly_ sokáig az _ég_  _felé_ ez ajésus _aki_ fel vétetett _tőle_  _hasonló_  _eljön_ valamint láttátok _ő_ fel menni az _ég_ az apostolok az után _imád_ azt _aki_ el _hagyván_ a _föld_ az Isten _jobb_ ment ülni a menyekben az az _hogy_ el vegye az ö szentséges _emberség_ a nyugodalmat és aditsöséget mint _jutalom_  _sok_ munkáinak és szenvedésinek az után az apostolok _visszatér_ az _Olajfák_hegye_  _Jeruzsálem_ nagy _öröm_  _ahol_  _tíz_ nap mulva a szent Lelket vevék az után az ö mestereknek parantsolattya _szerint_ mindenüt _kezd_ prédikálani és az ur _megbizonyít_  _sok_  _csodatétel_ az _ige_ melyet szájokban adot volt


 Ezek _tehát_ mind azok a melyeket _elöben_  _ad_ az _evangélium_ akristus _Jézus_  _élet_ a melyet _él_ eföldön azt nem _kell_  _gondolni_  _hogy_ ezeknél sokal _több_ nem _cselekedet_ vagy több _csoda_ nem tett volna _hanem_  _hogy_ mindenek meg nem _íratik_ és a melyek _megíratik_  _elegendő_ üdveségünkre _hogy_  _ha_ azokot _olvasván_  _ő_ Isten _fia_  _hisz_ lenni ugy 
  _hogy_ azt _hivén_  _örök_  _élet_ légyen az ö nevében az _élet_ pedig amelyet nékünk _ígér_ 
 ugyan azon _élet_ a melyben ment menyben menetelekor mivel _tudta_  _ad_ az apostolinak _hogy_  _hely_ menne nékik _készíteni_ és szent pál arra _tanít_  _hogy_ ugy ment bé _érte_ a menyekben mint mi _elöljáró_ azért _hogy_ még mostanában _követ_  _ő_ reménségünkel a mely reménség olyan legyen nékünk mint egy _erős_ vas macska mely segittsen minket _-e_  _halandó_  _élet_  _sok_ féle változásiban

A mi pedig a _Jézus_  _Krisztus_ menyben valo _élet_  _illet_ az _evangélium_ arra _tanít_  _hogy_ ót az _isten_  _jobb_ üll az az _hogy_ ót nyugodalomban vagyon se ót munkája nintsen se _többé_ nem szenved szent _emberség_ amelyet magára vette volt válttságunkért ö az _isten_  _jobb_ üll mert ugyan azon _emberség_ elsö Isten után aditsöségben és minden _teremt_ állatoknak feliben _emeltetik_ 


 Azt nem _kell_  _gondolni_  _hogy_ akristus nyugodalomban _élvén_ magáért _hogy_  _miértünk_ már nem munkálodnék és noha az attyának _jobb_ üllyön is _mindazonáltal_ szent _István_ ót álva látta mert mint _hogy_ nem azért _jön_ a _föld_  _hogy_ tsak annak a _test_ és léleknek érdemelye _megdicsőítés_ a melyet a szent szüz méhében vett magára _hanem_  _hogy_ még munkálodgya üdveségeket mind azoknak kik _benne_  _hisz_ valo _hogy_ azö szenttséges _emberség_ valo munkát el végezte _de_ még munkálodik a szenttyeinek üdveségekért _mindaddig_ valamég mindnyájan bé nem mennek azö _dicsőség_ részesülésében a menyekben végezi _tehát_ ez az emberek válttságanak nagy munkáját a melyet eföldön _elkezd_ 
 ugyan ónnét is mint _fej_ az _anyaszentegyház_ valamint az apostol mondgya 
  _igazgat_ azt a pásztorok _által_ világosittya a _doktor_  _által_  _szentel_ azt a szenttségek _által_  _gond_ viseli annak _kegyelem_ segittsége _által_ és _éltet_ azt szent lelkével


 Ugyan ótt is _imádkozik_ szüntelen _érte_ ö is a mi szó szóllónk az attya elött a mi _közbenjáró_  _hogy_ neki ajanlya _imádság_ és nékünk _kegyelem_ nyerje ö a _főpap_ és az áldozat _ajánlván_ minden nap ugyan azon vérit a melyet _ki_ ontotta a _kereszt_ az _ember_ 
  _ugyanezért_ is látta _ő_ amenyekben szent _János_ a _megölet_  _bárány_  _forma_ alat az Isten széke elött lévö _oltár_ ugyan ót vagyon a _kegyelem_ és az _irgalmasság_ szekiben 
 azert _hogy_  _elébe_ menyünk akellemetes _idő_ és vegyük _bűn_  _bocsánat_ tölle minek elötte _igazság_ székiben üllyön _hogy_ avilágot _megítél_ 

Végtire ugyan ónnét is _hív_ minket és _kíván_  _mitőlünk_  _hogy_ mi _ő_  _abban_ aditsöségben _tekint_ a melyet meg _érdemel_ mind maganak mind nékünk vére _kiontás_  _által_ ugy _hogy_ az _örökös_  _jó_ melyeket nékünk _készít_ meg vettesék velünk a _földi_ és minket _felindít_  _hogy_  _ő_  _követ_ az uton melyet _elöben_ adot az az _hogy_  _követ_ azokot a példákot amelyeket nékünk adot _halandó_  _élet_ és a melynek _história_  _leír_  _ebben_ akönyvben

Ugyan erre _int_ minket szent pál apostol ezekel a szokal a melyek magokban _foglal_  _hogy_ mitsoda modon _kell_  _haszon_  _fordítani_ mind azt amit _olvas_ a _Krisztus_  _Jézus_  _élet_ 
 Bizodalomal bé mehetünk a szent _hely_ akristus vére _által_  _követvén_ azt az uj utat amelyet _elöben_ adot az ö _test_  _által_ és mint _hogy_ ö menyekben az Isten _ház_ lévö _főpap_  _járul_  _hozzá_  _igaz_ és _teljes_ szivel agonosz lelki üsmérettöl _megtisztíttatik_ lélekel és a _keresztség_  _tiszta_ vizével meg mosatatot _test_ maradgyunk meg álhatatosan ahitben és annak aditsöségnek reménségeben a melyet nékünk _ígér_ mivel ö _oly_  _igaz_  _ígéret_ És _hogy_ azt a _dicsőség_  _megérdemelhet_  _felindít_ egy mást a szeretetre és a jó _cselekedet_ anyival is inkáb _hogy_ láttyuk utolso napunknak _közelgetés_ Mert _ha_ akaratunk _szerint_ vétkezünk az _igazság_  _ismeret_ el vétele után mit várhatunk _egyéb_  _hanem_ azt a rettenetes _ítélet_ és annak atüznek sebeségét mely _megemészt_ az Isten _ellenség_ A _ki_ a mojses _törvény_  _általhág_ minden _irgalmasság_ nélkül _megölet_ menyivel inkáb vélitek _hogy_ sullyosab _büntetés_  _érdem_  _aki_ az Isten fiát _megtapod_ és atestámentum vérét mely _által_ meg szenteltetett _tisztátalan_ álíttya _tudniillik_  _aki_ a vétekel _megfertőztet_ a _Krisztus_ vérit a mely _által_  _megtisztíttatik_ akereszttségben és _aki_  _bosszúság_  _illet_ akegyelemnek lelkét mivel azt _tud_  _hogy_  _ki_ mondotta azt _enyém_ a _bosszúállás_ és én _megfizet_ Rettenetes _dolog_ az elö _isten_  _kéz_  _esni_ 


 Az az _élő_ Isten _aki_ szól szent pál nem más _hanem_ ugyan az akit _ebben_ a _história_ láttunk meg _halni_ a _kereszt_ az emberek válttságáért ö meg itéltetet _de_ ö is még _ítél_ és mindnyájunkot _megítél_ az _oktatás_ melyeket nékünk adot és a példákrol melyeket _hagy_ nékünk _halandó_  _élet_ a mi nyomoruságink alá volt vettetve _élet_ és _halál_ szenvedet mely a véteknek _büntetés_ rendeltetet volt _de_  _feltámadt_  _dicsőséges_ és bé ment az _örökös_  _boldogság_  _birtok_  _élet_ olyan volt mint mi azért _hogy_ még olyanoká lehesünk valamint ö mostanában _hogy_  _ha_ az ö _élet_ és _halál_  _követ_  _követni_ is fogjuk _ő_  _feltámadás_ és _dicsőség_  _de_ nem _kell_ magunknak azt a _boldogság_  _ígérni_ a melyben ö mostanában vagyon _hogy_  _ha_ azon az uton nem _jár_ a mellyen ö _odaérkezik_ 

Nem tsak ellene nem mondanánk annak a _dicsőség_ a melyre _hív_ minket _de_ söt még az _örökös_  _kárhozat_  _esik_  _hogy_  _ha_ nem _engedelmeskedik_  _törvény_ és nem _követ_  _cselekedet_ mivel tsak _két_ út vagyon az _egyik_ az _élet_ a másika a _halál_ vezet valaki az _első_ nem _jár_  _bizonyos_ a másikát _követ_ a _Krisztus_ maga a menyei út és _akkoron_ ö általa _jár_ azon a midön azokot az _igazság_  _követ_ a melyekre _tanít_ és a midön _élet_ az ö _élet_ szabjuk más képen _élni_ mint sem ö _él_ ugy _ő_ nem _követ_  _hanem_  _eltévelyedik_ és magokot el vesztik igen _kevés_  _gondolkodik_ az illyenröl meg sem visgállyák az utat a melyen _jár_  _mindazonáltal_ tsak _elébb-elébb_ mennek _de_ a midön az utnak avégire _jut_ aveszedelemben _esik_ mert az arra vivö utat _követ_ 

A _keresztény_ nem _cselekedhet_ik_  _tehát_ semit is _hasznos_ az üdveségekért mint azt _hogy_ szüntelen _elmélkedik_ a _Krisztus_  _Jézus_  _élet_ és _hogy_ azt ugy _tekint_ mint egy olyan _tükör_ a melyben meg láthattyák _élet_ mocskát és _fogyatkozás_ ugy _kell_  _tekinteni_ a _Krisztus_  _-e_  _föld_ mint _kalauz_ és világositojokot és meg visgálván _hogy_ mit _cselekedik_ és _hogy_ ö mit _cselekedet_ és mit _tanít_ üsmérjék meg magokban _hogy_  _tévelygés_ és setettségben vannak a midön az magok viselések meg nem _egyezik_ példáival és parantsolatival ugy _tekint_  _ő_ a mennyekben mint olyan _cél_  _ahova_  _kell_  _igyekezni_ és szüntelen oda sietniek végtire szüntelen _kell_  _gondolkodni_ az ö elsö és a második _eljövetel_  _megtaníttatik_ az ö elsö _eljövetel_  _hogy_ miképen _készül_ a másodikához és meg itéltetnek a másodikában az _oktatás_ a melyeket az _elsőbben_ vettenek semmi menttségek nem lehet a szokásárol példáirol és _tévelygés_ avilagnak egy olyan _bíró_ elött _aki_  _tudta_ adta _hogy_ tsak arrol atudományrol fogja öket _megítélni_ a mellyet maga _tanít_ és az _élet_ mellyet _él_ és a melyet például _kell_ magoknak venni _hogy_ pediglen _bizodalom_ mehesünk _elébe_ azon a nagy napon a melyen az _ember_ meg 
  _ítél_  _hallgat_ mire _int_ minket a _kedves_  _tanítvány_  _kisfiacska_ maradgyatok _őbenne_ 
 ugy _hogy_ a midön _eljön_  _bizodalom_ lehesünk _őelőtte_ és _hogy_ meg ne szegyenittessünk _hogy_ pediglen _megtudhat_ mi légyen a _Krisztus_ maradni _tart_  _jól_ elménkben ugyan azon szent _János_ ezeket a szavait _aki_ azt mondgya _hogy_  _aki_  _Krisztus_ marad annak ugy is _kell_  _járni_ valamint a _Krisztus_  _jár_ 

Vége

 _dicsőség_ az Atyanak a _fiú_ és a Szent Léleknek



A _könyv_  _tábla_ 

Elsö _könyv_                    pag

 _I_ szent _János_  _fogantatik_ - 1 

 _II_ A _Krisztus_  _fogantatás_ 3 

 _III_ A sz szüz látogatásárol 5

 _IV_ szent _János_ születésiröl 6

V Az Isten _ki_ nyilatkoztattya sz _József_ a _Krisztus_ születésit 8 

VI A _Krisztus_  _isteni_ születésiröl ibid 

VII A _Krisztus_  _ember_ születésiröl 13 

VIII A _Krisztus_  _körülmetélkedés_ 14 

 _IX_ A mágusokrol 15

X A _Krisztus_ a _templom_ be mutattyák 16 

XI A _Krisztus_  _Egyiptom_ szalad 19 

XII A _Krisztus_ a _templom_  _megtalál_ 21 

XIII szent _János_ predikál 22 

XIV A _Krisztus_ szent _János_  _megkeresztel_ 25 

XV A _Krisztus_  _böjtöl_ és _megkísértetik_ 26 

XVI A _Krisztus_  _bizonyság_  _tesz_ sz _János_ 27 

XVII A _Krisztus_  _tanítvány_  _gyűjt_ 28 

XVIII A _Krisztus_ elsö _csodatétel_ 30 

XIX _ki_ üzi a _templom_ akufárokot 31 

XX A _Krisztus_ Nikodémusal valo _beszélgetés_ 32 

XXI szent _János_  _bizonyság_  _tesz_ akristusrol 33 

XXII szent _János_  _megfogatik_ 35 

XXIII A samaritana aszonyrol 36


Masodik _könyv_ 

 _I_  _Galilea_ prédikál 39 

 _II_ A _Krisztus_ négy apostolt veszen maga mellé 40

 _III_  _Kafarnaum_ az _ördöngös_  _meggyógyít_ 42

 _IV_ A _Krisztus_ meg gyogyittya a szent péter napaját 43

V _feljár_ az egész _Galilea_ 43 

VI A szélvészt _megcsendesít_ 45 

VII A _Krisztus_  _két_  _ördöngös_  _meggyógyít_ 46 

VIII Egy _inaszakadt_  _meggyógyít_  _Kafarnaum_ 49 

 _IX_ Egy publikanust veszen maga mellé 51

X Egy aszonyt a _vérfolyás_  _meggyógyít_ egy leányt _feltámaszt_ 52 

XI _két_ vakot egy némat _meggyógyít_ 54 

XII _harmincnyolc_  _esztendő_ valo beteget _gyógyít_ 55 

XIII Atanitványit azal vadollyák _hogy_ a szombatot meg nem _tart_ 57 

XIV Egy nehány féle _beteg_  _meggyógyít_ szombaton 58 

XV Tizen _két_ Apostolt választ 59 

XVI Hogy mitsoda _igazság_  _tanít_ a _hegy_ 61 

XVII Egy _bélpoklos_  _meggyógyít_ 66 

XVIII A százados szolgájat meg gyogyittya 67 

XIX Egy _halott_  _feltámaszt_ 68 

XX _János_  _két_  _tanítvány_  _küld_ akristushoz 69 

XXI Hogy a _Krisztus_ mit _hány_ a sidoknak szemekre

71 XXII Egy _bűnös_ aszonynak _megtérés_ 72 

XXIII Egy vak és néma _ördöngös_  _meggyógyít_ 74 

XXIV A _farizeus_  _jel_  _kér_ 75 

XXV Egy nehány _példabeszéd_ mond 78 

XXVI meg más _példabeszéd_ 80 

XXVII A _Krisztus_ názárethbe megyen 83 

XXVIII _Galilea_  _feljár_ és az apostolit predikáltattya 85 

XXIX _Heródes_ szent _János_ meg öleti 87


Harmadik _könyv_ 

 _I_ A _Krisztus_  _ötezer_  _ember_  _megelégít_  _öt_  _kenyér_  _két_  _hal_ 89 

 _II_ A _Krisztus_ avizen _jár_ szent péterel 91 

 _III_ A _Krisztus_ meg mutattya a sidoknak _hogy_ ö az _élő_  _kenyér_ 92

 _IV_ A _farizeus_ azon panaszolkodnak _hogy_ azapostolok mosdatlan _kéz_  _eszik_ 96 

V A _Krisztus_ egy _ördöngös_ leányt _meggyógyít_ 98 

VI Egy süket és néma _ember_  _meggyógyít_ 99 

VII _négyezer_  _ember_  _megelégít_  _hét_  _kenyér_ 100 

VIII _farizeus_  _jel_  _kér_ ibid 

 _IX_ Egy vakot _meggyógyít_  _Betszaida_ 102 

X szent péter Isten _fia_ vallya leni _Jézus_ ibid 

XI Elöre meg mondgya _halál_  _tanítvány_ 103 

XII A szinét el változtattya 105 

XIII egy _ördöngös_ lunaticust _meggyógyít_ 107 

XIV A _halál_  _megjövendöl_ és adot _fizet_ 109 

XV A _Krisztus_  _megfedd_ atanitványok nagyra vágyásit 110

XVI rendet szab mind az _intés_ mind a _bocsánat_ 111

XVII _Jeruzsálem_ megyen a satoros irmepekre 113 

XVIII _tíz_  _bélpoklos_  _meggyógyít_ 114 

XIX A _templom_  _tanít_ 115 

XX A _házasságtörés_  _esik_ aszszonyt meg szabaditya 118 

XXI A _templom_  _tanítván_ meg akarják kövezni 119 

XXII egy vakot _meggyógyít_ 122

XXIII meg mutattya _hogy_ ö ajó pásztor 126

XXIV _hetvenkét_  _tanítvány_ választ 127 

XXV Egy _írástudó_  _doktor_ meg mutattya a _felebaráti_ szeretetet 129 

XXVI Marthához megyen szállani 130 

XXVII A _farizeus_ és a _doktor_ szemekre _hány_ vétkeket 131 

XXVIII _sok_  _oktatás_  _ad_  _tanítvány_ 134 

XXIX A penitentziának szükségit meg mutattya 138 

XXX egy _meggörbedett_ aszonyt _meggyógyít_ 139 

XXXI A sidok meg akarják kövezni 140 

XXXII Elöre meg mondgya a _Jeruzsálem_ romlását 141

XXXIII egy _vízkórságos_  _ember_  _meggyógyít_ 143 

XXXIV Azért _eljön_  _hogy_ a maga _ország_  _hív_ az _ember_ 145 

XXXV meg mutattya mit _kell_  _cselekedni_ az üdveségre 146

XXXVI A _megtérő_  _bűnös_ magához _fogad_ 147 

XXXVII Az alamisnát _hagy_ 150 

XXXVIII _hogy_ a _házasság_ nintsen el választás 153 

XXXIX A maga _ország_  _beszél_ anépnek 155 

XL Az alázatoságot _tanít_ 156 

XLI A _kisgyermek_ meg áldgya 157 

XLII _hogy_ mitsoda nehéz az üdveség 158 

XLIII meg magyaráza miképen lésznek az _első_ utolsoká 161 

XLIV Lázárt _feltámaszt_ 164

XLV A sidok _tanács_  _tart_  _Jézus_ ellen 169 

XLVI A samaritánusok bé nem _fogad_ 170 

XLVII A maga _halál_  _harmadik_  _előre_ meg mondgya 172 

XLVIII Meg fedi a _tanítvány_ nagyra vágyásit 173 

XLIX Zakéushoz szál 174

L A sidok azt _gondol_  _hogy_ a _Krisztus_ az Isten _ország_ nékik _ki_ nyilatkoztattya 176 

LI _két_ vakot _meggyógyít_ 178 

LII _Betánia_ vatsorál 179


Negyedik _könyv_ 

 _I_  _Jeruzsálem_  _dicsőséges_ valo bé menetele 181 

 _II_ Sirattya _Jeruzsálem_ romlását 183

 _III_ Ismét meg mondgya _halál_ 185

 _IV_ A _fügefa_ meg átkoza 188

V _ki_ üzi a _kufár_ a _templom_ 189 

VI A _Krisztus_ mondási a _farizeus_ és a _doktor_ 192 

VII A szöllö mivesekröl valo _példabeszéd_ 194 

VIII A menyegzöröl valo _példabeszéd_ 197

 _IX_ Meg szégyeniti a _farizeus_ 199 

X Meg szegyeniti a saduceusokot 201 

XI Meg mutattya _hogy_ melyik a _nagy_ parantsolat 202 

XII _ki_ nyilatkoztattya a _farizeus_  _gonoszság_ 204 

XIII Egy _özvegyasszony_  _adakozás_  _megdicsér_ 205 

XIV Elöre meg mondgya _Jeruzsálem_ el pusztulását 205 

XV Meg _jövendöl_ a második _eljövetel_ 209 

XVI A vigyázásra _tanít_ 211 

XVII A _tíz_ szüzekröl valo _példabeszéd_ 213 

XVIII A szolgákrol valo _példabeszéd_ 214 

XIX Az utolso _ítélet_ 216 

XX A sidok _tanács_  _tart_ ellene 218 

XXI _hogy_ mi volt a sidok _húsvét_ 219 

XXII Az utolso vatsorárol 223

XXIII Az Apostolok lábait meg mosa 224

XXIV Az _oltár_ szenttséget szerzi 227

XXV Meg _jövendöl_ a sz péter _megtagadás_ 229 

XXVI vigasztalya apostolit 233 

XXVII _oktat_ az Apostolit 236 

XXVIII _Jézus_  _imádkozik_ az Attyának 242 

XXIX _Jézus_  _három_  _imádkozik_ a _Getsemáne-kert_ 244 

XXX A _Krisztus_ meg fogják 247 

XXXI _Kaifás_ viszik 249 

XXXII péter meg tagadgya akristust 252 

XXXIII _Júdás_ magát meg öli 255 

XXXIV pilatus elöt vádoltatik 256 

XXXV _Heródes_  _ő_  _megvet_ 258 

XXXVI A _tolvaj_ inkáb meg szabadittyák mint sem _Jézus_ 259 

XXXVII A _Krisztus_  _megostoroztatik_ 262 

XXXVIII pilatus _halál_  _ítél_ 263 

XXXIX A _Krisztus_  _felfeszít_ 265

XL _Jézus_ akereszten valo szavai 267

XLI _Jézus_  _halál_ 270 

XLII _Jézus_ el temetetik 272 

XLIII _Jézus_  _feltámad_ 274 

XLIV _Jézus_ magdolnának _megjelenik_ 276 

XLV _Jézus_ az aszonyoknak _megjelenik_ 278 

XLVI _Jézus_  _megjelenik_  _két_  _tanítvány_ és péternek 280 

XLVII _megjelenik_ az Apostoloknak 283 

XLVIII A _csodálatos_  _halászat_ 286 

XLIX _Jézus_ a _juh_ sz péterre hiza 288 

L Az apostolit _oktat_ 290 

LI _Jézus_ utolszori _megjelenés_ 293 

LII A _Krisztus_ menybe meneteléröl 293 

LIII A _Krisztus_ menyekbe valo _dicsőséges_  _élet_ 295 

LIV Bé fejezés 299

�	 aug _de_ ver rel 63 16

�	 st aug _de_ cat rud c 6

�	 gal 2 20

�	 joan 4 1 9

�	 1 petr 1 18

�	 joan 1 11

�	 joan3 1

�	 sap 2 12

�	 aug _de_ ver rel c 16

�	 aug _de_ ver rel c 16

�	 aug _de_ cat rud c 22

�	 aug 1 1 _de_ conf cr c 35

�	 aug _de_ ver rel c 16

�	 joan 10 18

�	 joan 11 33

�	 rom 8 29

�	 1 cor 15 49

�	 Cypr _de_ idol van

�	 luk 12 49

�	 _I_ sz _János_  _fogantatik_ luk 1

�	 _II_ a _Krisztus_  _fogantatás_ luk 1

�	 _III_ a sz szüz látogatásárol luk 1

�	 _IV_ sz _János_ születéséröl

�	 V Az Isten nyilat koztattya sz _József_ a _Krisztus_ születésit

�	 Isai 14

�	 VI A _Krisztus_  _isteni_ születéséröl

�	 joan 1

�	 VII A _Krisztus_  _ember_ születéséröl luk 2

�	 VIII A _Krisztus_  _körülmetélkedés_ luk 12

�	 _IX_ A mágusokrol matth 2

�	 micch 7

�	 X A _Krisztus_  _templom_ valo bé mutatásárol luk 2

�	 ev 12

�	 XI A _Krisztus_  _Egyiptom_ valo meneteléröl matth 2

�	 XII A _Krisztus_ a _doktor_  _között_  _találtatik_ luk 2

�	 XIII Szent _János_ predikálásárol matth 3 mark 1 luk 3

�	 malak 3 1

�	 Isa 40 3

�	 XIV A _Krisztus_ sz _János_  _megkeresztel_ matth 3 mark 1 luk 3

�	 XV A _Krisztus_  _megkereszteltetik_ és _kísértetik_ matth 4 mark 1 luk 4

�	 XVI szent _János_  _bizonyság_ tészen a _Krisztus_ joan 1

�	 XVII A _Krisztus_  _tanítvány_  _kezd_  _gyűjteni_ joan 1

�	 XVIII A _Krisztus_ elsö _csodatétel_ joan 2

�	 XIX A _Krisztus_ a _templom_  _kihajt_ az árusokot joan 2

�	 XX A _Krisztus_ nicode musal valo _beszélgetés_ joan 3

�	 XXI szent _János_ ujab _bizonyság_ tészen a _Krisztus_ joan 3

�	 XXII szent _János_  _megfogatás_ matth 14 mark 6 luk 3

�	 XXIII a samaritána aszonyrol joan 4

�	 _I_ A _Krisztus_  _Galilea_ valo predikálásarol matth 4 mark 1 luk 4 joan 4

�	 _II_ akristus negy apostolokot _hív_ magához matth 4 mark 1

�	 luk 5 1

�	 _III_ A _Krisztus_  _ördöngös_  _gyógyít_  _Kafarnaum_ matth 4 mark 1 luk 4

�	 _IV_ A _Krisztus_ meg gyogyittya a szent péter napáját matth 8 mark 1 luk 4

�	 V a _Krisztus_  _Galilea_  _feljár_ matth 8 mark 1 luk 4

�	 luk 9

�	 VI A _Krisztus_ a szélvézt _megcsendesít_ matth 8 mark 4 luk 8

�	 VII A _Krisztus_  _két_  _ördöngös_ meg szabadit matth 8 mark 5 luk 8

�	 VIII A _Krisztus_ egy _inaszakadt_  _ember_  _meggyógyít_ matth 9 mark 5 luk 5

�	 _IX_ akristus egy publicánust magához _hív_ matth 9 mark 2 luk 5

�	 ozé 6 6

�	 X A _Krisztus_ egy aszonyt a _vérfolyás_  _meggyógyít_ és egy leányt _feltámaszt_ matth 9 mark 5 luk 8

�	 XI A _Krisztus_  _két_ vakot és egy némát _meggyógyít_ matth 9

�	 XII A _Krisztus_  _harmincnyolc_  _esztendős_ beteget _gyógyít_ joan 5

�	 XIII a _tanítvány_ azal vádollyák _hogy_ a szombat napot meg szeggik matth 12 mark 2 l uk 6

�	 XIV A _Krisztus_ egy nehány beteget _meggyógyít_ szombat napon matth 12 mark 3 luk 6

�	 XV A _Krisztus_  _tizenkét_ apostolt választ matth 5 mark 3 luk 6

�	 XVI _hogy_ mitsoda _igazság_  _tanít_ a _Krisztus_ a _hegy_ matth 5 luk 6

�	 matth 6

�	 matth 7 luk 6

�	 XVII A _Krisztus_ egy _bélpoklos_  _meggyógyít_ matth 8

�	 XVIII A _Krisztus_ meg gyogyittya a százados szolgáját matth 8 luk 7

�	 XIX A _Krisztus_ egy _halott_  _támaszt_ luk 7

�	 XX _János_  _két_  _tanítvány_  _küld_ akristushoz matth 11 luk 7

�	 XXI A _Krisztus_  _megfedd_ a sidokot matth 11 luk 7

�	 Matth 11 luk 10

�	 XXII egy _bűnös_ aszonynak _megtérés_ 

�	 XXIII a _Krisztus_  _meggyógyít_ égy vak és néma _ördöngös_ matth 12 mark 3 luk 11

�	 XXIV A _farizeus_  _csoda_  _kér_ matth 12 luk 11

�	 matth 12 mark 3 luk 8

�	 XXV A _Krisztus_  _példabeszéd_  _eléhoz_ matth 13 mark 4 luk 8

�	 XXVI más _példabeszéd_ matth 13 mark 4 luk 13

�	 1 cor 3 6

�	 XXVII A _Krisztus_ názarethben prédikál matth 13 mark 6 luk 4

�	 XXVIII A _Krisztus_  _Galilea_ megyen és a _tanítvány_ prédikáltattya matth 9 luk 8

�	 matth 10 mark 6 luk 9

�	 XXIX _Heródes_  _fej_ véteti _keresztelő_ szent _János_ matth 14 mark 6

�	 _I_ A _Krisztus_  _ötezer_  _ember_  _megelégít_  _öt_  _kenyér_  _két_  _hal_ matth 14 mark 6 luk 9 jan 6

�	 _II_ A _Krisztus_ a vizen _jár_ sz pétert is magához _hív_ matth 14 mark 6 joan 6

�	 _III_ A _Krisztus_ meg mutattya a sidoknak _hogy_ ö az _élő_  _kenyér_ joan 6

�	 _IV_ A _farizeus_  _bán_  _hogy_ mosdatlan _kéz_  _eszik_ az apostolok matth 15 mark 7 joan 7

�	 V A _Krisztus_ egy _ördöngös_ leányt meg szabadit matth 15 mark 7

�	 VI A _Krisztus_ egy süket és néma _ember_  _meggyógyít_ matth 15 mark 7

�	 VII _Jézus_  _négyezer_  _ember_  _megelégít_  _hét_  _kenyér_ matth 15 mark 8

�	 VIII A _farizeus_  _jel_  _kíván_ matth 16 marc 8 luk 12

�	 _IX_ A _Krisztus_ egy vakot _meggyógyít_ mark 8

�	 X sz péter Isten _fia_ valya lenni _Jézus_ matth 16 mark 8 luk 9

�	 XI A _Krisztus_  _megjelent_  _halál_  _tanítvány_ matth 16 mark 8 luk 9

�	 XII _Jézus_ szinében ahegyen _elváltozik_ matth 17 mark 9 luk 9

�	 XIII A _Krisztus_ egy _ördöngös_ lunaticust _meggyógyít_ matth 17 mark 9 luk 5

�	 luk 17 5

�	 XIV A _Krisztus_  _halál_  _megjövendöl_ és az adot meg _fizet_ matth 17 mark 9 luk 9

�	 XV A _Krisztus_  _megfedd_ atanitványok nagyra vágyásit matth 18 mark 9 luk 9 és 17

�	 XVI rendet szab mind az _intés_ mind abotsánatra matth 18 luk 17

�	 XVII A _Krisztus_  _Jeruzsálem_ mégyen a sátoros _ünnep_ joan 7

�	 XVIII A _Krisztus_  _tíz_  _bélpoklos_  _meggyógyít_ luk 17

�	 XIX A _Krisztus_ a _templom_  _tanít_ joan 7

�	 XX aházaság töresben _esik_ aszonynak _élet_ meg menti joan 8

�	 XXI A _Krisztus_ meg akarják kövezni joan 8

�	 XXII A _Krisztus_  _meggyógyít_ egy vakon születet _ember_ joan 9

�	 XXIII A _Krisztus_ meg mutattya _hogy_ ö a _jó_ pásztor joan 10

�	 XXIV _Jézus_  _hetven_  _tanítvány_ választ matth 11 luk 10

�	 XXV egy _írástudó_  _doktor_ meg mutattya a _felebaráti_ szeretetet luk 10

�	 XXVI marta _Jézus_ a _ház_  _fogad_ luk 10

�	 XXVII A _farizeus_ szemekre _hány_ vétkeket matth 23 luk 11

�	 XXVIII A _Krisztus_  _sok_  _oktatás_  _ad_  _tanítvány_ luk 12

�	 luk 17 10

�	 XXIX meg mutattya a penitentziának szükséges voltát luk 13

�	 XXX egy _görbe_ aszonyt _meggyógyít_ luk 13

�	 XXXI A sidok _ismét_ meg akarják kövezni joan 10

�	 matth 19 mark 10 joan 10

�	 XXXII Elöre meg mondgya a _Jeruzsálem_ el romlását luk 13

�	 XXXIII egy _vízkórságos_  _ember_  _meggyógyít_ luk 14

�	 XXXIV _hogy_ azért _eljön_  _hogy_ a maga _ország_  _hív_ az _ember_ luk 14

�	 XXXV meg _tanít_ az üdveségnek modgyára luk 14

�	 XXXVI a _megtérő_  _bűnös_ magához _fogad_ luk 15

�	 XXXVII az alamisnálkodást _hagy_ luk 16

�	 XXXVIII meg mutattya _hogy_ a _házasság_ nintsen el választás matth 19 mark 10 luk 16

�	 XXXIX A maga _ország_  _beszél_ anépnek luk 17

�	 XL az alázatoságra _tanít_ luk 18

�	 XLI Gyermekeket áld meg matth 19 mark 10 luk 18

�	 XLII _hogy_ mitsoda nehéz agazdagoknak üdvezülni matth 19 mark 10 luk 18

�	 XLIII meg magyaráza _hogy_ mi formában lésznek az _első_ utolsoká az Isten _ország_ matth 19 et 20

�	 2 petr 1 10

�	 XLIV lázárt _feltámaszt_ joan 11

�	 XLV A sidok _tanács_  _tart_  _Jézus_ ellen joan 11

�	 XLVI A samaritánusok bé nem _fogad_ luk 9

�	 XLVII Elöre meg mondgya a maga _halál_  _harmadik_ matth 20 mark 10 l uk 18

�	 XLVIII _megfedd_  _tanítvány_ nagyra vágyodásokot matth 20 mark 10

�	 XLIX Zakaeus _ház_ szál meg luk 19

�	 L A sidok azt _gondol_  _hogy_ az Isten _ország_ nékik _ki_ nyilatkoztattya luk 19

�	 LI _Jézus_  _két_ vakot _meggyógyít_ matth 20 mark 10 luk 19

�	 L _II_  _Betánia_ vatsorál matth 26 mark 14 joan 12

�	 _I_  _Jeruzsálem_  _győzedelmes_ bé megyen matth 21 mark 11 luk 19 joan 12

�	 zak 9 9

�	 _II_  _Jézus_ sirattya _Jeruzsálem_ pusztulását matth 21 luk 19

�	 _III_ ahalálát _megjövendöl_ joan 12

�	 joan 12

�	 _IV_ meg átkozá a _fügefa_ matth 21 mark 11

�	 V _kihajt_ a _kufár_ a _templom_ matth 21 mark 11 luk 19

�	 ps 8

�	 VI a _Krisztus_ mondási a papoknak és a _doktor_ matth 21 mark 11 luk 20

�	 matth 21

�	 VII A szöllö mivesekröl valo _példabeszéd_ matth 21 mark 12 luk 10

�	 VIII amenyegzöröl valo _példabeszéd_ matth 22

�	 _IX_ meg szégyenitti a _farizeus_ matth 22 mark 12 luk 20

�	 X meg szegyenitti a sadduceusokot matth 22 mark 12 luk 20

�	 XI meg mutattya _hogy_ melyik az nagyob parantsolat matth 22 mark 12

�	 ps 109

�	 XII _ki_ nyilatkoztattya a _farizeus_  _gonoszság_ matth 23 mark 12 luk 20

�	 XIII egy _özvegyasszony_  _adakozás_  _megdicsér_ mark 12 luk 21

�	 XIV _megjövendöl_ atemplom el pusztulását matth 24 mark 13 luk 21

�	 XV _megjövendöl_ a második _eljövetel_ matth 24 mark 13 luk 21

�	 XVI a vigyázásra _tanít_ mark 13 luk 21

�	 XVII a _tíz_ szüzröl valo _példabeszéd_ matth 25

�	 XVIII a szolgákrol valo _példabeszéd_ matth 25

�	 XIX az _ítélet_ matth 25

�	 XX A sidok _Jézus_ ellen _tanács_  _tart_ matth 26 mark 14 luk 22

�	 XXI _hogy_ mi volt a sidok _húsvét_ 

�	 XXII az utolso vatsorárol matth 26 mark14 luk 22

�	 XXIII meg mosa lábait az apostolinak joan 13

�	 XXIV a szent _Eucharisztia_ szerzi és _megjövendöl_ a _Júdás_ el árulását matth 26 mark 14 luk 22

�	 matth 26 mark 14 luk 22 joan 13

�	 XXV _megjövendöl_ a sz péter _megtagadás_ matth 26 mark 14 luk 22 joan 13

�	 zak 15

�	 Isai 53 12

�	 XXVI meg vigasztallya az apostolokot joan 14

�	 XXVII _oktat_ az apostolit joan 15

�	 joan 16

�	 XXVIII akristus _imádkozik_ az attyának joan 17

�	 XXIX a _Krisztus_  _három_  _imádkozik_ a _Getsemáne-kert_ matth 26 mark 14 luk 22 joan 18

�	 XXX _Jézus_  _megfogatik_ matth 26 mark 14 luk 22 joan 18

�	 XXXI _Kaifás_ viszik matth 26 mark 14 luk 22 joan 18

�	 XXXII péter a _Krisztus_ meg tagadgya matth 26 mark 14 luk 22 joan 18

�	 XXXIII _Júdás_ magát megöli matth 27

�	 zaka 11 12

�	 XXXIV pilatus elöt vádoltatik joan 18

�	 matth 27 mark 15 luk 23 joan 18

�	 XXXV _Heródes_ viszik _Jézus_ luk 23

�	 XXXVI atolvajt inkáb meg szabadittyák mint sem _Jézus_ matth 27 luk 23 joan 18

�	 XXXVII _Jézus_  _megostoroztatik_ és _tövis_  _koronáztatik_ matth 27 mark 15 luk 23 joan 19

�	 XXXVIII pilátus _halál_  _ítél_  _Jézus_ joan 19

�	 matth 27 mark 15 luk 23 joan 19

�	 XXXIX _Jézus_  _felfeszít_ matth 27 mark 15 luk 23 joan 19

�	 Isa 53 12

�	 XL _Jézus_ akereszten valo szavai matth 27 mark 15 luk 23 joan 19

�	 XLI _Jézus_  _halál_ matth 27 mark 15 luk 23 joan 19

�	 zak 12 10 exod 12 46

�	 XLII _Jézus_  _eltemetés_ matth 27 mark 15 luk 28 joan 19

�	 XLIII _Jézus_  _feltámad_ matth 28 mark 16 luk 24 joan 20

�	 XLIV _Jézus_  _megjelenik_ m magdolnának mark 16 joan 20

�	 XLV _Jézus_  _megjelenik_ az aszonyoknak matth 28 mark 16 luk 24

�	 XLVI _megjelenik_  _két_  _tanítvány_ és péternek mark 16 luk 24

�	 XLVII _Jézus_  _megjelenik_ az apostoloknak mark 16 luk 24 joan 20

�	 XLVIII a _csodálatos_  _halászat_ j oan 21 XLIX _Jézus_ sz péterre _bíz_  _juh_ joan 21

�	 L _Jézus_ az apostolit _oktat_ Matth 28 mark 16 luk 24 Act 1

�	 matth 28

�	 1 Cor 15 6

�	 LI _utóbbszori_  _megjelenés_  _Jézus_ luk 24 act 1

�	 LII _Jézus_ menyben meneteleröl mark 16 luk 24 act 1

�	 LIII _Jézus_  _dicsőséges_  _élet_ a menyekben joan 20 30

�	 joan 14 2

�	 hebr 6 15

�	 act 7 55

�	 eph 1 20

�	 et 4 15

�	 1 joan 2 1

�	 apoc 5 7

�	 hebr 4 16

�	 hebr 10 19

�	 LIV _befejezés_ 

�	 joan 2 28

�	 ps 1 6



