AZ _ifjú_  _kalauz_ 

A _keresztényi_ ÁITATOSÁGBAN

Az Isten _fia_ valo _imádság_ 

 _elöljáró_  _beszéd_ 


A RÉSZEK _tábla_ 

az _ifjú_  _kalauz_ 
a _keresztényi_ 
Áitatoságban


ELSÖ _könyv_ 

Hogy mitsoda _ok_ és _indulat_  _kötelez_ az _ember_ arra 
 _hogy_ a jó _erkölcs_ adgyák magokat _ifjúság_ 


MÁSODIK _könyv_ 

Hogy mitsoda szükseges modokal lehet jó
 _erkölcsű_ lenni az _ifjúság_ 


 _harmadik_  _könyv_ 

Hogy mitsoda akadályok _elfordít_ az
 _ifjú_ a jó _erkölcs_ 


NEGYEDIK _könyv_ 

Az _ifjúság_ szükséges jó _erkölcs_ 


 _ötödik_  _könyv_ 
Az _élet_ rendének választásárol



AZ _ifjú_  _kalauz_ 
AZ ISTEN UTTYÁBAN


 _elöljáró_  _beszéd_ 


ELSÖ SZAKASZ

Hogy micsoda _ok_  _kötelez_ az _ember_ az jó
 _erkölcs_ adni magokot _ifjúság_ 


MÁSODIK SZAKASZ

Az _ifjúság_ az jó _erkölcs_ valo szertevésnek
módgyairól


 _harmadik_ SZAKASZ

Hogy micsoda akadályok _elfordít_ az _ifjú_ 
az _jó_  _erkölcs_ 


NEGYEDIK SZAKASZ

Azokról az jó _erkölcs_ mellyek szüksegesek
az _ifjúság_ 


 _ötödik_ SZAKASZ

Az _élet_ rendinek választásárol


AZ _ifjú_  _kalauz_ 

A _keresztényi_ ÁITATOSÁGBAN

1751

Az Isten _fia_ valo _imádság_ 

Tenéked _ó_ ’ lelkeknek ura akarom és _kell_ is szentelni ezt amunkát _tetőlled_ vettem szükséges azért _hogy_ néked viszá is adgyam és ezt néked _ajánlván_ olyat adok viszá a mely tégedet _illik_ 
 minden _ok_ itt ate _isteni_  _ige_ vannak fel _téve_ és azok a mellyeket Szent Lélek méltoztatot sugarlani a _te_ nagy szolgaidnak ate _kegyelem_ segitett arra _hogy_ azokot rendiben _tesz_  _ehhez_ a munkához azért a nagy _buzgóság_  _kezd_ a melyel voltál az emberek 
 üdveségekhez a _föld_ valo létedkor és remélvén segittségedet _bizodalom_  _kezd_  _ehhez_  _ó_ ’ én _isten_ vegyed _kedves_ ajándékodot és azt meg ne vessed méltatlanságáért annak _aki_ néked ajánlya adgyad _hogy_ az én nyomoru voltom meg ne _tartóztat_  _jóság_  _erő_ és meg ne gátollya szent _oktatás_  _gyümölcs_  _hozni_ a lelkekben

Szenttséges _Jézus_  _tesz_  _foganatos_ szent Lelkedel _-e_  _könyv_ lévö szókót adgyad _hogy_ mind azok akik ezt _olvas_ meg üsmerjék magokban miképen _tartozik_ tégedet szolgálni és _hogy_ mely igen _kíván_ üdveségeket _beszél_ uram az ö sziveknek a midön ezek abetük _beszél_ szemeknek és _kegyelem_  _olt_  _beléje_ az _oktatás_ a melyeket itt _talál_ üdveségekre Ideje és szükséges _hogy_ meg mutassad az _ifjú_ lelkeknek _irgalmasság_  _erő_ Tempus faciendi Domine dissipaverunt legem tuam nagyob része _közüle_  _akkor_  _elhagy_ a midön szolgálatodot _kell_  _elkezdeni_  _elfelejt_ a nagy _kötés_ mellyet _tesz_ veled a _keresztség_ és azt a _megbecsülhetetlen_  _kegyelem_ melyet vettek _jóság_  _ó_ ’ meg válto Isten ne _enged_ el veszni a lelkeket _aki_ véredel váltottad meg és _aki_ üdveségekért anyi szeretetet mutattál _tart_ öket szolgálatodban és ne _enged_  _hogy_  _meghajt_  _térd_ a _Baal_ elöt ujisd meg papjaidnak szivekben azt a _buzgóságos_ a melyel voltál az _ifjú_ üdveségihez és _megad_ nékem azt a _kegyelem_ a melyet alázatoságal _kér_  _hogy_  _hűség_  _fordíthat_ minden munkáimot _dicsőség_ 

 _elöljáró_  _beszéd_ 

Ennek a _könyv_  _kedves_  _olvasó_ igen _kevés_ szüksége vagyon az _elöljáró_  _beszéd_ és _ha_  _egy_  _csinál_ azt tsak azért _hogy_  _megtud_  _hogy_ nem _csinálni_ mivel az _elöljáró_  _beszéd_ arra valok _hogy_ az _olvasó_ meg _tud_ az auctornak szándékát vagy azt _hogy_ mi _okoz_ munkáját vagy _hogy_ mitsoda rendre és _haszon_  _kell_ vigyázni munkájában A mi pedig az én szándékomot _illet_ a nem _egyéb_  _hanem_ a mint a _könyv_ neveztem az _ifjú_  _kalauz_  _hogy_ az _ifjú_  _oktatás_ vegyenek az áitatoságban eminden szándékom és _cél_ akarván magamot _oktatni_  _gondolván_  _hogy_ a mit magam számára _ír_ ugyan a szolgálhatna az _ifjú_  _oktatás_ is és ugy a nékem _hasznos_ volna mivel a _bizonyos_  _hogy_ atanitás atanulásnak _jobb_ modgya rendben vévén _tehát_ ezt a _könyv_  _abban_  _öt_  _dolog_  _traktál_ a melyek leg szükségesebnek láttzottak lenni _hogy_ az _ifjú_  _elegendő_  _oktatás_ vehesenek az áitatoságra Elöször _hogy_ mitsoda _indulat_  _kötelez_  _ők_ arra Masodszor _hogy_ mitsoda modon nyerhetik azt meg Harmadszor _hogy_ mitsoda akadályok és nehezségek _találtatik_  _abban_ Negyedszer _hogy_ mitsoda jó _erkölcs_  _kívántatik_ nékik Ötödször _hogy_ miképen _tud_  _jól_ meg választani azéletnek rendét ez olyan _dolog_ a melyet nem igen üsmérik az _ifjú_ 

A Mi pedig ennek a _könyv_  _haszon_  _illet_ arrol _kedves_  _olvasó_ nem _énnekem_  _hanem_ néked _kell_  _ítélet_  _tenni_ mint _hogy_ arra avégre _írattatik_  _hogy_ az _ifjú_  _oktatás_ legyen _hasznos_ fogod _tehát_  _becsülni_ a mely _dolog_ pedig _tele_ ez a _könyv_ azokat vagy a _Szentírás_ vagy a szent Atyákbol vették _ki_ azok _hasonló_  _ítélet_  _tetet_ veled _hogy_  _ha_ pedig a rend melyet _tart_ néked _könnyű_ láttzik ugy egész lesz az _ítélet_ is

 _de_ azt jó meg tudni _hogy_ tsak az _ifjú_  _ír_ és tsak _őneki_  _készít_ ezt a munkát _hogy_  _ha_ pediglen _idős_  _korú_  _olvas_ ezt _kér_  _hogy_  _felebaráti_ szeretettel _olvas_ meg mentvén _ha_ mi _fogyatkozás_  _talál_  _abban_ és vegyék _jól_ a mi jót _abban_  _talál_  _de_  _te_ ( _kedves_  _olvasó_  _aki_  _ír_ ezt a _könyv_ ) arra _kér_  _hogy_  _fordít_  _haszon_ ezt a munkát melyet az üdveségedre adok néked _ebben_ az _oktatás_  _fia_ nevezlek mivel _ebben_ ugy _tekint_ mint _fia_  _olvas_  _tehát_ ezt a _könyv_  _hogy_ az üdveségedre _oktattatik_ és jó _idő_  _megtanul_ mit _kelletik_  _cselekedni_ egész _élet_  _tudniillik_ azt szolgálni a kinek mindenel _tartozik_  _hogy_ pediglen valoságos _haszon_  _fordíthat_  _két_  _dolog_  _kíván_  _tőle_ 

Elöször _hogy_ ezt a _könyv_ atanulásnak _kedv_  _olvas_  _figyelmetesség_ és rendiben egy más után


 Másodszor _meggondol_ azt _hogy_ nem én _tanít_  _hanem_ az Isten _aki_  _elöben_ adgya a _Szentírás_ lévö szent _oktatás_ és a szent Atyák _írás_  _olvas_  _tehát_ azt azal a _tisztelet_ a melyel _tartozik_ annak az _imádandó_ mesternek és _keres_  _abban_ a szenttséges _forrás_ a _bölcsesség_ a mely nélkül minden más tsak _bolondság_  _boldog_ vagy _ha_ azt ugy _keres_ a mint _kell_ : és _hogy_  _ha_ még azt is el mondhatod a _bölcs_  _ember_  _hogy_  _ifjúság_  _keres_ abölcseséget és valojában arra adván magadot azt _megtalál_ és _abban_  _elémegy_ adgyad _tehát_ valamint ö az _isten_ a _dicsőség_ Danti sapientiam dabo gloriam és olyan _haszon_ vész magadnak a mely _örökké_ meg marad


A RÉSZEK _tábla_ 


Elsö _könyv_ 

Hogy mitsoda _ok_ és _indulat_  _kötelez_ az _ember_ arra _hogy_ a jó _erkölcs_ adgyák magokat _ifjúság_ 

Első Rész Hogy mitsoda végre _teremtetik_ az _ember_ 1

2 Rész A _keresztség_  _kegyelem_ valo _hívatás_ és annak _kötelesség_ 9

 _I_ Articulus A _keresztényi_ rend nagyságárol és akegyelemröl amelyet az Isten _tesz_ azal a kit arra a rendre _hív_ 10

 _II_ Art A _kereszt_ nagy _kötelesség_ 13

3 Rész Hogy az Isten _különös_  _kíván_ és _kedvel_ az _ifjúság_ szolgálattyát 17

4 Rész Hogy az Isten _különös_ szereti az _ifjú_ és _hogy_  _örömest_ mutattya _hozzá_  _kegyelem_ 22

5 Rész Hogy azok _aki_ nem adgyák _isten_ magokot _ifjúság_ igen _megbosszant_ 28

6 Rész Hogy az Isten utállya arosz _erkölcsű_  _ifjú_ 34

7 Rész Hogy rend _szerint_ az _ifjúság_  _idő_  _függ_ az üdveség 41

8 Rész Hogy azok akik a jó _erkölcs_  _követ_  _ifjúság_ rend _szerint_ azt meg is _tart_  _könnyű_ egész _élet_ 45

9 Rész A _Szentírás_ valo nevezetes példák 51

10 Rész Hogy azok akik arosz _erkölcs_ adták volt magokot _ifjúkor_  _abból_ nehezen _kitér_ és ugy _történhet_ik_  _hogy_  _talán_  _soha_ sem 61

11 Rész A _feljebb_ mondot _dolog_ valo példák 68

12 Rész Azokrol valo példák _aki_  _soha_ el nem _hagy_  _ifjúság_ rosz _erkölcs_ 78

13 Rész Hogy mitsoda nagy roszak _következik_ az _ifjúság_ rosz _élet_ 84

 _I_ Art Az elsö roszrol mely a _halál_ a melyet az _ifjúság_ vétkei _okoz_  _idő_ elöt sokaknak 85

 _II_ Art A második rosz a mely az _ifjúság_ tett vétekért vagyon az elmének meg vakulása és a vétekben valo _megkeményedés_ 88

 _III_ Art A _harmadik_ rosz a _sok_ szép reménségeknek el vesztése 91

 _IV_ Art Negyedik rosz származván az _ifjúság_ vétkeitöl az emberek _között_ valo vétkeknek _eláradás_ 97

14 Rész Hogy az _ördög_ minden _erő_ arra _fordít_  _hogy_ az _ifjú_ arosz _erkölcs_ vihese 100

15 Rész _befejezés_ mind annak valamit mondottunk _ebben_ az elsö _könyv_ 105


Második _könyv_ 

Hogy mitsoda szükséges modokkal lehet jó _erkölcsű_ lenni az _ifjúság_ 112

Elsö Resz _hogy_ miben ályon a valoságos jó _erkölcs_ 113

2 Rész Hogy a jó _erkölcs_ ugy nyerik meg _ha_ azt _óhajt_ 117

3 Rész Azimádságrol _harmadik_ módgya a jó _erkölcs_ el nyerésinek 119

4 Rész Hogy szeretni _kell_ és _keresni_ az _oktatás_ 123

5 Rész Hogy mitsoda szükséges a jó _erkölcs_ uttyában a _kalauz_  _főképpen_ az _ifjúság_  _idő_ 125

6 Rész A _gyónás_  _először_ a _közönséges_ valo _gyónás_ 132

7 Rész A rend _szerint_ valo _gyónás_ 139

8 Rész A _gyónás_ valo szükséges _oktatás_ 142

9 Rész A szent _communio_ 148

10 Rész Mint _kell_ a szent _communio_  _készülni_ 150

11 Rész A regi _imádság_ 154

12 Rész Az _esteli_  _imádság_ 158

13 Rész A szent Miséröl 162

14 Rész A munkárol és aidö _töltés_ 165

15 Rész A maga meg üsmérés igen szükséges az _ifjú_ 168

16 Rész A jó _könyv_  _olvasás_ 173

17 Rész A rosz _könyv_ 178

18 Rész A jó _társalkodás_ 181

19 Rész A _b_ szüz és _József_ valo aitatoságrol 184

20 Rész Az _őrzőangyal_ és _az_ a szenthez valo áitatoságrol a kinek nevét viselik 192

21 Rész Az _ünnep_ és _különös_ a vasárnaprol 196

22 Rész A parochialis _templom_ valo menetelröl 204


Harmadik _könyv_ 

Hogy mitsoda akadályok _elfordít_ az _ifjú_ a jó _erkölcs_ 217

Elsö Rész Elsö akadállya az _ifjú_ üdveséginek az _oktatás_  _fogyatkozás_ 218

2 Rész A második akadály a szüléknek _kedvezés_ rosz _példaadás_ és rosz _oktatás_ 221

3 Rész A _harmadik_ akadálya az _ifjú_ üdveséginek az _engedetlenség_ 230

4 Rész negyedik akadály az alhatatlanság 236

5 Rész A _jó_ szégyene 240

6 Rész A _hatodik_ akadály a rosz _társaság_ 244

 _I_ Art _hogy_ a mitsoda ártalmas

 _II_ Art _két_  _dolog_ artalmas a rosz _társaság_ a _beszéd_  _és_ a példa 247

 _III_ Art _négyféle_ rosz _társaság_  _kell_ el _kerülni_ 251

7 Rész _hetedik_ akadálya az _ifjú_ üdveséginek a _henyélés_ 253

8 Rész nyoltzadik akadály a szemérmetlenség 260

 _I_ Art _hogy_ a _tisztátalan_ vétek az _ifjúság_  _nagy_  _ellenség_ 261

 _II_ Art _hogy_ mitsoda _keserves_  _dolog_  _követ_ a _tisztátalanság_ 264

 _III_ Art Az olyan nyomorultul _meghalt_ valo példák _aki_ a _tisztátalan_ vétket _követ_ 273

 _IV_ Art A _tisztátalanság_ ellen valo _orvosság_ 281

V Art Hogy a szemérmetlenségnek _ok_ el _kell_  _kerülni_ 285

VI Art Más _egyéb_  _különös_  _orvosság_ a _tisztátalanság_ ellen 291

9 Rész A _kísértet_ 294

 _I_ Art Hogy mi legyen a _kísért_ 295

 _II_ Art _hogy_ a _kísértet_ el nem lehet _kerülni_ és _hogy_  _idő_  _kell_  _készülni_  _az_ 298

 _III_ Art Holmi olyan _gondolat_ melyek az elmét _megerősít_ a _kísértet_ 300

 _IV_ Art Hogy mit _kelletik_  _cselekedni_ a _kísért_  _iránt_ 306

V Art Hogy mitsoda mesterségekel _megcsal_ az _ördög_ az _ember_ a _kísértet_ 309

VI Art Hogy mitsoda _fogyatkozás_  _esik_ az _ifjú_ a _kísértet_ 314

VII Art Hogy mit _kell_  _cselekedni_ a _meggyőzetett_  _kísért_ után 318

VIII Art nevezetes példa a melyböl meg láthatni mint _kelletik_ a _kísért_ ellen állani 320

10 Rész Az akadályokrol mely a _gazdag_  _ifjú_  _tekint_ 325

11 Rész A nemesek _különös_ akadályirol 332

12 Rész Az olyan _ifjú_  _egyházi_ kik _benefícium_  _bír_  _különös_ akadályirol 338


Negyedik _könyv_ 

Az _ifjúság_ szükséges jó _erkölcs_ 345

Elsö Rész Hogy az _ifjú_  _követni_  _kell_ a _Krisztus_  _ifjúság_ 346

2 Rész Az _isteni_  _félelem_ 352

3 Rész Az _isteni_ szeretetröl 355

4 Rész A szülékhez valo _tisztelet_ 361

5 Rész Hogy _ki_  _kell_ még másokot is _tisztelni_ 368

6 Rész Az _engedelmesség_ 370

7 Rész A _tisztaság_ 372

8 Rész A szemérmeteségröl 376

9 Rész A modos maga viselésröl 379

10 Rész A _beszéd_ valo szemérmeteségröl 385

11 Rész A nyelvnek más _egyéb_ rosz _erkölcs_ és _előbbször_ az _esküvés_ 389

Az _emberszólás_ 393

A _bosszúság_ vagy a _gyalázat_ valo _illetés_ 396

A veszekedest szerzökröl 398

A _hazugság_ 400

12 Rész A mértékleteségröl 404

13 Rész A _kegyesség_ a _harag_ 409

14 Rész A _felebarát_ valo _békesség_ 418

15 Rész A _bocsánat_ és a _bosszúállás_ 423

16 Rész A _felebaráti_ szeretetröl 431

17 Rész A _felebaráti_  _intés_ 438

18 Rész A _barátság_ 449

19 Rész A _játék_ és a mulattságokrol 456

20 Rész Az _adakozás_ a _fösvénység_ ellen 460

21 Rész Az alamisnárol 467

22 Rész Az alázatoságrol 475


 _ötödik_  _könyv_ 

Az _élet_ rendenek valasztásárol 484

Elsö Rész Hogy mitsoda szükséges az _élet_ rendét _jól_ meg választani 485

2 Rész Hogy rend _szerint_ mitsoda _fogyatkozás_  _esik_ a választásban 489

3 Rész Az _élet_ rendének _jól_ meg választására valo modok 495

4 Rész Hogy _jól_ véghez lehesen vinni az _élet_ rendének választását igen szükséges arrol _gondolkodni_ még _idő_ elött 501

5 Rész Hogy mitsoda modokal _kell_  _élni_ a midön végeznek az _élet_ rendinek választásárol 502

6 Rész Hogy mit _kelletik_  _cselekedni_ a midön a rend választásnak _idő_ el _ér_ 505

7 Rész Hogy mitsoda személyektöl _kell_  _kérni_  _tanács_ az _élet_ rendinek választásában 511

8 Rész Hogy _ha_ leheté az _ilyen_ választásban a szüleket _hallgatni_ 514

A szüléket _illető_  _tanács_ a _gyermek_  _hivatalosság_ 517

9 Rész Az _élet_  _különbféle_ rendeiröl _előbbször_ az _egyházi_ rendröl 529

 _I_ Art Az _egyházi_ rendnek nagy _kötelesség_ és veszedelmiröl 530

 _II_ Art Az _egyházi_ rendre valo _hívatás_ 537

 _III_ Art Hogy mitsoda _készület_  _kell_ lenni az _egyházi_ rendhez 542

 _IV_ Art Ennek a résznek _befejezés_ 548

10 Rész A szerzetesi rendröl 554

 _I_ Art Hogy mi legyen a szerzetesi rend 556

 _II_ Art Hogy mi képen lehesen meg üsmérni _ha_ hivatalosé valaki a szerzeteségre 561

 _III_ Art Hogy arra _idő_  _kell_ venni _hogy_ meg lehesen üsmérni _ha_ valaki hivatalosé a szerzetes rendre 566

11 Rész A világi _élet_  _különbféle_ rendeiröl 571

 _I_ Art A _főrend_ lévökröl és _az_  _aki_  _igazgat_ 572

 _II_ Art A _bír_ és a magistratusok _hivatal_ 585

 _III_ Art Az udvari _élet_ 593

 _IV_ Art A _hadi_ rendröl 597

V Art A világi _élet_ meg más rendeiröl

12 Rész A _házasság_ rendéröl 605

 _I_ Art Hogy mit _kell_ meg tudni a _házasság_ rendéröl 606

 _II_ Art Hogy mitsoda _készület_  _kell_ lenni a _házasság_ rendéhez 610

 _III_ Art A _feljebbvaló_ résznek _befejezés_ 621

13 Rész A nötelenségnek rendéröl 625

14 Rész Igen _hasznos_  _intés_ a melyek az olyan _ifjú_  _tekint_  _aki_ a világban _kezd_ lépni 632

Első _intés_  _hogy_ az _idő_ amelyben az _ifjúság_  _kikel_ és a világban _kezd_ menni az _élet_ leg veszedelmeseb _idő_ 634

 _II_ Intés Hogy egy _ifjú_  _ember_  _aki_ a világban _kezd_ lépni elsö _gond_ a légyen _hogy_ meg _tart_ és _követ_ az aitatoságot a melyet _ifjúság_  _követ_ 636

 _III_ Intés Hogy szorgalmatoságal el _kell_  _kerülni_ arosz _társaság_ 638

 _IV_ Intés Hogy valamely _hasznos_  _foglalatosság_  _kell_ magát adni 640

V Intés Hogy az _ifjú_ rend _szerint_ valo veszedelminek ezen _három_  _ok_ el _kell_  _kerülni_ 642

VI Intés Hogy _abban_ az _idő_ el _kell_  _kerülni_ a _tétovázás_ a _hivatal_ választása _iránt_ 643

VII Intés Hogy _előre_ meg lássa _hivatal_ veszedelmit és _kötelesség_ 645

VIII Intés Hogy _idő_ szoktattassa magát arra _hogy_ ne szégyenellye a jó _erkölcs_ és azoknak _cselekedet_  _követni_ 646

 _IX_ Intes Hogy az allando és avaloságos jó _erkölcs_ adgya magát 647

X Intés Hogy _hovatovább_  _erős_ legyen a _hit_ és avallásban 653

XI Intés Hogy a _keresztényi_  _tudomány_  _meggyarapodik_ 657

15 Rész A _keresztényi_  _tudomány_ 658

Elsö _tudomány_ Hogy mi nem ez _élet_  _teremtetik_  _hanem_ a menyért

 _II_ Tudo Hogy az üdveségnél nagyob _dolog_ nintsen ez _élet_ 659

 _III_ Tudo Hogy az üdveséget _baj_ és munkával nyerik meg 660

 _IV_ Tudo Hogy a mi _első_  _gond_ ez _élet_ a legyen _hogy_ az _isten_  _tetszik_ és _kegyelem_  _él_ 660

V Tudo Hogy az Isten _kegyelem_ nem lehet lenni _hogy_  _ha_ tsak _teljesség_ azt fel nem teszik _hogy_ azIstent _soha_  _halálos_ vétekel meg nem bánttyák  661

VI Tudo Hogy a véteknél nagyob nyomoruságban nem _eshet_ik_ az _ember_ 662

VII Tudo Hogy az utolso veszedelem a _halálos_ vétekben valo _halál_ 663

VIII Tudo Hogy ezveszedelem _sok_  _megtörténik_ és azokal is _aki_ erröl _kevés_  _gondolkodik_ 664

 _IX_ Tudo Hogy _gyakorta_  _kell_  _gondolkodni_ a _halál_ az _ítélet_ és az _örökkévaloság_ 665

X Tudo Hogy az _isten_ magáért és szeretetböl _kell_ szolgálni 665

XI Tudo Hogy el _kell_ rendelni minden _cselekedet_ 666

XII Tudo Hogy a világ minden _ítélet_ és _tudomány_ meg tsalatkozik 668

XIII Tudo Hogy a _földi_  _dolog_ meg _kell_ vetni és tsak az _isten_  _kell_ ragaszkodni 669


utolso Rész

A végig valo meg maradásrol 670

az _ifjú_  _kalauz_ 
a _keresztényi_ 
Áitatoságban


ELSÖ _könyv_ 

Hogy mitsoda _ok_ és _indulat_  _kötelez_ az _ember_ arra 
 _hogy_ a jó _erkölcs_ adgyák magokat _ifjúság_ 


Elsö Rész

Hogy mitsoda végre _teremtetik_ az _ember_ 

Mindenek felet azt leg szükségeseb az _ember_ meg tudni _hogy_ mi végre vagyon evilágban ezt is _kell_  _előbbször_  _megtanulni_ mert _okos_  _teremt_ állat lévén az utolso végre _kell_ néki munkálodni a melyben _boldogság_  _találhat_ arra a végre pedig nem munkálodhatik _hogy_  _ha_ arrol olyan üsmerettsége nem lészen a mely néki arra _kívánság_ adgyon és amely fel _gerjeszt_ arra _hogy_ minden modot _keres_ annak _elérés_ egy olyan _ember_  _aki_ a maga utolso végit nem üsméri nem _különb_ az _oktalan_ állatnál mert tsak ajelen valokot _tekint_ a testi és a láthato _dolog_ valamint az _oktalan_ állatok és _ebben_ ö annál is nyomorultab azoknál _hogy_ azok magokhoz valo _boldogság_  _talál_ a testi _dolog_ ö pediglen nem _hogy_ nyugodalmat _találhat_ azokban _hanem_ tsak nyughatatlanságot és véghetetlen nyomoruságot _talál_ 

Ennek az utolso végnek _tudatlanság_ származik az emberek _élet_ minden rendeletlensége és meg romlása mert nem üsmervén az ö menyei _eredet_ sem azt az _isteni_ és nemesi véget a melyre _teremtő_ rendelte öket _megelégedik_  _hogy_ ezen _halandó_  _élet_  _java_  _bírhat_ nem _emelvén_  _feljebb_ se _gondolat_ se _kívánság_ ugy _él_ eföldön mint _ha_ tsak a _föld_  _teremtetik_ 

 _és_ mint _hogy_ a szánakodásra méltó _dolog_ volna _hogy_  _ha_ egy olyan _gyermek_  _aki_  _király_ vérböl születet és arra rendeltetett _hogy_ még a _király_ páltzát _hordoz_ a pásztorok _között_  _tudatlanság_ neveltetvén fel tsak egyedül azal _megelégedik_  _hogy_ veritékivel _keres_ szegényül _élet_ nem _gondolkodván_  _kis_ is arol a nagy szerentséröl a melyre születet ugyan is siralomra méltó _dolog_  _hogy_ az emberek _aki_ amenynek _fia_ akik arra rendeltettek _isten_  _hogy_ ót uralkodgyanak véle együt _örökké_ még is _oly_ igen _elfelejt_ azt a _boldog_ véget amelyért _teremtetik_ és minden _kedv_ a _földi_  _dolog_ vetvén nyomorultul _megfoszt_ magokot attol az _örökös_  _boldogság_ a melyet az ö _teremtő_ készitet nékik menyben

Erre valo nézve _kedves_  _fia_ akarván tegedet arra _inteni_  _hogy_ még _ifjúkor_  _kapcsol_ magadot ajó _erkölcs_  _mindenekelőtt_ azt adom _elöben_  _hogy_  _te_ mi vagy és _hogy_ mi végre _teremtetik_ azért _hogy_  _felébreszt_  _abból_ a _feledékenység_ a mely _oly_  _közönséges_ és _oly_ veszedelmes az _ember_ ugy _hogy_ üsmervén utolso végedet _buzgóság_ suhajtozál az után és _hogy_ még _idő_ azon légy minden _tehetség_  _hogy_ azt _elérhet_ 

Légy _figyelmetesség_  _kedves_  _fia_ és visgáld meg ezt ahárom _dolog_  _hogy_ mi vagy _hogy_  _kicsoda_ az _aki_ tégedet azá alkotot ami vagy és miért _teremt_ 

Elöször _ember_ vagy az az _hogy_ fel vagy ékesitve _értelem_ és _okosság_ olyan _test_ állasz amelynek _alkotmány_  _csodálatos_ és olyan _okos_ és _értelmes_ lélekböl mely az Isten _kép_  _teremtetik_  _tökéletes_ is vagy minden láthato _teremt_ állatoknál

Masodszor nem _te_ voltál magadnak _alkotó_ mivel a lehetetlen _hanem_ mástol vetted mind azt ami vagy és _ki_ vetted azt _hanem_ attol _aki_ a menyet és a _föld_  _teremt_ és _aki_  _kezdő_ mindennek ugyan öis _formál_  _test_ az anyádnak méhiben és _teremt_ lelkedet _hatalom_  _te_ egy _isten_ vagy munkája egy Isten ate Atyád és a _föld_ lévö atyádon _kívül_ vagyon olyan más Atyád a menyben akinek magadal _tartozik_ egészen

Harmadszor _de_ miért _teremt_ az Isten tégedet vigyáz erre _fia_ mondám _hogy_ miért és mitsoda végre _gondol_  _hogy_ evilágra _hoz_ az Isten azérté _hogy_  _elég_  _tévén_ az _érzékenység_ agyönyörüségekben _él_  _hogy_  _jószág_  _gyűjt_  _hogy_  _dicsőség_ és _hír_ nevet szerezhes az emberek _között_  _éppen_ nem ezekért _oly_ nemes lélek mint a _tied_ nem rendeltethetik olyan alá valo és _veszendő_  _dolog_ : mivel agyönyörüség _keserűség_ változik a _gazdagság_ el vesznek a _dicsőség_ el mulik _hát_ azérté _hogy_ sokáig maradgy aföldön aboldogságodot ót _keres_ és ez _élet_  _kívül_  _több_ ne _kíván_  _ha_ ez ugy vagyon semmi _különbség_ nintsen _közötte_ és az _oktalan_ állatok _között_ az a nemes lélek a melyet az Isten adot néked és amelyet _felékesít_  _értelem_ akaratal és elmével és _aki_ minden üsmerettségre alkalmatos nem mutattyaé meg néked _hogy_  _feljebbvaló_ végre _teremt_ tsak a magad _forma_ az _egyenes_  _test_ a _fent_ valo _fej_ a szemeid az _ég_  _felé_  _fordulva_ :(ez a _forma_  _ellenkezik_ az _oktalan_ állatokéval:) nem mutattyaé meg néked _hogy_ nem a _föld_  _teremt_ 


 Pronaque Cum Spectent animalia caetera
        terram
os homini dedit Coelumque tueri
Jussit et erectos _ad_ sidera tollere vultus

Az _oktalan_ állatok a _föld_  _teremtetik_ ót vagyon az ö _boldogság_  _ugyanezért_ is mást nem _tekint_ tsak a _föld_  _de_  _te_  _kedves_  _fia_ amenyért _teremt_ ugyan ót ate _lakóhely_  _ugyanonnét_ is _ered_ : ate lelked menyböl _jön_ viszáis _kell_ oda _térni_ 

 _de_ mit látz amenyben olyat a mi tégedet _boldog_  _tehet_  valyon az a szép _csillagos_ égé a 
 napé az a szép munkája az _isten_ és mind a valami nagy és _csodálatos_ az _ég_  _egyik_ 
 sem ezek _közül_ mind ezek nem _tehet_ tégedet _boldog_ ezeket az Isten sokal aláb valoknak rendelte náladnál a _te_ szolgálatodra _teremt_ és _éppen_ nem azért _hogy_  _boldogság_ legyenek egy szoval visgáld meg az egész világot és mind azt valami nagy és _csodálatos_ az Isten _teremtés_ mind azok tégedet _boldog_ nem _tehet_ és az Isten tégedet _egyik_ sem _teremt_ ezekért


 Miért _teremt_  _tehát_  tsak egyedül magáért _hogy_  _ő_  _bír_ és _hogy_ véle _él_ amenyekben a leg szeb _teremt_ állatit nem _ítél_  _hozzá_ méltónak _hanem_ magát adta _hogy_  _boldogság_ legyen _ugyanezért_ is adot néked a maga _kép_  _teremtetik_ lelket a mely _ő_  _bírhat_ és amely ezen _ok_  _soha_ meg nem elégszik ezen _élet_ valo _jó_ és _gyönyörűség_ a mint ezt _ki_  _ki_  _tapasztalhat_ magában

Nem ateremtet allatokért _teremt_  _tehát_  _kedves_  _fia_  _hanem_ ateremtöért ate utolso veged 
 nem a _hogy_ a _teremt_  _dolog_  _bír_  _hanem_ az _isten_ magát azért _teremtetik_  _hogy_ a _boldogság_ alegyen _hogy_  _bír_ a menyben lévö _isten_ és uralkodgyál véle a _megfoghatatlan_  _boldogság_ és azt menyi _idő_  _örökké_ az az anyi _idő_ amelynek _soha_ vége 
 nem lesz és amely _addig_  _tart_ valamedig az Isten maga _ihon_ erre a nemesi végre rendeltettél: _ihon_ az _örökség_ a melyet ate menyei atyád készitet néked erre a végre _teremt_ teged és erre _céloz_ az egész láthato világnak _teremtés_ a melyet a _te_  _haszon_ és a maga _dicsőség_  _teremt_ 

Ez igy lévén szály egy _kevéssé_ magadban és vigyáz _két_  _dolog_ 

Elöször mit _cselekedik_  _mindekkoráig_ azért a _boldog_ végért a melyre az Isten rendelt tégedet ohajtottadé azt szivesen igyekeztélé azon _hogy_ arra _érdemes_ lehes _ó_ ’ _talán_  _soha_ meg arrol nem _gondolkodik_ valojában: _talán_ egészen el távoztál attol avétekel _teljes_  _élet_  _követvén_ aközönséges _ember_ kik _hát_  _fordít_ annak aboldog _haza_ amelyben az ö menyei attyok _hív_ öket _ó_ ’ _ember_ vakság mely nagy vagy ! _ó_ ’ _kedves_  _fia_ mint szánlak _ha_ teis azok _közül_ valo vagy

Erre valo nézve _megtekint_ másodszor _hogy_ mit _kell_  _cselekedni_  _ezután_ azért aboldog végért a melyre _hívatik_ meddig leszen a _hogy_  _oly_  _kevés_  _gondolkodik_  _kedves_  _haza_  meddig _elfelejt_ amenyet _ó_ ’ menyei _gyermek_  _ki_ az _ég_  _jön_ és _aki_ az _ég_ 
  _teremt_  _ó_ ! _ember_ mondgya _Chrysologus_ szent péter mi _köz_ néked a _föld_  _te_  _aki_ azt vallod _hogy_ az _ég_  _jön_ amidön azt mondod Mi Atyánk _ki_ vagy amenyekben ez a mennyei _ered_ arra _kötelez_  _hogy_ aföldön olyan _élet_  _él_ mely _illendő_ legyen amenyhez _ha_ másként _él_  _meggyaláz_ amenyet és _megkisebbít_ menyei _eredet_  _kedves_  _fia_  _feltesz_ magadban _hogy_  _óhajt_ azt aboldog véget amelyért _teremt_ és munkálkodgyál szorgalmatoságal _hogy_ arra méltó lehes az Isten _fia_  _illendő_  _élet_  _aki_ is arra rendeltetet _hogy_ a menyet és az _isten_ magát _bír_ 


Második Rész

A _keresztség_  _kegyelem_ valo _hívatás_ és annak _kötelesség_ 

Hogy _ha_ az a nemesi vég amelyért az Isten _teremt_ tégedet _oly_ igen _kötelez_ az ö szolgálattyára nem aláb valo képen _kötelez_ arra a mód a melyet adot _hogy_  _elérhet_ azt a _boldog_ véget az a mód pedig nem más _hanem_ az a nagy _kegyelem_ : a melyet tett veled _hogy_ akeresztyénségre _hív_ és _hogy_  _ki_ vett tégedet a _keresztség_  _által_  _abból_ aveszedelemböl a melyben volt az egész _ember_ nemzet a vétekért

Erre _kell_  _fia_ igen _figyelmezni_  _hogy_  _megfoghat_ ennek ameg betsülhetetlen _jótétel_ nagyságát igen szükséges azt meg üsmérni _ifjúkor_ azért _hogy_  _elkerülhet_ a _kereszt_ rend _szerint_ valo veszedelmit _aki_  _nagy_ része nem _tud_  _teljesség_  _hogy_ mitsoda a _kereszténység_ se azokot a nagy _dolog_ amelyekre _kötelez_ ez a név ezis az _ok_  _hogy_  _ellenkező_  _élet_  _él_ ezel arendel

Kérlek azért az Isten nevére _olvas_  _figyelmetesség_ ezt a részt a melyet _két_ árticulusra _oszt_ 


Elsö Articulus

A _keresztényi_ rendnek nagyságárol
és a _kegyelem_ a melyet az Isten
 _tesz_ azal a kit arra a rendre _hív_ 

Fiam _keresztény_ vagy az Isten _kegyelem_  _de_ tudodé _jól_  _hogy_ mitsoda a és _hogy_ mi vagy ugy mint _keresztény_ legy _figyelmetesség_ és _megtanul_ azokot a nagy _kegyelem_ a melyeket az Isten tett veled _keresztség_ napján


 A _keresztség_  _által_ meg mosogatattál az _eredendő_  _bűn_ a _Krisztus_ vérinek _érdem_  _által_  _ki_ vétettél _abból_ aközönségesen valo átokbol amelyben _esik_ az egész _ember_ nemzet avétekért és meg szabaditattál az _ördög_  _hatalom_ az Isten _fia_ lettél és ate meg váltodnak 
  _tanítvány_ az Isten Atyádá let akristus mesteredé és például _élet_ az anyaszent egyház anyádá az angyalok _gondviselő_ a szentek _érte_  _esedezik_ az Isten _templom_ lettél _aki_ is _benne_ lakozik _kegyelem_  _által_  _örökös_ vagy az ö _örökös_  _ország_  _tag_ lettél akristusnak és az ö anyaszent egyházának a melyen _kívül_ nintsen üdveség és _abban_ az anyaszentegyházban a _Krisztus_  _hit_ vilagoságával világositatol mostanában az ö _tudomány_  _taníttatik_ azö _test_ és _drága_ vérivel _tápláltatik_ az ö _kegyelem_ segitetel és az üdveségedre minden szükséges modok _megadatik_  _ó_ ’ _isten_ mitsoda nagy méltoságu akeresztyéni rend mitsoda _hálaadás_  _ad_ az _isten_  _fia_  _aki_  _teveled_ illyen nagy _kegyelmesség_ tett

Hogy _megfoghat_ annak nagyságát vigyáz ezekre


 1 Az Isten nem _tartozik_ néked ezel a _kegyelem_ a tsak _tiszta_ az ö _irgalmasság_ és nagy _jóság_ a melyekel volt _hozzá_ nem az _igazság_  _cselekedet_ mondgya az apostol sz pál melyeket mi _cselekedik_  _hanem_ az ö _irgalmasság_  _szerint_ üdvezitet minket az ujonnan születésnek _fürdő_ és a szent leleknek meg ujitása _által_ kit _kiöntet_ mi reánk _bőséges_ a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ tit 3 5

2 A nelkül a _kegyelem_ nélkül amelyet az Isten tett veled _soha_ sem üdvezülhetnél mivel nintsen üdveség _hív_ nélkül és a _közönséges_  _keresztényi_ valláson _kívül_  _hova_ lennél _ha_ az Isten nem _tesz_ veled ezt az _irgalmasság_ 

3 Nem _tesz_ ezt a _kegyelem_ annyi _sok_ millium _ember_ kik a _hitetlen_  _ország_  _él_  _tudatlanság_ és avétekben sem annyi _eretnek_ kik noha meg légyenek _keresztelve_ valamint magad atévelygésben _él_ és _eltávozva_ a _közönséges_ anyaszent egyháznak _igaz_ 
  _hit_  _aki_ is az _igazság_  _oszlop_ és _erős_  _támasz_ miért nem vagy _te_ azok _közül_ valo miért _teremt_ az Isten tégedet _keresztény_  _ország_ és nem azokot és aközönséges anyaszent egyháznak _kebel_  _ahol_ az _isteni_  _titok_  _oktattatik_ és az üdveségedhez valo szükséges _dolog_ mitsoda _boldogság_ a nékünk _fia_  _hogy_ az _isten_  _oly_ nagy _jóság_ vettük Beati sumus _ó_ Israel quia quae Deo placent manifesta sunt nobis _ó_ ! mely _boldog_ 
 vagyunk az Isten _irgalmasság_ amelyel az _isteni_  _titok_ és _imádandó_ akarattyának üsméritire _hív_ minket ezt a _kegyelem_ nem _tesz_ az egész világal és miért _tesz_ azt inkáb mivelünk mint se másokal  _ó_  _kedves_  _fia_  _hogy_ ne szeretnök mi azt az _isten_  _aki_ minket annyira szeretet szent Agoston azt mondgya _Theodosius_  _császár_ felöl _hogy_  _boldog_  _tart_ magát azért _hogy_ az anyaszent egyház _tag_ volt mint sem azért _hogy_ nagy _császár_ volt _-e_  _föld_  _fia_ ez a nagy _ember_  _tud_  _megbecsülni_ akeresztyénségnek _kegyelem_ avaloságos _érdem_  _szerint_ 


Második Articulus

A _keresztény_ nagy _kötelesség_ 

Hogy _ha_ akeresztyénségre valo _hivatal_ olyan nagy _kegyelem_  _hát_ annak _kötelesség_ mitsodások azt nem lehet _tagadni_  _hogy_ igen nagyok ne légyenek és sokal nagyobak mint sem a _kereszt_ azt _tart_  _közönséges_ légy _figyelmetes_  _fia_ és _megtanul_ mire _kötelez_  _hivatal_ 

1 Arra _kötelez_  _hogy_  _erős_  _hisz_ azokot az _igazság_ amelyeket az Isten _ki_ nyilatkoztatot nékünk az _fia_ a _Krisztus_  _Jézus_  _által_ a melyek _ebben_ a négyben _foglaltatik_ a _hit_  _titok_ a jó _erkölcs_ valo _tudomány_ a melyeket predikálotta a _jó_  _megjutalmaztatás_ és a _gonosz_  _büntetés_ tsak ugyan ezen _kegyelem_ alat adták is fel néked akereszttséget a pap minek elötte _megkeresztel_ azt kérdette _tőle_ : hiszé az Atyában a _fiú_ a mi urunkban és meg váltonkban és a szent Lélekben és azt _felel_ a _keresztatya_ szája _által_  _credo_  _hisz_  _emlékezik_ arra _hogy_ annak a _hit_ álhatatosnak _bátor_ és _hathatós_  _kell_ lenni alhatatosnak azért _hogy_ semmiben nem _kételkedni_  _abban_ a mit _hinni_  _kell_  _bátor_ azért _hogy_  _soha_ ne szégyenellyed vallást _tenni_ arrol az emberek elött _hathatós_ azért _hogy_ az _élet_  _megegyezik_ azal amit _hív_ és nem _kell_  _hogy_  _cselekedet_  _ellenkezik_  _hit_ valamint aközönséges _kereszt_  _cselekedik_ akik szent pál mondása _szerint_ akristust szájokal vallyák és _cselekedet_ meg _tagad_ 

2 A _keresztényi_ vallás arra _kötelez_  _hogy_ ellene mondgy az _ördög_ és minden _cselekedet_ ugyan még ezen _ok_ alat _megkeresztel_ apap azt kérdette _tőle_ ellene mondaszé az _ördög_ az ö pompáinak és minden _cselekedet_ azt _felel_  _abrenuntio_ ellene mondok _ó_ ! _fia_ gondolkodtalé valaha erröl az ellen mondásról és tudodé azt _jól_  _hogy_ mit _cselekedik_  igen nagy _fogadás_  _tesz_  _hogy_  _soha_ nem fogod az _ördög_  _követni_ se annak pompáit nem szereted az az a _csalandó_  _jó_ és aföldi _gyönyörűség_ a melyek _által_ el szokta veszteni az _ember_ és _hogy_  _elkerül_ az ö _cselekedet_  az az a vétket a melynek ö akezdöje ez olyan _fogadás_ a melyet az _isten_  _tesz_ az angyalok és az anyaszent egyház elött a mely _fogadás_ mondgya szent Agoston nem az _ember_  _hanem_ az _isten_  _tesz_ és az angyalok _bizonyság_ és _megtartó_  _beszéd_ és azt szorgalmatosan meg _tart_ menyben _tartozik_ meg _tartani_ ezt az ellen mondást ellene mondottál az _ördög_ szoval mondgy ellene mostanában néki _élet_ és _cselekedet_  _hogy_  _ha_  _hiteszegett_ nem akarsz lenni _ó_ ’ _fia_ meg tselekedtedé ezt vagy is leg aláb végben viszedé ez után lehetneé a _hogy_  _visszatér_  _az_ az _ellenség_ akinek _oly_ nagy _bizonyság_ elött mondotál ellene quid tibi Cum pompis diaboli quibus renuntiasti quid 
 tibi Cum pompis diaboli amator christi 

3 A _keresztényi_ vallás az ártatlanságban _kötelez_  _élni_  _elkerülvén_ avétket inkáb ahalálnál és _követvén_ akeresztyéni jó _erkölcs_  _hogy_ pediglen meg _emlékezik_ erröl akötelesegröl apap 
 minek utánna _megkeresztel_  _fehér_ ruhát adot reád mondván veddel ezt a _fehér_ ruhát a melyet motsok nélkül vigyed az Isten széke _elébe_ azért _hogy_ azon _külső_  _fehérség_  _által_ meg _emlékezik_ szorgalmatosan meg _tartani_  _belső_ szépségit és _tisztaság_ lelkednek a melyeket vett a _keresztség_  _ó_ ! _fia_  _gondolkodik_ ezekröl a szokrol és visgáld meg _hogy_ mitsoda állapotban lész az az Isten _ítélet_  _hogy_  _ha_ meg szenyesited vétkes _élet_ azt az ártatlanságot az a _fehér_ ruha melyet reád adtak _kárhoztat_ azon az _irtóztató_ napon apap _aki_  _megkeresztel_  _ellene_  _támad_ és _bosszúállás_  _kér_  _isten_ azért _hogy_  _visszaél_ a _keresztség_  _kegyelem_ 

Elödben tészen _eziránt_ igen nevezetes _cselekedet_ egy Muritius nevü _karthágóbeli_  _diakónus_  _hogy_ mint _bánik_ egy _Elpidophorus_ nevü árianus _bíró_ a kit is _hogy_  _megkeresztel_ a _bíró_  _csakhamar_ ellene monda a _katolika_  _hit_ ez a szent _diakónus_ ezen _hamis_  _bíró_  _elébe_  _hívattatván_  _hogy_  _hit_ valo számot adna el vivé magával a _fehér_  _köntös_ a melyet adot volt abirora _keresztség_ után és meg mutatván néki mindenek elött mondá néki ezeket a szokot a melyeket a _jelenvaló_  _könnyhullatás_  _hallgat_ : _ihon_ vagyon _ó_  _Elpidophoré_  _tévelygés_ szolgája a _fehér_  _köntös_ amellyek vádolnak téged a _felséges_ Isten elött az utolso napon én _az_  _gond_ viseltem azok _tesz_  _bizonyság_ ate _hitszakadás_ és meg mutattyák _hogy_ a pokolnak _tűz_  _érdemel_ azok _ékesség_ voltak a 
 midön a _keresztség_ meg mosogattatál és _megtisztíttatik_  _bűn_ és ugyan azok is fogják annál is inkáb szenvedtetni veled az _örökkévaló_  _tűz_ 


Harmadik Rész

Hogy az Isten _különös_  _kíván_ és _kedvel_ 
az _ifjúság_ szolgálattyát

A _két_  _előbbeni_  _oktatás_ után meg más olyanokra megyek a melyek ate _kor_  _illet_ el akarván veled hitetni _hogy_ mitsoda nagy _kötelesség_ alat _tartozik_ az _isten_ adni magadot _ifjúkor_  _előbbször_ azt adom _elöben_  _hogy_ az Isten igen _kíván_  _hogy_  _ilyen_  _kor_ szolgállyad _ő_ és _hogy_ az _ifjú_ szolgálattya _őelőtte_ igen _kedves_ ezt az _igazság_  _három_  _ok_ meg mutatom

1 Mert az _ifjúság_  _idő_ az _élet_  _kezdet_ apedig _bizonyos_  _hogy_ az Isten minden _dolog_  _különös_  _kíván_ a sengéjit és a _kezdet_  _ugyanezért_ is parantsolá meg az _ótörvény_  _hogy_ a _földi_  _gyümölcs_  _között_ mindennek a sengéjit nékie ajánlyák az állatok _között_ az _első_ néki áldoztassanak és az emberek _között_ az elsö szülöttek elötte bé mutassanak atemplomban az ö szolgálattyára meg _engedvén_ azt _hogy_ meg váltathasanak abé mutatás után ezen rendelésel meg mutatá _hogy_ ambár mindenek _övé_ legyenek is _mindazonáltal_ az _első_  _különös_  _kedvel_ mint olyanokot a melyek _hozzá_  _tartozik_ a többi felet és azokot ugy _kíván_ mint _hálaadás_  _jel_ ebböl _következik_  _tehát_ világosan _hogy_ az _ifjúság_  _idő_  _kezdet_ és elsö része lévén _élet_ azal az _isten_  _tartozik_ olyan _ok_ a melyeknek nintsen semmi _köz_ atöb _idő_ és azt akarja _hogy_ azt néki bé mutasuk az ö szolgálattyára

2 Az _ifjúság_  _idő_  _kedves_ Isten elöt mert rend _szerint_ szolván és a _természet_ rendi _szerint_ az _élet_ az a _tiszta_ része és amely nem romlot anyira meg a rosz szokásokal _abban_ az _idő_ nem anyira üsmérik aroszat se anyi _hatalom_ és alkalmatoságok nintsen aroszra avilági rosz szokások még az ö elméjeket anyira meg nem hatoták az ö szokások és _hajlandóság_ nintsenek anyira meg romolva agonoszak _által_ mind az _idős_  _korú_  _de_ még akegyelem melyet vettek akereszttségben még új lévén _kedves_ tészi Isten elött azt az _idő_ leg aláb azokban kik lábok alá nem _tapod_ azt a _kegyelem_ és akik el nem vesztik az ártatlanságnak azt a ruháját olyan _élet_ amely _tele_ legyen vétekel

 _de_ vigyáz arra _fia_  _hogy_ én azt mondám _hogy_ az az _idő_ nintsen még anyira meg romolva rend _szerint_ szolván és atermészetnek rendi _szerint_ mert az igen valo _hogy_  _abban_  _gyakorta_ nagy meg romlás _találkozik_  _de_ az atermészetnek rendi ellen vagyon _aki_ is az _élet_ ennek elsö reszének az elmének _együgyűség_ adta és részül az szokásoknak ártatlanságát és azok igen vétkesek kik _hamisság_ és rosz _erkölcs_ meg ronttyák a jó _tulajdonság_ a mellyeket a _természet_ adot volt nékik _megtanulván_ a roszat és _futván_ az után olyan _kor_ a melyben a _természet_ tsak az _együgyűség_ és az ártatlanságot _tanít_ nékik:

A 3 _ok_ meg mutattya _hogy_ az Isten _különös_  _kíván_  _tőle_  _hogy_  _ifjúság_ szolgályad _ő_ ugyan azis az az _idő_ amelyben több alkalmatoságod lehet _hogy_ meg mutasad _hozzá_ valo szeretetedet az az elsö _kísértet_ az _idő_ amelyben arra _kezd_ sürgetni _hogy_ mondgy ellene annak a szeretetnek és _szolgálat_ a melyekel néki _tartozik_ sürgettetel a magad rosz _hajlandóság_ a melyek _akkor_ leg sebesebek: _kísért_ a veled _egykorású_  _ingerelvén_  _gyakorta_ aroszra vagy példájokal vagy _beszéd_ : _kísért_ az üdveséged _ellenség_  _aki_ mindent _elkövet_  _akkor_  _hogy_ el vonhason az Isten szolgálattyátol és _idő_ magáévá _tehet_ ugy anyira _hogy_ valojában az az _idő_ az a melyet viaskodo és _próbaidő_ nevezhetni a melyben meg fogod mutatni _hogy_ álhatatos és valoságos szeretettel szereted az _isten_  _hogy_  _ha_  _bátorság_ ellene állasz azoknak az elsö _ostrom_ igen _kevés_  _dolog_ 
 viteznek lenni a _békesség_  _bátor_ mikor senki sem _bánik_ roszat nem _cselekedni_  _kísért_ nélkül _de_ ellene állani arosznak és el _kerülni_ avétket a _kísértet_ és olyan _kor_ a melyben arra sürgetetnek _hogy_ az Isten szolgálattyát el _hagy_ a _bizonyos_  _jel_ ajó _erkölcs_ és meg _bizonyít_  _hogy_ az _isten_ mindenek felet szeretik

Ezek az _ok_  _fia_ meg üsmértetik velünk _hogy_ az Isten _különös_ szereti az _ifjúság_ szolgálattyát: és _hogy_  _ha_ ezt akarod avétek _elkerülés_ és az _isteni_ szolgálatra _fordít_ annál 
  _őneki_  _kedves_ áldozatot nem adhatz és amint egy _tudós_ auctor mondgya azok akik _ifjúság_ magokot _meggyőz_ és _aki_  _bátor_ ellene állanak akisérteteknek _hogy_ az _isten_ adhasák magokot azok _ifjúság_ szüntelen valo áldozatot _tesz_ a melyben az _isten_  _élő_ és _kedves_  _ostya_ ajánlanak _tiszta_  _ostya_ mivel utállyák avétek ruttságát _ó_ ’ _fia_  _megtart_  _jól_ ezt az _igazság_ és _soha_ el ne felejttsed


Negyedik Rész

Hogy az Isten _különös_ szereti az _ifjú_ 
és _hogy_  _örömest_ mutattya _hozzá_  _kegyelem_ 

Többet is mondok _fia_ mivel az Isten nem tsak azt _kíván_  _hogy_  _ifjúság_ szolgályad _de_ még _különös_ szeretettel is szeret téged és _hogy_  _abban_ az _idő_  _örömest_ adgya néked több _kegyelem_ mint sem másban azért _hogy_ segittsen szolgálatyában és _hogy_  _abban_ jobban meg maradhas ez az _igazság_ nem aláb valo _erejű_ az _előbbeni_  _eszerint_ mutatom azt meg

Az Isten _inkább_  _háromféle_ személyeket segit _örömest_  _kegyelem_ agyengéket az _együgyű_  _tudniillik_ azokot kik aroszat nem anyira üsmérik és az alázatosokot az _gyenge_ mert azokban tettzik _ki_ inkáb _kegyelem_ az _együgyű_ mert nem anyira üsmervén aroszat nem is _meggátol_ anyira az Isten _kegyelem_  _aki_ meg nem veti az _együgyű_ mondgya az _írás_ és nem segiti a _gonosz_ az alázatosokot mert a _kevélység_  _meggátolván_ az Isten _kegyelem_  _ellenben_ az alázatoság azt el nyeri mert az Isten ellene áll akevélyeknek és _kegyelem_ adgya az alázatosoknak

Ez aharom _tulajdonság_ rend _szerint_ fel _találtatik_ az _ifjúság_ a kiis _gyenge_ nem tsak _test_  _hanem_ elméjiben is az ö elméje nem lévén még meg erösitve az üsmerettség és aproba _által_ se az akarattya nem _elegendő_ álhatatos az olyan _dolog_ ellen a melyek _ellenkező_  _gondolat_ adhatnak néki azö _java_  _együgyűség_ is több vagyon nékie nem lévén anyi üsmerettsége aroszban se anyi _különböztetés_ mint az _idősű_ alázatosága is több vagyon nékie mert _kész_ is az _engedelmesség_ és _szófogadás_ és _ha_ a _kevélység_ fel _találtatik_ a mint az igen _megvan_ az _ifjú_ elmékben az a mód nélkül valo meg romlotságtol vagyon

Ebböl _következik_ világosan _hogy_ az Isten _aki_  _kedves_ mutattya _jóság_ azokhoz _aki_ arra leg több szükségek vagyon a midön _az_  _érdemtelen_ nem teszik magokot _öröm_  _közöl_  _kegyelem_ az _ifjú_ adván nékik _gyakorta_ jó _gondolat_ és jó _kívánság_ ajó _erkölcs_ és azokhoz valo szükséges segittségit adgya nékik _ér_  _olyanformán_  _hogy_  _ha_ rendeletlen _élet_ azokot meg nem gátolyák és _érdemtelen_ nem teszik magokot _jóság_ meg rontván _idő_ ártatlanságát elméjeknek _gonoszság_ és vétkek sokaságával

Ennek az _igazság_  _megbizonyítás_ nem _kell_ más _bizonyság_  _hanem_ a minden napi proba amely világosan azt meg mutattya _ó_  _fia_ menyin vannak olyanok akik _kikelvén_ az _ifjúság_ nagy változást _tapasztal_ magokban nem _érezvén_ az után magokban az _isten_ anyi _kegyelem_ mint a menyit vesznek vala _ifjúkor_  _akkoron_ a szent sugarlások _gyakran_ valának ajó _gondolat_ és a _kívánság_  _bő_ aroszat igen _gyűlöl_ ajó nálok _kedves_ volt ajó _erkölcs_  _édes_ és _könnyű_ 

 _de_ mostanában láttyák _hogy_ mind ezek meg változtak a sugarlások ritkábak avétket nem anyira _gyűlöl_ az áitatoságok _meghűl_ és némelykor el is alut a mely szomoru változásért 
  _kesereg_ az el mult _idő_ és az _elvesztett_  _kegyelem_ mondván _jobb_ ezeket a szavait _kicsoda_ adhattya azt meg nékem _hogy_ meg láthasam az el mult _idő_ és _hogy_  _visszatérhet_ arra az álapotra a melyben voltam _ifjúság_ a midön az Isten velem volt _kegyelem_ szüntelenvalo segittségivel


 Szent Agoston igen szomoruán _tapasztal_ magában ezt aváltozást a mint ezt meg valya _gyónás_ azt mondgya _tehát_  _hogy_  _ifjúkor_  _betegség_  _esvén_ nagy _buzgóság_  _kíván_ a _keresztség_ a melyet _elhalasztat_ véle _bizonyos_  _ok_ és _hogy_ meg más _betegség_  _esvén_  _harmincesztendős_  _kor_ akereszttségröl _akkor_ már nem _gondolkodik_  _ó_ ’ _fia_ adgya Isten _hogy_  _soha_ meg ne probállyad ezt a változást és ne legyen _ok_ az el mult _idő_ valo _keserűség_ mint sokaknak vagyon akik is meg mutattyák magokban _hogy_ az Isten _gyakorta_  _kedvez_  _kegyelem_ az _ifjú_ és _hogy_ meg vonnya azt azoktol kik azal _visszaél_ 

 _de_  _ha_ még más valoságos _bizonyság_  _kíván_ az _ifjú_ valo szeretetiröl az _isten_ visgáld meg _hogy_ mit _cselekedet_ az Isten _fia_  _eziránt_ a midön még evilágon volt _azonkívül_  _hogy_ magais _kisded_ akart lenni és _által_ menni agyermekségnek és az _ifjúság_  _grádus_ noha attol meg menthette volna magát és egész _ember_ lehetet volna _egyszersmind_ menyiszér 
 nem mutatá meg a _gyermek_ valo szeretetit az _evangélium_  _sok_  _hely_ mondgya _hogy_ magához _hív_ a _gyermek_ parantsolta _hogy_  _hagy_  _hozzá_ menni a _gyermek_ : meg _fedd_ azokot kik nem _enged_  _hogy_  _hozzá_ menyenek _hogy_  _övé_ volna amenyeknek _ország_  _csodálatos_  _jóság_  _megölel_ öket és tsak _akkor_  _elküld_ öket magátol minek utanna reájok _tesz_  _kéz_ és meg áldotta volna öket

Az ö leg nevezeteseb _gyógyítás_ az _ifjú_ volt _ilyen_ volt annak a _király_ a fia a már 
  _haldoklik_ sz _János_ a 4 részben egy meg más akit az _ördög_  _gyötör_ sz math 17 resziben a százados szolgája a _kananeabeli_ aszonynak a leánya

A _három_  _hall_  _közül_  _aki_  _feltámaszt_ a _kettei_ igen _ifjú_ volt a _Jairus_ leánya naim városában az _özvegyasszony_ fia a _harmadik_ lázár _aki_ nem vala igen _idős_ atizen _két_ apostol _között_ szent _János_  _inkább_ szerette _aki_ is _ifjú_ volt

Egy szoval mi bizonyithattya jobban meg a _Krisztus_ az _ifjú_ valo szeretetét mint ez a _két_  _dolog_ 

Elöször azt _erősít_ nékünk _hogy_ valamit a _kisded_  _cselekedik_ olyan mint _ha_  _őérte_ 
 magáért _cselekedik_  _aki_  _befogad_ egy _ilyen_  _kisded_ az én nevemben engem _befogad_ 

Másodszor az a rettentö _fenyegetés_ a melyel _fenyeget_ azokot kik _megbotránkoztat_ az 
  _ifjú_  _tudniillik_ kik vétekben _ejt_ A _ki_ pedig _megbotránkoztat_  _egy_ akisdedek _közül_ kik _énbennem_  _hisz_  _hasznos_ annak _hogy_ egy _malomkő_  _köttetik_ anyakára és atenger melységiben el meritessék nem _elegendő_ nagy jeleé _-e_ a _Krisztus_  _ifjú_ valo nagy szeretetének mivel _oly_ nagy _buzgóság_ és nehezségel vagyon azok ellen kik el akarják _fordítani_ öket szolgáláttyátol Imé _kedves_  _fia_ ezek a nagy _bizonyság_ az Isten szeretetinek a melyel vagyon _ifjúság_  _ebben_  _bizonyos_ lévén lehetneé _megtagadni_ tölle szeretetedet és szolgálatodot melyeket _kíván_  _tőle_  _ilyen_  _kor_ minden _bizonnyal_ nem lehet _hogy_  _ha_ tsak rettentö _hálaadatlan_ nem akarsz lenni és hameg nem akarod _ő_  _bosszantani_ a mint ezt meg mutatom néked


 _ötödik_ Rész

Hogy azok _aki_ nem adgyák _isten_ 
magokot _ifjúság_ igen _megbosszant_ 

Ez az _igazság_ nyilván _következik_ a _két_  _első_ mert _ha_ avalo amint azt raeg mutatuk _hogy_ az Isten _különös_  _kíván_ az _ifjúság_ szolgálattyát _hogy_ azt akort igen szereti _hogy_  _különös_  _kegyelem_ segitti azt ezekböl akövetkezik _hogy_  _ő_ nem lehet nagyobal meg _bosszantani_ mint azal _hogy_  _ha_ nem akarnák szolgálattyát amelyet ö _oly_  _igazság_  _kíván_ és _hogy_  _ha_ nem vennék _öröm_ azt a szeretetet a melyet mutat az _ifjúság_ annyi _kegyelem_ és _jótétemény_  _de_ mint _hogy_ ezt az _igazság_  _oly_ szükséges meg tudni _hogy_  _eléggé_ arra nem _inthet_ az _ifjú_ azért vilagosaban meg mutatom azt néked a _három_  _következendő_  _dolog_  _kér_  _hogy_  _az_  _figyelmez_ 

1 Ha az Isten szolgálattyára nem adod az _ifjúság_  _idő_ ugy el veszed tölle ajelen valo és _bizonyos_  _idő_  _hogy_ néki olyan mást _ad_ amely _bizonytalan_ azt sem _tud_  _ha_ azt el érhetedé és ajövendö nintsen _hatalom_ ez az elsö _grádics_ az _isten_ valo _bosszantás_ azt _fogad_ az _isten_  _hogy_ szolgálni fogod a midön _idős_ lész _ki_ mondotta azt néked _hogy_ sokáig _él_  _ha_  _abban_  _bizonyos_ nem vagy _hogy_ a _hónap_ napot _élet_  _elér_  _hogy_ lehetnél _abban_  _bizonyos_  _hogy_ még _tíz_  _esztendő_  _él_  sokal _több_ vannak _aki_ a _Husz_  _huszonöt_  _esztendő_ meg nem _halad_ mint azok _aki_  _meghalad_  _hogy_ pedig _bizonyos_ nem vagy ahoszu _élet_ nem boszontodé _akkor_ igen meg az _isten_ a midön olyan _idő_  _ígér_ néki a mely nintsen _hatalom_ és el veszed tölle a _jelenvaló_ a melyel _él_  vald meg _fia_  _ha_ nem trefálodiké az olyan az _isten_  _aki_  _eszerint_  _cselekedik_  és nem mutattyaé meg _hogy_  _kis_ akarattya nintsen szolgálattyára mivel olyan _idő_  _halogat_ a szolgálatot a melyet _talán_  _soha_ el nem _ér_ 

2 Nem tsak _bizonytalan_  _idő_  _halogat_ az Isten szolgálattyát _de_ még el veszed tölle a _jobb_  _hogy_ a leg roszabikát adgyad néki Mert nem akarván szolgalni az _isten_ és a jó _erkölcs_ adni magadot _ifjúság_ amely amint azt meg mondottuk olyan _idő_ a melyet arosz _szokás_ nem anyira rontotta meg olyan _idő_  _hagy_ magadot amelyben mindenek azon vannak _hogy_  _tehetetlen_  _tesz_ tégedet ajora és ajó _erkölcs_ a _test_  _álmatlanság_ amelyek minden nap nevekednek a meg rögzöt rosz szokások amelyekhez _köttetve_ lészesz a világi _sok_  _bajos_  _dolog_ a _földi_  _jó_ valo nyughatatlanság avilági szokások a melyeket 
 magadban vészed mivel a világ szent _János_  _szerint_ el merült a vétekben a mely tsak a _gyönyörűség_ a _fösvénység_ és a nagyra menetelt _óhajt_ és tsak ugy _gondolkodik_ az üdveségröl és az _örökkévaloság_ mint _ha_ nem is volna

Mind ezek olyan akadályok az üdveségedre amelyek egészen _elfordít_ az Isten szolgálattyátol _hogy_  _ha_  _idő_ annak _elei_ nem veszed _elkerülvén_  _ifjúság_ avetket és _követvén_ a jó _erkölcs_  _elítél_  _hát_ mint meg bántod az _isten_ a midön olyan _idő_  _halaszt_ szolgálattyát a melyben mindenek azon _igyekezik_  _hogy_ attol _elfordíthat_ és olyanban nem akarod szolgálni a melyben _kevés_ akadályt és töb _könnyűség_  _talál_ arra

3 _de_ a mi még _irtóztató_ tészi aboszontást melyel vagy az _isten_ ahogy nem akarván nékie adni magadot _ifjúság_ tsak _akkor_ akarod szolgálni minek utánna részt vettél volna minden _gyönyörűség_ és _megelégít_  _kívánság_ és _követ_ minden rendeletlen _hajlandóság_  _ifjúság_ ugy _hogy_ az _idő_ melyet _isten_ szántál tsak annak az _idő_ maradékja a melyet a vétekben és az _ördög_ szolgálattyában _eltölt_  _ó_ ! 
 Fiam veszedé észre mitsoda nagy _megbántás_  _-e_  és mint _bosszant_  _isten_ és _teremtő_ ate lelked arra _teremtetik_  _hogy_ az Isten _templom_ és lakohelye legyen és azt tsak _akkor_ akarod nékie szentelni minek utanna sokáig _bír_ volna az _ördög_ és minek utánna azt _megfertőztet_  _sok_ számu vétkekel

Egész _élet_ az Isten szolgálattyára _kell_  _fordítani_ és _te_ annak az elsö részit amelyik _jobb_ az _ördög_ szolgálattyára akarod adni és tsak azt akarod meg _hagyni_ az _isten_ a melyik már a vétekre nem szolgálhat leheté _ehhez_  _hasonló_ méltatlanság mit mondanál az olyan _ember_  _aki_ egy _fejedelem_ asztalára tsak azt akarná fel vinni a mi a sertésektöl és az _eb_ meg maradot: az utálatos _dolog_ volna mondhatnád nekem és azt nem utálod _hogy_  _hasonló_ akarsz _cselekedni_ az _isten_ sokal vétkesebben a midön olyan _kor_ szánod szolgálattyára a melyben már meg nem elégitheted rosz _kívánság_ a melyeket _betölt_  _ifjúság_  _oktalan_ állat modgyára Nem _isten_ boszontásée  _hogy_  _ha_ azon 
 panaszolkodik az _ótestamentumbeli_ ellen kik _megfertőztetett_  _kenyér_ ajánlottanak néki az _oltár_ mitsoda panasza nem lehet _ellene_  _aki_ néki tsak olyan maradék _élet_ akarod adni amely _megfertőztetett_ minden féle _tisztátalanság_ Hogy _ha_ átkoza az olyat _aki_ 
 magának meg _tart_ a _jobb_ mondván Átkozot atsalárd _aki_ aroszabikot és az aláb valot választtya _hogy_ azt ajánlya az _isten_ mitsoda átoktol nem _félhet_  _te_  _aki_ nem tsak a roszabikot adod neki _de_  _aki_ még tsak azt akarod nékie adni a mi ate _ifjúság_  _gyönyörködtetés_ és rendeletlenségire szolgált _ó_ ’ adná Isten _hogy_ ne látnok _beteljesedés_ ennek az átoknak _sok_ számu _ifjú_ mint a melyet látunk minden nap veszedelmes _történet_  _által_ a _hirtelen_ valo _halál_ az Isten _elhagyás_ arosz _erkölcs_ valo meg rögzés és más több veszedelmek a melyek ate _igazságos_  _harag_  _jön_  _ó_ nagy Isten a melyek _által_  _megbüntet_ azokot kik tégedet _elhagy_  _ifjúság_  _hogy_  _követ_ rosz _hajlandóság_ és akik tégedet anyira meg vetnek _hogy_ tsak _akkor_ akarnak szolgálni minek utánna rabjai lettek volna avéteknek rosz _kívánság_ és az _ördög_ 


Hatodik Rész

Hogy az Isten utállya a rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 

Erröl valo nevezetes példák

Mind azok után a melyeket mondottunk nem szükséges ezt a mondást meg _bizonyítani_ a mely szükség képen _követ_ a _három_  _első_ mivel _hogy_ ne utálná az Isten azokot _aki_ annyi _kegyelem_ tészen _hogy_  _különös_  _kíván_ szolgálattyokot _aki_ sziveket meg nem hattya a szeretet a melyel vagyon _hozzá_ és a _kegyelem_ melyeket vélek tészen: és akik _ellenben_ olyan meg vetésel _bánik_ véle a mint ezt meg mutattuk: Az Isten utállya 
 abünösöket a mint maga mondgya A versor impium utálom a _gonosz_  _de_ ezt inkáb meg mutatta azok ellen _aki_ több szeretetel volt és akik _oly_ méltatlanul _visszaél_  _jóság_ a _megbánt_ szeretet _fia_  _bosszankodás_ változik és a meg vettetet _jóság_ nagy _harag_  _fordul_ 

Hogy ez igy légyen azokon az _ok_  _kívül_ mellyek ezt meg mutattyák világosan a _történik_  _dolog_  _elöben_ adgyák _bizonyos_  _hogy_ az Isten mint utállya arosz _erkölcsű_  _ifjú_ erre valo nézve négy nevezetes példát adok _elöben_ a _Szentírás_  _hogy_ senki _abban_ ne _kételkedhet_ és _hogy_ ezekröl el lehesen _ítélni_ atöbbit

Az elsö példa ajudás _két_  _fia_ vagyon ennek apátriárkának négy fia volt _aki_  _közül_ akét elsö igen _gonosz_ és rosz _erkölcsű_ volt _ihon_ mit mond az _írás_ az _első_  _Her_ fuit quoque 
  _Her_ primogenitus _Júda_ nequam in Conspectu Domini et ab eo occisus _est_  _Her_  _Júdás_ az elsö fia igen _gonosz_ volt Isten elött meg is _öl_  _ő_ amásodikárol _Onan_ mindgyárt azután azt mondgya az _írás_  _hogy_ az Isten meg verte _ő_  _halál_ mert utálatos vétket 
  _cselekedet_ Id circo percussit eum _dominus_ eo quod rem detestabilem faceret ez avétek noha _oly_ utálatos Isten elöt és _oly_ nagy _büntetés_  _megbüntettetik_  _mindazonáltal_ igen _közönséges_ az _ifjú_  _között_ amelyért _gyakorta_ szál reájok az Isten _harag_ láthato vagy láthatatlan képen


 A második példa a _főpap_  _Éli_  _két_  _fia_  _Ofni_ és _Finé_ ezt a _két_  _ifjú_ az attyok atemplomban szolgaltatta _de_ ezek ót magokát igen roszul viselték igen nagy _illetlenség_  _követ_ a _templom_ és _sok_  _igazságtalanság_ a néphez _aki_ áldozatokot mutatot bé az _isten_ : _aki_ sokal _több_  _kíván_ mint sem _igazságos_  _kívántatik_ ugy anyira _hogy_ az _írás_  _Beliál_  _fia_ nevezi öket az az _gonosz_ mivel _Beliál_  _tesz_  _absque_ jugo az az _járom_ és _félelem_ nélkül valo azt is mondgya _felőle_  _hogy_ el vesztették volt az Isten _félelem_ és _kötelesség_ és _hogy_ az ö vétkek rettentö volt az Isten elöt

Az ö _gonoszság_ anyira _felgerjeszt_ az Isten _harag_  _ellene_  _hogy_ samuel _által_ azt _üzen_  _Éli_  _aki_ el mulatta volt meg _inteni_  _fia_  _hogy_ olyan _bosszú_ áll rajtok a mely például lészen minden maradékinak Hogy a _família_ el veszi az _főpapság_ és másnak adgya _hogy_  _soha_ senki az _öregség_ a _família_ el nem _ér_ és _hogy_ tsak nem mind a maradéki iffiukorokban _meghal_ : _hogy_ az ö _két_ fia _Ofni_ és _Finé_ egy napon _megöletik_ 
 és _hogy_ minden maradéka mindenkori _jel_ viselné _gonoszság_ a melyet _soha_ el nem törölhetnék az áldozatok

Mind ezek bé tellyesedének _kevés_  _idő_ mulva _Ofni_ és _Finé_ a _filiszteus_ meg ölék ugyan azon nap Héh _meghalván_  _halál_ a székiben _hátraesvén_ a _fej_  _betör_ és meg _hal_  _sok_ más _egyéb_ szomoru _dolog_  _történik_ azon a napon a többi _között_ a _frigyláda_ is el nyeré az _ellenség_ és mind a töb _jövendölés_ egészen bé tellyesedének _ó_ ’ menyi nyomoruság _következik_ egy _família_  _két_  _fiú_  _gonosz_  _élet_ 

A _harmadik_ példa Ámnonrol a _Dávid_ elsö _fia_ vagyon az _írás_ tsak egy _gonosz_  _cselekedet_ adgya _elöben_  _de_ olyan utálatost _hogy_ még _több_ is _cselekedhet_ik_ abizonyos lévén _hogy_ az _ember_ nem mász fel _egyszersmind_ a _hamisság_  _tető_ és _hogy_ a nagy vétkek attol vannak _hogy_ az Isten el _hagy_ a lelket az _előbbeni_ vétkeiért ez az _ifjú_  _fejedelem_ nem _igyekezvén_  _hogy_ még _ifjúság_ meg zaboláza rosz _kívánság_ anyira el _hagy_ szivit a szemérmetlen szeretetnek _hogy_ az amaga _húg_ valo _tisztátalan_ szeretetre vivé és mint _hogy_ azt meg nem nyerheté _hogy_ ahuga reá állyon olyan utálatos _cselekedet_ az _erőszak_ segitté rosz _kívánság_ és igy egy _cselekedet_  _két_ rettentö vétket mivelt az _erőszaktétel_ és az atyafiával valo vétket

 _de_ az _isten_  _igazság_ nem _halaszt_ sokára meg mutatni _hogy_ mint utálná ennek az _fejedelem_ vétkeit mivel _két_  _esztendő_ mulva _megöl_  _ő_  _Absolon_ az _öcs_  _aki_ mind az _idő_  _eltitkol_ volt magában ezt a _bosszúállás_  _ó_ ’ _isten_ mely rettentök ate _ítélet_ 


 A negyedik példa _Absolon_ a _Dávid_  _harmadik_  _fia_  _aki_ is nem vala _jobb_ abátyánál Amnonál Ez _kevély_  _elméjű_ volt _tud_ magat _tettetni_  _bosszúálló_ nagyra vagyó emagához és a maga szépségihez mód nélkül valo szeretettel volt a mint is az _írás_  _szerint_  _rendkívül_ szép volt ennek aleg elsö rosz _cselekedet_ a _báty_ valo _gyilkosság_ volt el lehet _ítélni_  _hogy_ több rosz _cselekedet_ is _megelőzhet_ azt Ezért avétkiért az Attya _harag_  _esik_  _aki_  _öt_  _esztendő_ nem szenvedé _ő_ udvaránál az után udvarhoz _hívattatik_ és _kegyelem_ vevé _de_ alig _visszatér_ az udvarhoz _hogy_ a _király_ ellen _kezd_  _támadni_ és a népet magához _édesítvén_ egy _kisvároska_ mene _ahol_  _király_  _kiáltat_ magát az után _fegyver_  _fog_ az Attya ellen arra _kényszerít_  _hogy_ el _hagy_  _Jeruzsálem_ városát _had_  _gyűjt_  _hogy_ el venné az attyátol a _korona_ Mit fog _itt_  _cselekedni_ az Isten _igazság_  látatlanná teszié ennek az el vetemedet _fiú_  _cselekedet_  nézük meg _fia_ mit mond a szent _história_ erröl _Dávid_ látván a fia igen szorongatná _kényteleníttetik_ magát _oltalmazni_ a mely _kevés_  _had_ volt véle azt rendben veszi  és a _harc_  _küld_ a _harc_ meg lészen az _Absolon_  _had_ noha több számu volt is _de_ mind le vágatatik

Ebben aveszedelemben ( _ó_ ! _isten_  _ítélet_ :) ugy _történik_  _hogy_  _Absolon_ el akarván szaladni és egy nagy _fa_ alat nyargalván el ahaja a mely _rendkívül_ valo volt _csodálatos_ és az _isten_  _engedelem_  _oly_  _erős_ a _fa_ ágához _tekerődzik_  _hogy_  _haj_  _fogva_ az agon _fennakad_ és az _öszvér_  _ki_ ment _alóla_ a _Dávid_  _ember_ látván _felakadva_  _általver_ lántzákal és meg ölék noha _Dávid_  _csodálatos_  _kegyesség_ meg parantsolta volt nékik a _harc_ elött _hogy_ a fiát ne _bánt_ 

 _ó_  _isten_  _igazság_ meg mutatod _hogy_ a szemeidet bé nem hunyod a rosz _fi_  _gonoszság_ és _hogy_  _ha_ némelykor _elhalaszt_ az _érdem_  _szerint_ valo _ostorozás_  _hogy_  _idő_  _ad_ nékik ameg _térés_  _kemény_  _megbüntet_ az után a vétekben valo maradásokot és a meg vetést a melyel meg vetik _jóság_ amely _jóság_ várod öket apenitentzia _tartás_ 

Imé ezen négy _Szentírás_ valo példák világosan meg mutattyák mint utállya Isten arosz _erkölcsű_  _ifjú_ a _Szentírás_  _több_ is adhat _elöben_ illyeneket

vigyáz _fia_ egy _dolog_ a mely méltó afigyelmeteségre és amely nem más _hanem_  _hogy_ a négy példákban a melyekröl szóllottunk _háromféle_ vétkek _találtatik_ a melyekért utállya _inkább_ az Isten az _ifjú_ és a melyek leg rend _szerint_ valob _ok_ veszedelmeknek

Az elsö és aharmadik példában meg láthatni atisztátalan vétket a másodikában a vallásnak és a szent _dolog_ meg vetéseket a melyre igen _kell_ vigyazni az _ifjú_  _egyházi_ kik _egyházi_  _jószág_  _bír_ ne _hogy_ azokal _visszaélvén_ az Isten átkát vegyek magokra és _família_ a negyedikében a szülék meg vetésit láttyuk és az atyai _hatalom_ ellen valo _feltámadás_ 


Hetedik Rész

Hogy rend _szerint_ az _ifjúság_  _idő_  _függ_ 
az üdveség

A miket mondottunk a négy utolso részben meg mutatta néked _hogy_ mitsoda _kötelesség_  _tartozik_ az _isten_ szolgálni _ifjúság_ a _tisztelet_ amelyel _tartozik_  _hozzá_ lenni a szolgálatod _kívánás_ és a szeretetért melyel vagyon üdveségedhez a mely _tisztelet_ el nem mulathatod _hogy_  _ha_ tsak meg nem akarod _bosszantani_ és _ha_  _harag_ nem akarsz _esni_ mostanában a magad _tulajdon_  _haszon_ akarom veled meg üsmértetni azon _kötelesség_ és vilagosan meg mutatni néked _hogy_ ate üdveséged tsak nem egészen azon az _élet_  _függ_ a melyet _él_  _ifjúság_ 

 _ó_ ! Adná Isten _fia_  _hogy_  _te_ és mind azok akik veled _egyidősű_  _megfoghat_  _jól_ és _soha_ el ne felejtenéd ezt az _igazság_ amelyet aközönséges emberek nem _tud_ és az a _tudatlanság_ sokaknak _okoz_  _örökös_ veszedelmeket Adná Isten _hogy_ minden emberek meg üsmernék _hogy_ az anagy _örökkévaló_  _boldogság_ vagy _boldogtalanság_ a mely ez _élet_ után várja öket _gyakorta_ attol az elsö _idő_  _függ_ a melylyet minden _megvet_ és _nagy_ része _oly_ roszra _fordít_ 

 _de_  _hogy_ ezt az _igazság_  _elhitethet_ veled tsak a _Szentírás_ valo _bizonyság_  _előhoz_  _tudniillik_ magát aszent lelket _aki_ arrol _oly_ nyilván valo _bizonyság_ tészen _hogy_ lehetetlen arrol _kételkedni_ 

Mivel miért _int_ anyi _hely_ az _ifjú_  _hogy_  _idő_  _gondolkodik_ üdveségekröl és ajó _erkölcs_ adgyák magokot _ifjúság_  _hanem_ azért _hogy_ meg mutassa mitsoda nagy haszonravalo _idő_ az az _örök_ üdveségre


 Miért mondgya apredikator _könyv_ Emlékezél meg ate _teremtő_  _ifjúság_ napjaiban minek elötte _eljön_ agyötrelemnek _idő_ és _elközelget_ az _esztendő_ 
 melyekröl azt mondgyak: nem _tetszik_ Mitöl vagyon _hogy_ a _példabeszéd_ azt mondgya az _ifjú_ az ö uta _szerint_ az az _hogy_ olyan _élet_  _él_ a melyet _él_  _ifjúság_ midön 
 meg vénhedik sem _eltávozik_ attol _Jeremiás_ proféta azt mondgya _hogy_  _hasznos_ az _ember_ a _teher_  _hordozni_ még _ifjúság_  _fogvást_ az az _hogy_ ajó _erkölcs_ adgya magát és visellye az Isten _törvény_  _kedves_  _iga_ 


 Az _Ecclesiasticus_ miért _int_  _oly_  _erős_ azifiakot ajó _erkölcs_ ezen szép szavai _által_ a melyeknek meg _kell_ hatni sziveket: Fiam _ifjúság_  _fogvást_ ved bé atudományt és _megőszülés_  _bölcsesség_  _talál_ Mint _aki_ szánt és vét ugy _járul_  _az_ és várjad az ö jó _gyümölcs_ Mert annak _dolog_  _kevés_ munkálodol és _hamar_  _eszik_ annak _gyümölcs_ Mert igen _kemény_ abölcseség atudatlan _ember_ és meg nem marad az _esztelen_ Mert a _tudomány_  _bölcsesség_ nem sokaktol üsmértetik _aki_ pedig üsmértetett meg marad az Isten látásáig Ez a _caput_ tsak _abból_ áll _hogy_ az _ifjú_  _int_ ajó _erkölcs_ 


 Miért mondgya _hogy_ lehetetlen azt _megtalálni_ az _öregség_ amit nem _gyűjt_ az _ifjúság_ 

végtire miért vagyon a szent _könyv_  _között_ egy olyan _könyv_ amelyet tsak _éppen_ az _ifjú_  _oktatás_  _ír_ apedig apélda _beszéd_  _könyv_  mind a nem mutattyaé meg világosan _hogy_ a szent lélek meg akarta üsmértetni az _ember_  _hogy_ az _ifjúság_  _idő_ sokal _drága_ mint sem azt _becsül_ a _közönséges_ emberek: és _hogy_ minden _boldogság_ vagy _boldogtalanság_ egy _ember_ a mostani vagy amás _élet_ rend szerent attol az _idő_  _függ_  _aszerint_ amint azt _jó_ vagy roszra _fordít_ a _bizonyos_ lévén rend _szerint_  _hogy_ azok az üdveségeket _keres_ akik _ifjúság_ az Isten _félelem_ és az ö parantsolatinak végben vitelében neveltettek fel és _hogy_ azok _aki_  _ebben_ a _félelem_ nem neveltettek vagy akik azt el vetették _hogy_ arosz _erkölcs_  _követhet_  _gyakorta_ el vesztik _teljesség_ magokat

Ez az _igazság_ egészen erre a _két_  _fundamentum_ vagyon _támasztva_ az elsö a Hogy azok akik a jó _erkölcs_  _követ_  _ifjúság_  _könnyű_ meg maradnak _abban_ egész _élet_ a második a _hogy_ azok _ellenben_  _aki_ a rosz _erkölcs_  _követ_  _abban_ az _idő_ igen nehezen _kitér_  _abból_  _gyakorta_ az is meg _történik_  _hogy_  _soha_ el sem _hagy_ ezt akét _igazság_  _bő_  _kell_ meg mutatni


Nyoltzadik Rész

Hogy azok akik a jó _erkölcs_  _követ_  _ifjúság_ 
rend _szerint_ azt meg is _tart_  _könnyű_ egész _élet_ 

A minden napi proba ezt a mondást _oly_ nyilvanságosá tészi _hogy_ evalonak _tartatik_ mind aszent _írás_ mind az okosak _szerint_  _hogy_ ezt jobban _megfoghat_  _elöben_  _tesz_ annak _ok_ amelyek meg lésznek erösitve ezen _két_ részröl


 Az elsö a _hogy_ a szokasok melyeket az _ifjúság_ vett sokáig meg marad és nem _könnyű_ lehet el _hagyni_ 

E világos a _Szentírás_ az _ifjú_  _öregség_ is olyan _élet_  _él_ mint amelyet _egyszer_ el 
  _kezd_ az is _bizonyos_  _hogy_ a mit _előbbször_ az elmében vesznek az állandó és _hogy_ az elsö szokások _erős_  _meggyökerezik_ az _ifjú_ Igen nehéz _kitörölni_ az _ifjú_ elmékböl amit _előbbször_ elméjekben vettek mondgya szent _Hieronimus_ a _festett_  _gyapjú_ nehéz az elsö _fehérség_  _visszatenni_ és a _földedény_ sokáig meg _tart_ azt az _íz_ és szagot a melyet magához vett volt Ezért is mondgya a _Szentírás_  _hogy_ jó az _ember_ aterhet _hordozni_ meg 
 az _ifjúság_  _fogvást_ mert még _akkor_ adván magát a jó _erkölcs_ azt _könnyű_ meg is _tart_ egész _élet_ valamint az _írás_ mondgya ved bé az _oktatás_  _ifjúság_ és _megőszülés_  _bölcsesség_  _talál_ 


 Szent _Bernard_ azt mondgya _hogy_ annak nem _kell_ más _ok_  _keresni_  _hogy_ miért látunk anyi rosz _erkölcsű_  _öreg_  _aki_ semmi jó _erkölcs_ nintsen _hanem_ azért mert arra szert nem _tesz_  _ifjúság_ amely alkalmatos _idő_ volt arra szent _Hieronimus_  _leírván_ szép _érdemes_ 
  _öregség_ azoknak kik még _ifjúkor_ adtak magokot a szép _tudomány_  _tanulás_ és ajó _erkölcs_  _követés_ azt mondgya _hogy_  _öregség_  _tudós_ lészen szokásában _bizonyos_ az _idő_  _hosszaság_  _bölcs_ és _ifjúság_ valo régi munkainak _kedves_  _gyümölcs_ szedi

Másodszor _hogy_ az _ifjúság_ a _kísértet_ és a _küszködés_  _idő_ : ebböl akövetkezik _hogy_ amidön azokot _meggyőz_  _abban_ az _idő_ akövetkezendö _idő_ azokot _könnyű_  _meggyőz_ 

A _bizonyos_  _hogy_ atesti _kívánság_ aleg _erős_  _kísért_ a melyekel valo _küszködés_ 
  _gyakorta_ valo _de_ a _győzedelem_ igen ritka mondgya szent Agoston és amelyek némelykor _megtántorít_ azoknak _hűség_  _aki_ meg nem _győzhet_ akinok mondgya szent _Hieronimus_ noha ámbár azok akisértetek atöb _idő_ is meg legyenek _de_ abizonyos _hogy_ azok rend _szerint_ mind _erős_ mind _gyakorta_ valok az _ifjúság_ akiis szent _Hieronimus_  _szerint_ atisztaságnak _mindenkori_  _küszködés_ vagyon és mint _hogy_  _körül_ vagyon véve a vétekre valo alkalmatoságokal és _ingereltetvén_ a testi _kívánság_ sokat szenved _hogy_ atisztaságot _megtarthat_  _hasonló_ atüzhöz a mely _megfojtódik_ a nyers _fa_ alat

 _de_ amidön az Isten _kegyelem_ amely _különös_ segittséget _ad_ az _ifjúság_ amint azt már meg mondottuk az elsö _kísértet_  _meggyőz_ a meg lészen _hogy_ atöb _idő_ lévö 
  _kísértet_ is _kevés_  _erő_  _meggyőz_ mivel az _ember_  _élet_ az _írás_  _szerint_ szüntelen valo _küszködés_ ál eföldön

Az _ok_ ennek a mert akisértetek anyiban el _fogy_ a menyiben azokot _meggyőz_ az Isten _kegyelem_ pediglen _az_  _képest_ szaporodik a mint azal _jól_  _él_ és egy olyan sziv _aki_ 
 agyözedelemhez szokot nem _meggyőzettetik_  _könnyű_ az új _erő_ melyeket nyer _győzedelem_ Sámson _meggyőzvén_ az _oroszlán_ az után _győzhetetlen_ lett _Dávid_  _ifjúkor_  _oroszlán_ és _medve_  _ölvén_ ugyan _ifjúkor_ a _föld_ veré _Góliát_  _Izrael_ rettentö _ellenség_ és az után _soha_  _ő_ meg nem _győzhet_ a _harc_ 

Oh’ _kedves_  _fia_ hatudnád mitsoda nyugodalomban és _csendesség_ vagyon az elméjek azoknak akik _meggyőz_ az _ifjúsági_  _kísértet_ nem _kétell_ magad is azon _igyekezik_ minden _tehetség_  _hallgat_ mit mond a szent lélek abölcs _által_ Fiam _keres_ abölcseséget és _megtalál_ azt és szerét _tévén_ el ne _had_ azt mert utollyára nyugodalmat 
  _talál_  _benne_ és _gyönyörűség_ változik és az ö _béklyó_  _erős_  _oltalom_ lésznek abékon _ért_ az Isten _félelem_ és parantsolatinak végben vitelét

Harmadikszor azt mondom _hogy_ az Isten neveli _kegyelem_ és szaporittya áldását azokon kik _jól_  _él_  _ifjúság_  _hogy_ meg _tart_ öket a jó utban a melyben mentek _irgalmasság_ 

Ezt az _igazság_ jobban meg nem mutathatom néked _hanem_  _elöben_  _tesz_ mit mond az az Isten maga _eziránt_ néked a _Szentírás_ Az ur adgya abölcseséget és az ö szajábol 
 származik az _okosság_ és atudomány És azt nem tsak ö adgya _de_ ö _tart_ is azt meg Mivel ö _őriz_ az _igaz_ üdveségit és _megoltalmaz_ az _együgyű_  _járó_ az utan meg azt mondgya Fiam a szivedben menend abölcseség és atudomány alelkednek _tetszik_ ( _itt_ a jó _erkölcs_  _tudomány_  _ért_ ) atanáts _megőriz_ téged és az _okosság_ meg _tart_ téged _hogy_ menekedgyél a _gonosz_ uttol és arosz _társaság_  _hogy_ meg menekedgyél az _idegen_ aszszony állattol a kinek _beszéd_  _kegyes_ és _csalárd_  _hogy_ jó uton _jár_ és az _igaz_ nyomdokit _megőriz_ 

A _Szentírás_  _sok_  _hely_ láthattyuk azt _hogy_ az Isten mitsoda _gondviselés_ és segittségit adgya azoknak kik a jó _erkölcs_  _követ_ az _ifjúság_  _könnyű_ is ezt meg _bizonyítani_ a _Szentírás_ valo példákal


Kilentzedik Rész

A _Szentírás_ valo nevezetes példák _az_ 
kik jó _erkölcsű_ lévén _ifjúság_ olyanoká
is maradtanak egész _élte_ és _főképpen_ 
 _az_ kik a nagy alkalmatoságokban
 _hív_ maradtak

A _első_ példa amelyet _elöben_  _tesz_ a _József_ példája akiis _kép_ volt ajó _erkölcs_  _ifjúság_ 

Tizen _hat_  _esztendős_ lévén anyira utálta arosz _erkölcs_  _hogy_ az ö _báty_ rosz példája _soha_ meg nem ronthatá ártatlanságát _de_ söt még nem szenvedhetvén rosz _cselekedet_  _tudta_  _ad_ azt az attyának _Jákob_ az ö nagy jó _erkölcs_ amelyért az _isten_  _kedv_ volt és a melyért az attya _oly_ igen szerette ugyan azért az ö _báty_ anyira meg utálák _ő_  _hogy_ tsak azt _keres_  _hogy_ minden uton modon el veszthessék _ő_ ugy _történik_  _hogy_  _egyszer_ egyedül _találván_  _ő_ a mezön _összebeszél_  _hogy_ meg ölyék _ő_  _de_  _irtózván_ attol _hogy_  _kéz_ vériben _megfest_ azt végezék el magok _között_  _hogy_ egy mély veremben _bocsát_ és ót _meghagy_  _halni_ Ez a szegény _gyermek_ nem _megengesztelhetvén_ se _könyörgés_ se _könnyhullatás_  _báty_  _kegyetlenség_  _kénytelen_ vala azt el szenvedni az _isten_ vetvén minden reménségit _aki_  _soha_ el nem _hagy_ azokot kik _ő_ szeretik a mint _hogy_ meg sem tsalatkozék mivel az ö _báty_  _irtózás_  _kezd_  _tekinteni_  _kegyetlen_  _cselekedet_ meg változtaták szándékjokot _ki_ vonák averemböl és _elad_ a _kereskedő_ kik azon mentenek el akik _Egyiptom_ vivék _ő_ és _elad_ egy oda valo urnak _József_ annál az urnál levén _követ_ jó _erkölcs_  _élvén_ nagy ártatlanságban a melyért is az Isten áldását _ad_ az ura _ház_ akiis látván az ö _érdemes_ voltát nagy _kedv_ vevé _ő_ 

Imé mi formában _eltölt_ ez az _ifjú_ az elsö _ifjúság_ ugy mint _Husz_ vagy huszon _kétesztendős_  _kor_  _megtekint_ mi _következik_ ebböl és miképpen _eltölt_ egész _élet_ a melyben _három_ nagy alkalmatoságokot látok és a melyek igen meg probálák jó _erkölcs_ 

Az elsö a midön _oly_  _ifjúkor_ olyan nagy _kísértet_ álla ellene a melynél nagyobat nem lehet szenvedni a _tisztaság_  _megtartás_ mivel az urának _feleség_ aházaság törö _ocsmány_ vétkire sürgeté _ő_  _de_ az _isteni_  _félelem_ amelyben neveltetet volt anyira meg utáltatta véle ezt avétket _hogy_ annak a szemérmetlennek se unszolása se _erőszaktétel_ meg nem tántorithaták _tisztaság_ a mely _tisztaság_  _azótától_  _fogvást_ példája lett minden saeculumoknak

Ebböl a _kísértet_ még nagyobban _esik_ ez a _gonosz_ aszszony nem vihetvén végben rosz szándékját bé vádolá _ő_ olyan vétekel a melyel tsak maga volt vétkes az ura _hogy_ ezt a _hamis_ vádolást _meghall_ azon igen _megbosszankodik_  _megfogat_  _ő_ és a _tömlöc_ vetteté _ahol_  _harmincesztendős_  _kor_ marada ez olyan _kemény_  _kísért_ volt a mely _könnyű_  _meggyőz_ a _gyenge_ jó _erkölcs_ mivel olyan vétekröl vádoltatot a melytöl _irtózik_ és azért ugy _büntettetik_ mint _ha_  _megcselekedik_  _de_  _József_  _kemény_ meg marada az elsö _jó_  _erkölcs_ és mint _hogy_ a _békességes_  _tűrés_  _megtanul_ azért ezt is _csodálatos_ álhatatoságal szenvedé vigasztalván magát a maga ártatlanságával a melynek az Isten mind _bizonyság_ mind _gondviselő_ volt az Isten pedig _aki_ mindenkor véle volt _abban_ az állapottyában sem _elhagy_  _hanem_ a mint az _írás_ mondgya le szállot véle atömlötzben _hogy_ 
 meg segittse _kegyelem_ és meg szabadittsa valamint _idő_ meg is szabadittá _csodálatos_ 

Ezen _két_ probák után _következik_ még egy _harmadik_ a mely nagyob volt apedig nem más _hanem_ az a nagy méltoság a melyre _emeltetik_ mert _megfejtvén_ a _fáraó_ álmát az _isten_ vet _tudomány_  _által_ ez a _király_ meg szabadita atömlöczböl és az után maga után második személyé _tesz_ az _ország_ az egész _ország_  _tiszttartó_  _tesz_ egész _hatalom_ és meg parantsolá az egész népinek _hogy_ ugy _engedelmeskedik_  _József_ valamint néki magának Ebben a nagy méltoságban a mely rend _szerint_ meg vakittya az _ember_ és a melyben a _gyenge_ jó _erkölcs_  _csakhamar_ el szélyednek _József_ álhatatosan meg marada a maga elsö jó _erkölcs_ és mindenkor azon marada a mint volt Az _isten_ valo _feledékenység_  _kevélység_  _fösvénység_  _bosszúállás_ a melyek szokták _követni_ a nagy szerentséket az ö elméjit _soha_ el nem foglalhaták Alkalmatosága lévén _hogy_  _báty_  _bosszú_ állyon akik _Egyiptom_ mentenek volt _búza_ nem tsak _bosszú_ nem álla _de_ még nagy _kegyes_ szeretettel _fogad_ öket 
 ugy anyira _hogy_ nem lehet ezt a szent _história_  _könnyhullatás_ nélkül _olvasni_ olyan _igazság_ vitte végben _hivatal_  _hogy_  _soha_ senki ellene nem panaszolkodot _de_ söt még az _egyíptumbeli_  _ő_ meg szabaditojoknak nevezték _eszerint_ marada meg végig ajó _erkölcs_ és az _isteni_  _félelem_ a nagy méltoság _között_  _harmincesztendős_  _kor_  _fogvást_ a mely _idő_  _emeltetik_ arra anagy _tisztség_ mind _egész_ száz _tízesztendős_  _kor_ a melyben meg _hal_ óhfiam _gondolkodik_  _jól_ erröl apéldárol és _megtanul_ ebböl _hogy_ mit nem _cselekedhet_ik_ az _ifjúság_ bé vett allando jó _erkölcs_ 

Meg elégedhetném ezel a példával _hogy_  _ha_ még egy más _csodálatos_ nem _kell_  _eléhozni_ a mely meg mutassa ugyan azon _igazság_ Az _öreg_  _Tóbiás_ példáját akarom _tehát_  _eléhozni_  _aki_ az _írás_  _csodálat_ valo _dolog_ mond _hogy_  _cselekedet_  _ifjúság_ és azután valo _élet_ 


  _Tóbiás_  _ifjú_ lévén a Nephtáli nemzettsége _között_ semmi _ifjú_ vagy _gyermek_  _illendő_  _cselekedet_ nem mutatot és amidön mások áldozni mentenek az _aranyborjú_ melyet _Jerobeám_ az _Izrael_  _király_  _csinál_ ö el nem ment atöbivel _hanem_ ö egyedül megyen vala _Jeruzsálem_ az ur _templom_  _ahol_ az _Izrael_  _isten_  _imád_  _hűség_  _ajánlván_ nékie mindennek sengéjit és _tized_ ö ezeket mind _megcselekedik_ 
 mondgya az _írás_ és töb illyeneket az Isten _törvény_  _szerint_ még igen _ifjú_  _gyermekkor_ 

Oh’ _fia_ mely szép _élet_ egy _ifjú_  _aki_ semmi _ifjú_ nem _cselekedik_ az az semmi _ellenkező_ a jó _erkölcs_ : _aki_ nem _hagy_ magát vitetni arosz példák után álhatatosan meg marad az Isten szolgálattyaban a midön mások el _hagy_  _oly_ nyomorultul egy illyen jó _erkölcs_  _eltöltött_  _ifjúság_ nem lehete _hogy_ aszentül valo _élet_ ne _követ_ amint ezt _ezennel_ meg látod

 _Tóbiás_ az _emberkor_ el _érvén_ az _asszíriabeli_  _fogság_ vivék atöb _hazájabeli_ ninivé városában _ahol_ el nem _hagy_ ajó _erkölcs_ uttyát a melyet _megtanul_  _ifjúkor_ 

Mert _először_ mint _hogy_  _megtanul_  _ifjúság_ ellene állani arosz példának azért a rabságában sem _követ_ a _hazájabeli_ példájokot akik szabadosan _eszik_ apogányok _étel_ : a melyet az Isten _törvény_  _tilt_ 

Másodszor _kedv_  _esvén_ az _asszíriai_  _király_ és szabadságot nyervén _hogy_ az _ország_ szabadosan _járhat_ mindenüt meg látogattya vala mind azokot _aki_ rabságban valának és üdveséges _oktatás_  _ad_ nékik _intvén_ arra öket _hogy_  _hív_ meg maradnának az Isten szolgálattyában

Harmadszor: a _fogság_ lévö _izraelita_ nyomoruságok meg szaporodván ö minden nap el megyen vala öket látogatni és vigasztalni a mit nékik adhatot azt _közötte_  _elosztogat_ az _éhező_  _táplál_ a meziteleneket ruházta és arra igen nagy _gond_ volt _hogy_ a _holt_  _eltemet_ noha ezen _cselekedet_ az _élet_ veszedelemre _tesz_  _de_ a mi még _csodálatos_ az azö _békességes_  _tűrés_ a melyel szenvedé meg vakulásának _keserves_ állapottyát a mely vakságban _ötvenhat_  _esztendős_  _kor_  _esik_ véletlen _történet_ ugy _történik_  _egyszer_  _hogy_ minek utánna _sok_  _holt_  _eltemet_  _fáradt_ a _ház_ menvén és a _fal_  _támaszkodván_ el aluvék és a _fej_ felet valo _fecskefészek_ agané a szemiben _esvén_ meg vakula A _bizonyos_  _hogy_ ez igen nehéz _keserűség_ és _kemény_ probája volt jó _erkölcs_  _de_ ö azt _oly_  _békességes_  _tűrés_ szenvedé _hogy_ az _írás_ azt a _Jób_  _hasonlít_ E _kísértet_ pedig 
 azért _megenged_ rajta _történni_  _hogy_ az utánna valoknak az ö _békességes_ szenvedése például _adatik_ mint a szent jóbéis mert mivel _hogy_  _gyermekség_  _fogva_  _fél_ az _isten_ és az ö parancsolatit _megőriz_ nem szomorkodék az Isten ellen _hogy_ a vakság _csapás_  _történik_ rajta _hanem_ az _isteni_  _félelem_ álhatatosan meg marada _hála_ adván az _isten_  _élet_ minden napjaiban _ó_ ’ mely _csodálatos_ az olyan jó _erkölcs_ mely az _ifjúság_ nevekedik négy _esztendő_ mulva _Tóbiás_ meg menekedék ettöl a _keserűség_ négy _esztendő_ mulva és _száztíz_  _esztendő_  _él_ az után meg _hal_  _békesség_  _eszerint_  _él_ és _meghal_  _fia_ mind azok _aki_ az _ifjúság_ ajó _erkölcs_  _eltölt_ 

Elnem végezhetem ezt a részt amely már is _elég_  _hosszú_  _hogy_ még egy _harmadik_ példát is ne _eléhoz_ néked az _ótestamentum_ lévö egy nagy martyrumrol _tudniillik_  _Eleazár_ ez igen _tiszteletes_  _ember_ volt nem tsak azö _öregség_  _de_ még inkáb az ö nagy jó _erkölcs_ amelyben _tölt_  _élet_  _gyermekség_  _fogvást_ a midön Antiochus _király_ üldözé a sidokot akarván vélek ellene mondatni vallásoknak és az _igaz_  _isten_ ez a szent _ember_ is _megfogatik_  _hogy_  _ő_ is _az_  _kényszerít_ akinzásokal a melyek _soha_ meg nem tántorithaták az ö _hűség_ és mint _hogy_ némellyek a _jelenvaló_  _közül_ arra _int_  _hogy_ a _király_  _engedelmeskedik_ leg aláb _ha_ tsak _külső_ is: _hogy_  _had_ menthetné meg magát a _kín_ az _írás_ fel _tesz_  _hogy_ meg _tekint_ az ö _öregség_ méltoságát a mely ajó _erkölcs_  _megőszül_ nem _cselekedvén_  _mindaddig_ semit is olyat a mi _illetlen_ let volna _Ábrahám_ egy valoságos _fia_ És a jó _erkölcsű_  _élet_ melyet _él_  _gyermekség_  _fogvást_ Ezeket mind meg _gondolván_  _felel_  _csodálatos_  _bátorság_  _hogy_  _jobban_ szereti meg _halni_  _hogy_ sem _oly_ vétkes _cselekedet_  _hajolni_ és példájával arra vinni nemzetét _hogy_ ellene mondgyon vallásának és az _igaz_  _isten_ ezen szavai után még inkáb _kezd_  _kínozni_ és _meggyőzhetetlen_  _békességes_  _tűrés_ szenvedé a _halál_ 

Oh’ _kedves_  _fia_  _megtanul_ ezen példákbol _hogy_ mit _tehet_ az _ifjúság_ bé vett jó _erkölcs_ és a melyet _megerősít_ a _sok_ számú jó _cselekedet_  _igyekezik_ olyanná lenni a mitsodás akarsz lenni egész _élet_ szeresed a jó _erkölcs_  _ifjúság_ és _követ_ egész _élet_ 


 _tizedik_ Rész

Hogy azok akik a rosz _erkölcs_ adták volt
magokot _ifjúkor_  _abból_ nehezen _tér_ 
 _ki_ és ugy _történhet_ik_  _hogy_  _talán_  _soha_ sem
és el vesztik magokot

Oh ! _fia_  _hogy_ nintsen olyan _foganatos_ pennám a melyel a szivedben _írhat_ sokal _erős_ mint sem arézre vagy a _márványkő_ ezt a nagy _igazság_  _hogy_ veled _megértethet_  _teljesség_ mitsoda nagy és _irtóztató_ akadályt _talál_ az _ifjúsági_ rosz _élet_  _elhagyás_ 

Ez az akadály olyan nagy _hogy_ azt _elégséges_  _ki_ nem lehet mondani és másként is olyan _közönséges_  _hogy_ arol valojában nem lehet _gondolkodni_ nagy _keserűség_ nélkül látván anyi _sok_ számu _keresztény_ és _főképpen_  _ifjú_ kik suhajtoznak arosz szokásnak rabságában a mely rosz szokást az _ifjúság_ vévén bé az _idő_ nevekedik és a veszedelemre viszi öket: vagy _ha_ ugy _történik_  _hogy_ azt el _hagy_ azt igen nagy nehezen és _hihetetlen_ viaskodásal és az Isten _kegyelem_ nyilván valo _csodatétel_  _ó_ ’ _kedves_  _fia_  _igyekezik_ el _kerülni_ azt az _irtóztató_ veszedelmet légy azon _hogy_ azt _megelőz_ vagy azt el _hagy_ mentöl _hamar_  _hogy_  _ha_ arra adtad magadot

Ez a nagy akadály _három_  _dolog_  _jön_ 

Az elsö a rosz szokásnak _erő_ és _elhihetetlen_  _hatalom_ a mely _egyszer_  _gyökér_ vetvén a lélekben _onnét_ azt igen _sok_  _baj_ lehet _kitépni_ A szokások _abban_ mind meg _egyezik_  _hogy_ sokáig _tart_ és nehezen vesznek el _de_ atöbbi _között_ arószak azok a melyek _inkább_ ragadnak _hozzá_ és melyeket _nehéz_ meg változtatni mert sokal nehezeb a meg romlot _természet_ a _jó_  _fordítani_ magát mint sem roszat _cselekedni_  _ezért_ is mondgya az 
  _írás_  _hogy_ a _gonosz_ nehezen _megtér_ ettöl vagyon _hogy_ az _esztelen_ számok véghetetlen az az abünösöknek számok

 _de_ arosz szokások _között_ amelyeket az _ifjúság_ vesznek bé azok _erős_ és _nehéz_ azokon _erő_ venni mert az _indulat_  _eszköz_ lévén arosz _erkölcs_  _ha_  _abban_ az _idő_ ajó _erkölcs_ azokot nem _igazgat_  _idő_ nevekedni fognak és nevekedvén a rosz _erkölcs_ meg szaporittyák és minden nap ujjab _erő_ adnak néki amely _érő_ végtire _meggyőzhetetlen_ tészi _ugyanezért_ is az _írás_  _elöben_ akarván _tenni_ a meg romlot szokásnak _erő_ a melyet az _ifjúság_ vesznek bé olyat mond amelyet az _ifjú_ el nem _kell_ felejteniek ossa ejus implebuntur vitiis adolescentiae ejus et Cum eo in pulvere dormient az ö _csont_  _betöltetik_  _ifjúság_  _hamisság_ és vele együt fognak _aludni_ aporban az az _hogy_ az _ifjúság_ rosz _erkölcs_ és rosz _hajlandóság_  _oly_  _erős_  _meggyökerezik_ alélekben _hogy_ azokot _megérez_ egész _élet_ és tsak ahalálal végezödnek el amint ezt minden nap láthatni

Az _ok_ ennek nyilvánsagos arosz _erkölcs_ a mely _egyszer_  _meggyőz_ alelket az _indulat_ meg _erősít_ és meg szaporittya: az _indulat_ pedig meg ronttyák az _ítélet_ és _jó_  _tartat_ véle azt a mi rosz és rosznak ami jó a meg romlot _ítélet_ az akaratot meg ronttya a mely vakul mégyen a vétekre ebböl is _következik_ az után minden rosz a melyröl siránkozva 
 mondgya szent agoston _hogy_ a meg romlot akarat _kedvel_ és _gyönyörködik_ a roszban a _gyönyörűség_ szokásá lészen és a _szokás_ a melynek ellene nem állanak szükségé válik a midön pedig valamely lélek erre az állapotra _jut_ nem remélheti _hogy_  _elég_  _tesz_ vétkeiért mert a mint egy aucthor mondgya ez a szükség a _halál_ anya _megölvén_ penitentzia nélkül azt _aki_  _találkozik_ 

A második _ok_ annak a nagy akadálynak az Isten _kegyelem_  _megfogyatkozás_ mert mint _hogy_ az Isten meg szaporittya _kegyelem_ azokban kik azokot alázatosan veszik és azokot üdveségekre _fordít_ meg is engedi _hogy_ el fogyon azokban kik azokal _visszaél_ és meg vetik _hogy_  _ha_  _eszerint_  _bánik_ minden _ember_ ugy tettzik _hogy_ még inkáb igy _bánik_ rend _szerint_ az _ifjú_ valamint _hogy_ ö _örömest_ adgya nékik _bőséges_  _kegyelem_ a midön _az_ méltatlanoká nem teszik magokot a mint már ezt meg mondottuk ide _feljebb_ ugy azokot meg is vonnya töllök amidön azokal _visszaél_ 


 Az Isten a proféta _által_ igy _fenyeget_ öket El fogyatkoznak az _ifjú_ a szomjuság miat kik a Samaria _bűn_  _esküszik_ az az akik _hisz_ abálványokban a melyeket Samaria városa _imád_ Ez a szomjuság nem atesti szomjuságbol áll _hanem_ alelki szomjuságbol ugy mint 
 az Isten _kegyelem_ valo szomjuságbol a melyröl mindgyárt _feljebb_ azt mondgya az _írás_ Éhséget _bocsát_ a _föld_ : nem akenyér _éhség_ : sem a viz szomjuságát _hanem_ az ur _ige_  _hallás_ 

A _harmadik_ nagy akadály a melyet _talál_ az _ifjúság_ vétkeiböl valo _megtérés_ az _ördög_ uralkodása a mely mind nagyobodik mind _erősebbedik_  _az_  _képest_ a mint a vétkes szokások szaporodnak a lélekben ezt az uralkodást rend _szerint_ avétek _okoz_ a mely _elvesztetvén_ a lélekel az ö _teremtő_  _kegyelem_ és _gondviselés_ az _ördög_ rabjává _tesz_  _aki_ is _hovatovább_ meg _tart_  _abban_ a nyomoru szolgálatban

 _ó_ ! _fia_  _kicsoda_ mondhatnáki _elegendő_ a léleknek azt a _keserves_ állapottyát _aki_  _ebben_ a rabságban vagyon az ö _halálos_  _ellenség_  _kegyetlenség_ alat _aki_ minden _gondolat_ és _gonoszság_ tsak arra _fordít_  _hogy_ vég képen el veszthese minden olyan _kísértet_  _ingerel_ a melyek avétekre vihesék minden nap ujjab alkalmatoságokot _ad_  _elébe_  _hogy_ magát el veszese _elfordít_ az olyanoktol a melyek a rosztol _eltéríthet_ vétekröl vétekre veti egy rosz _erkölcs_ a másikában _mindaddig_ valamég _gonoszság_ mértékje _tetézve_ lévén nékie _elhagyatik_ az _isten_  _harag_  _hogy_ el vegye az _érdem_  _szerint_ valo _büntetés_ 

E _szerint_  _bánik_ ez a _kegyetlen_  _ellenség_ azokal akik _hatalom_ alat vannak és az az _isten_  _igazságos_  _engedelem_ vagyon _aki_ is _elhagy_ azokot _aki_ el távoznak szolgálattyátol és szeretetétöl és akik nem akarván _ő_ szolgálni az ö parantsolatinak _kedvesség_ az ö _kegyelem_ és áldásinak _bőség_  _igazság_  _megérdemel_  _hogy_  _elhagyattatik_ annak a _kegyetlen_ urnak _kéz_  _aki_ tsak azö veszedelmeket _óhajt_ és _aki_  _addig_ meg nem szünik valamég az _örök_  _kárhozat_ nem veti öket _ó_ ’ _fia_ mely _boldogtalan_ mind azok akik _abban_ a _keserves_ rabságban _esik_  _de_ még _boldogtalan_ azok _aki_  _abban_ lévén nem _óhajt_ meg szabadulásokot


Tizen egyedik Rész

A _feljebb_ mondot _dolog_ valo példák
Legelöbször _az_  _aki_ meg _tér_ az _ifjúság_ 
rosz _erkölcs_  _de_ igen nagy _baj_ 

Hogy _ha_ az _okosság_ világosan meg _bizonyít_ ezt az _igazság_ amint mar azt meg mutattuk a minden napi proba nékünk azt még _bizonyos_ tészi az olyan példákal a melyek ritkák az olyanokrol _aki_ az Isten _irgalmasság_  _különös_  _kegyelem_  _megtérít_ az _ifjúság_ rosz _erkölcs_ Meg elégszem _tehát_ egy igen _fő_ példával a melyet _elöben_ adom és a mely a szent Agoston példája Ennek a szentnek személyiben _oly_ nevezetes példánk vagyon a melynél a régiek _között_ nagyobat nem _találhat_ arra _hogy_ meg mutathasuk mitsoda nehéz el _hagyni_ az _ifjúság_ bé vett rosz _erkölcs_  _egyéb_ néked arrol nem mondok _hanem_ tsak a mit maga mond a _gyónás_ az Isten sugarlásabol _hogy_ az _ifjú_ mindnyájan meg _tanul_ mint _kell_  _tartani_ az _ifjúság_ vétkitöl azért _hogy_  _elkerül_ a veszedelmet a melyben ö _esik_ és _hogy_  _megelőz_ a _hajótörés_ a melyre az ö _ifjúság_ rosz _élet_ vezette volna _bizonyos_  _hogy_  _ha_ az Isten az ö _irgalmasság_  _csoda_ attol meg nem mentette volna a melyet nem _cselekedet_ anyi _sok_ 


 Azt mondgya _előbbször_  _hogy_  _gyermekkor_ minden rosz _hajlandóság_ meg voltanak _benne_ az _engedetlenség_  _hazugság_ reszttség a _játék_ és más _gyönyörűség_ valo szeretet a jó _dolog_ nem _kedvel_ és nagy _gyorsaság_  _megtanul_ mind azt valami _ellenkezik_ atisztaságal és a jó szokásal tsak _éppen_ a _játék_ szerette a munkát _kerül_ tsak az ártalmas _dolog_ akarta _megtanulni_  _-e_  _szerint_  _tölt_  _idő_  _tizenhat_  _esztendős_  _kor_ 

Ezeket az elsö _hajlandóság_ amint emeg _történik_ rend _szerint_ még nagyob rendeletlenségek _követ_ A _tizenhat_  _esztendő_ el _érvén_ az ö elméje a mely nem volt meg zabolázva azokban az elsö _indulat_  _mindaz_ a rosz _erkölcs_ vezetó _ő_ a 
 melyekre az ö _idő_ alkalmatosá _tehet_  _ő_ azt maga mondgya nagy _keserűség_  _hogy_ a rosz _kívánság_ és a _tisztátalan_  _indulat_  _oly_  _erős_  _elfoglal_ az ö szivét _hogy_ a _tisztátalan_ vétekben meriték _ő_ anyira _hogy_ azt kinem mondhatni ugy _hogy_ se az _isteni_  _félelem_ se az annyának _bölcs_  _intés_ se a rosz _cselekedet_ valo _gyalázat_ se semi más _egyéb_  _ok_ meg nem tartoztathaták _abban_ az elsö rendeletlenségiben _de_ söt még _oly_ igen ineg romlot állapotra ment volt nem _hogy_ avétket szégyenlette volna _de_ még azért pirult _hogy_ nem volt mindeneknél roszab _erkölcsű_ és azt ugy _tekint_ mint roszat _hogy_ mások ártatlannak _tart_ a midön olyanokot látot kik _dicsekedik_ rosz _erkölcs_ 

Ezt a rosz _élet_  _akkor_  _kezd_ amidon az _iskola_  _visszatér_ az Attya _ház_  _ahol_ egész _esztendő_ marada az után _visszaküld_  _Karthágó_  _hogy_ el végezné a _tanulás_ és ót is _követ_ azon _élet_  _tizenkilenc_  _esztendős_  _kor_ 

Arra reá vigyáz _fia_  _hogy_ a szent Agoston akorikorában valo meg romlásának négy vagy _öt_  _ok_ vagyon


 1 A _henyélés_ a melyben _tölt_ a _tizenhatodik_  _esztendő_ az Attya _ház_ az _iskola_ valo _visszatérés_ a mely _idő_ igen veszedelmes az _ifjú_ a mint meg fogjuk mondani


 2 A _kevés_ vigyazás a melyel volt az Attya az ö szokásihoz _aki_ is nem igen _figyelmez_ arra _hogy_ fia az _isteni_  _félelem_  _elémegy_  _hanem_ arra _hogy_  _tudós_ és _ékes_ szólló legyen valamint _sok_ atyák _cselekedik_ 


 3 _hogy_ meg vetette az annya _oktatás_  _aki_ is üsmervén _fia_ elméjit szüntelen arra _int_  _hogy_ a _tisztátalanság_ rendeletlenségit _elkerül_  _de_ tsak _haszontalan_ volt


 4 A véle valo _egyidősű_ példájok anyira meg rontották volt elméjit _hogy_ azon _igyekezik_  _hogy_ még roszab _erkölcsű_ lehesen mint sem volt azért _hogy_ inkáb _hasonlíthat_  _hozzá_ és a midön látá _hogy_ atöbbi _meghalad_ agonoszságban ollyan _gonoszság_  _feltalál_ a melyet nem _cselekedik_  _tartván_ attol _hogy_ annál is inkáb meg ne vettetnék atöbbitöl mert ugy _tetszik_  _hogy_  _tiszta_ volt és nem olyan rosz _erkölcsű_ mint atöbi


 5 A nagy szabadság a melyet aszüléi adtanak néki a _játék_ és más mulattságokra a mint maga is mondgya

Mind ezek az _ok_ arosz _erkölcs_ veték _ő_ és _abban_ arendeletlenségben _tart_  _három_  _esztendő_ az után _holmi_  _jóindulat_ magában _térít_ és meg üsmérteték véle nyomoru állapottyát _itt_ meg láthatod _fia_ mitsoda nehéz az _ifjúság_ rosz _erkölcs_  _kitérni_ 

Tizen _kilencesztendős_ levén _erős_  _kezd_  _gondolkodni_ üdveségéröl a mely _gondolat_ az Isten _ad_ néki a _Cicero_  _könyv_  _olvasás_ a mely _könyv_ nevezik _Hortensius_ melyben a _bölcsesség_ valo _intés_ vannak


 Ennek a _könyv_  _olvasás_ amint maga mondgya meg valtoztatá elméjit és _hajlandóság_ a _gondolat_ az _isten_  _fordíttat_ és _kívánság_ meg változtatá meg _kezd_ vetni az _idő_ valo _jó_ és az _élet_  _gyönyörűség_ és nagy _kívánság_  _kezd_  _óhajtani_ abölcseségnek szépségit A mint el is _kezd_ már a rosz _erkölcs_ el _hagyni_ és az _isten_  _térni_ nagy _buzgóság_  _ki_ ne _hisz_  _bizonyos_  _hogy_ ezeket ajó _indulat_ a valoságos _megtérés_ ne _követ_  _de_  _ó_ ! _fia_ mit nem _cselekedhet_ik_ az _ifjúság_ vett rosz _szokás_  A rosz _erkölcs_ és az _ifjúság_ rendeletlen _hajlandóság_ anyira meg akadályozák a _megtérés_ valo _jóindulat_  _hogy_ azokot _haszontalan_  _tesz_ Az ö meg rögzöt szokásinak _teher_ anyira le veté _ő_ az _előbbeni_ állapottyában _hogy_ ugyan ót is marada tizen _kilencesztendős_  _kor_  _fogva_  _harmincesztendős_  _kor_  _és_ ahárom _esztendő_ alat valo bé vet rosz _erkölcs_  _tizenkettő_ uralkodának _benne_ a melyekben nem tsak az elsö rendeletlenségit _követ_  _de_ még nagyobakban is _esik_ az _tisztátalanság_  _gyakorta_ atévelygésre és a vakságra vezetvén az _ember_ a manikéusok _eretnekség_ veté _ő_ amelyben _kilenc_  _esztendő_ marada és az _eretnekség_ mellet ágyast _tartó_ is volt _mindaddig_ még meg nem _tér_ 

A midön a _harminc_  _esztendő_  _elér_  _akkor_ valojában _kezd_  _gondolkodni_  _megtérés_ valamint ezt maga le _ír_ a _hatodik_  _könyv_  _tizenegyedik_ részben _de_  _fia_  _hallgat_ mely nehezen vitte azt végben


 Ezen elsö _gondolat_ után még továb marada _két_  _esztendő_ azon rendeletlenségiben _halogatván_ mindenkor a mint maga mondgya az _isten_ valo _megtérés_  _hogy_  _őbenne_  _keres_ a _kegyelem_  _élet_ és nem _tekint_ a _keserves_  _halál_ melyet magának _ad_  _gonosz_  _élet_  _sok_  _idő_  _kívántatik_ néki arra _hogy_  _meggyógyíthat_ a maga _értelem_ a _tévelygés_ melyek az _előbbeni_  _élet_ maradtanak volt és _hogy_ azt _meggyőz_ a _megtérés_ szükséges voltárol a mint ezt le _ír_ a _hetedik_  _könyv_ 

Az ö _értelem_ meg volt gyözetve _de_ az akarat nem akará még magát meg adni avétkes szokások anyira _elfoglal_ a szivét _hogy_ a _megtérés_ ugy _tart_ mint valamely nagy rosztol valamint maga mondgya _ki_  _kelletik_ gyomlálni egy más után azokot a rosz _erkölcs_ a nagyra vágyást a _fösvénység_ és a _tisztátalanság_ az ö lelke _megtisztíttatik_ már a nagyra vágyásbol és a _fösvénység_  _de_ az a nyomorult _tisztátalanság_ még ellene állot


  _oly_ igen uralkodot rajta az a _tisztátalanság_  _hogy_ lehetetlennek is _tart_ attol valo meg szabadulását: _tartván_ nagy nyomoruságnak meg menekedésit azoktol az utálatos _kívánság_ a melyek _kezdet_ minden nyomoruságoknak

Végtire az ö _megtérés_ akadállya olyan nagy volt _hogy_  _sok_ viaskodási után melyeket szenvedet lelkében _tizennégy_ vagy _tizenöt_  _esztendő_ alat az ö szent anyának szorgalmatosági _könyörgés_  _könnyhullatás_ után _aki_ mindenüt _kísér_  _ő_ mind _föld_ mind vizen _Karthágó_ romában romábol milánumban tsak _hogy_  _ő_ rendeletlenségiböl _ki_ vehese és az _isten_ meg nyerhese és azt el mondhatni _hogy_ az anyának is _tartozik_ üdveségiért Isten után az ö jó akaroinak _intés_ után a nagy szent _Ambrus_ valo _sok_ 
  _tanácskozás_ után akegyelemnek _sok_  _belső_  _indulat_ után az ö _megtérés_  _csoda_  _általmegy_ végben a midön _egyszer_ nagy viaskodásban let volna a _természet_ és a _kegyelem_  _között_ az _ég_ szozatot _hall_ a mely néki azt mondotta Tolle lege _tőle_ lege ved fel és _olvas_ parantsolván néki a _szózat_  _hogy_ nyisa fel az _újtestamentum_  _könyv_ mely mellette volt szent Agoston vévé akönyvet meg nyittá és szent pálnak ezekre a szavairatalála a melyek _által_ a 
 szent lélek munkálodván _benne_ vég képen _megtér_ Non in Comessationibus et ebrietatibus non in Cubilibus et impudicitiis non in Contentione et aemulatione sed induimini Dominum Jesum Christum et Carnis Curam ne feceritis in desideriis _ó_ ! _isten_ leheté a _hogy_ a léleknek _megtérés_ olyan nehéz légyen és _hogy_ az _ifjúság_ vett rosz _erkölcs_ anyi _baj_ és anyi _orvosság_  _kerül_ annak _aki_ azokbol meg akar gyogyittatni

 _de_ emég mind nem _elég_  _fia_ szent Agoston _teljesség_ meg _térvén_ nem menekedet volt még meg az _előbbeni_ akadályoktol mert noha viszá nem _tér_ is _soha_  _megtérés_ után az _előbbeni_ söt még igen _kemény_ penitentziát _tart_ szent és Angyali _élet_  _él_ mind azon 
  _által_ sokáig _érez_ magaban az igen nagy és _gyakorta_ valo _kísértet_ a melyeket _ifjúság_ régi szokási _okoz_ a melyek néki _sok_  _baj_ adtanak és vigyazni _kelletik_ magára _hogy_ magát a szenttségben _megtarthat_ a mint ezt maga le _ír_ a _gyónás_ lib 10 Cap 30 és a _többi_  _ahol_ szol a _sok_ féle _kísértet_ a melyek _háborgat_ 

 _ó_ ! _fia_  _elolvas_ egy nehányszor ezt a példát visgáld meg _figyelmetesség_ annak minden részeit és _megtekint_  _hogy_ mire mehet az _ifjúság_ rosz _erkölcs_ a midön annak _idő_ ellene nem állanak _elkerül_ a veszedelmet a melyben ez a szent volt és a melyben sokan _abban_ el vesznek minden nap


Tizen kettödik Rész

Azokrol valo példák akik _soha_ el nem _hagy_ 
 _ifjúság_ rosz _erkölcs_ 

Valamint a szélvészkor a _hajó_  _összetörettetvén_ sokan vesznek el és _kevés_ lesznek olyanok akik vagy az _úszás_ vagy más képen _megtarthat_ magokot ugy a jó _erkölcs_  _hajótörés_ a melyben _esik_ sokan _ifjúság_ a számok azoknak akik el vesznek igen nagy és azoknak számok _aki_ maradnak igen _kicsiny_ 

Meg láthatod _hogy_ mitsoda _kevés_ számuak az olyanoka midön azt _megtud_  _fia_  _hogy_ az egész _Szentírás_ (a mely tsak nem _hihetetlen_ ) tsak egy példát látunk olyat Manasesben a _Júda_  _király_ a kinek _elöben_ adom _história_ és ezen egy példa _hely_ az _írás_  _sok_ számut _ad_  _elöben_ az olyanokrol _aki_ nyomorultul _hajótörés_ szenvedtek és el vesztek _ifjúság_ rosz _erkölcs_ némelyek kik minek utánna sokáig _él_ meg mások _aki_ még igen _ifjúság_  _meghal_ ezekröl egy nehány példákot _eléhoz_ 

Elöször az _Izrael_ minden _király_  _között_ kik _tizenkilenc_ valának akik a _tíz_ nemzettségen uralkodának a _megoszlás_ után nem volt tsak egy is _aki_ igen _gonosz_ ne lett volna _ifjúság_  _fogvást_ se egy is _aki_  _halál_ elött meg _tér_ 

És noha az _írás_ egészen fel ne _tesz_ is _ifjúság_  _élet_  _mindazonáltal_  _eléggé_  _megértet_ velünk _hogy_  _hamis_ voltanak azon _kor_  _hanem_ azt nyilván mondgya mindenikéröl _hogy_ rosz _erkölcsű_ voltanak: nem is mond _felőle_ semmi jó _erkölcsű_  _cselekedet_  _hanem_ tsak egyedül Jehu felöl a kinek egy nehány jó _cselekedet_ szol _de_ azokot is _eleinte_  _cselekedik_ és _idő_ öis meg romlék valamint atöbbi

A _Júda_  _király_  _között_ is kik _tizenkilenc_ valának Salamontol _fogvást_  _hat_ valának _jó_  _Aza_  _Jozafát_  _Ozeás_  _Jonatán_  _Ezekiás_ és _Jósiás_ atöbbi mind _gonosz_ valának ajók még _ifjúság_ is azok voltak és egész _élte_ azoká maradtak sokan pedig azok _között_ kik _gonosz_ valának még _ifjúság_ rosz _élet_  _él_ és _soha_ meg sem változtak


 Ezért is mondgya az _írás_  _Ochozias_  _király_  _hogy_ huszon _kétesztendős_  _kor_  _kezd_ uralkodni _hogy_  _gonosz_ volt és az _istentelen_  _Acháb_ az _Izrael_  _király_  _követ_ a mely _gonoszság_ az Annya Áthália ennek a _hamis_  _király_ a _húg_  _tanít_ nem is uralkodék továb _esztendő_ és a maga _istentelenség_  _meghal_ 


 Azt mondgya _Acház_ felöl _hogy_ az uralkodást _húszesztendős_  _kor_  _kezd_ és nem _ad_ magát a _jó_ és az Isten szolgálattyára _hanem_ a _bálványozó_  _Izrael_  _király_  _követ_ példáit és felyül is _halad_ öket _istentelenség_ a melyben meg maradván _tizenhat_  _esztendő_  _abban_ meg is _hal_ 


 Amon huszon _kétesztendős_  _kor_ lett _király_ és az Attyának Manasesnek rosz _erkölcs_  _követ_  _de_ nem _követ_ penitentzia _tartás_ és _két_  _esztendő_ mulva vétkeiben _meghal_ a maga _cseléd_  _megöl_ 


  _Joachim_ huszon _ötesztendős_  _kor_  _kezd_ uralkodni és _tizenegy_ uralkodék szintén olyan _gonosz_ volt valamint az Atyái és _gonoszság_  _meghal_ el sem temeteték _Jeremiás_ 
  _jövendölés_  _szerint_ 

Ennek a fia _Jechonja_  _király_ lett _tizennyolc_  _esztendős_  _kor_ tsak _három_  _holnap_ uralkodék és _megérdemel_ vétkeiért _hogy_ Nabugodonozor rabja lenne és _Babilónia_ vitetnék _ahol_ az után sokára _meghal_ 


 Sédécias a _Júda_ nemzettséginek utolso _király_ _huszonegy_  _esztendős_  _kor_ let _király_ 
 olyan _gonosz_ volt mint az elötte valo _király_ : és meg maradván _gonoszság_  _tizenegy_  _esztendő_ az Isten _bosszúállás_ vevé magára és népére a melyel _fenyeget_ az Isten a sidó népet annak elötte sokal mivel uralkodásának _kilencedik_  _esztendő_ Nabugodonozor meg szálván _Jeruzsálem_ városát _két_  _esztendő_ mulva azt meg vevé _feldúl_  _megéget_ és a lakosit le vágatá az Isten _templom_ fel prédálá és _megéget_  _aki_ a _fegyver_ és az _éhség_ meg maradának azokot rabságra vivé És a _király_ a _gyermek_ együt el szaladván _beér_ meg _fog_ és a _kevély_ Nabugodonozor _elébe_ vivék _aki_  _sok_ szidalomal _illetvén_  _ő_ a _gyermek_ elötte meg öleté azután a szemeit _ki_ szuratá néki és _fogság_ vivé _Babilónia_  _ahol_ nyomorultul _meghal_ 

Azok _aki_ szollánk a magok vétkekben holtanak meg _hogy_ meg büntettessenek a vétkekért a melyeket _cselekedik_  _ifjúság_ az illyen példák _közönséges_ a _Szentírás_ a _másféle_ igen ritkák és a mint meg mondottam tsak _egy_  _talál_ olyat _aki_ minek utánna roszul _él_  _ifjúság_ valoságal meg _tér_ az után a pedig Manases _de_ olyan _csodálatos_ modon _megtér_ a mely világosan meg mutattya _hogy_ mitsoda _irtóztató_ nehéz el _hagyni_ az _ifjúság_ vett rosz szokásokot és _hajlandóság_ 

Ez a _fejedelem_ tizen _kétesztendős_  _kor_  _elvesztvén_ az ö _istenfélő_ Attyát _Ezekiás_ a _Júda_  _király_  _király_ let _hely_  _de_ el felejtvén _csakhamar_ az attyának szent példáit és _intés_ minden rosz _erkölcs_ és _istentelenség_  _ad_ magát az ö _gonoszság_ minden nap nevekedének az ö uralkodásának _tizenötödik_  _esztendő_ a melyben az Isten nagy _keserűség_  _bocsát_ reája _bűn_  _büntetés_ az _asszíriabeli_ meg _fog_  _Jeruzsálem_ és vásban vivék _Babilónia_ ót rettentö _tömlöc_ veték és _sok_ nyomorgatásokot szenvede Illyen nyomorult állapotban lévén a szemeit fel nyittá és _megemlékezik_  _keserűség_ segittségül _hívni_ azt a kit _elfelejt_ jó állapottyában meg üsméré vétkeit valoságos _töredelmes_ szivel azokért _bocsánat_  _kér_ az _isten_ és _sok_  _könnyhullatás_  _imádság_ meg nyeré szabadulását és az után szentül _tölt_  _élet_  _hatvanhét_  _esztendő_ a melyben _meghal_ 


 Szent _Hieronimus_ igen nevezetes _dolog_ mond ezen _história_ a melyet a sidok _tradíció_ vette _ki_ magyarázván a _Szentírás_ ezeket a szavait _hogy_ manasest szorongatván a nyomoruság az _isten_  _fordul_ azt mondgya _hogy_ ez _akkor_ volt amidön _kínos_  _halál_ akarák meg _ölnyi_ valamely nagy _rézedény_ akarák meg _ölnyi_ a mely mindenüt lyukas lévén azt a _tűz_  _tesz_ a mely meg melegitvén és _behatván_ mindenüt az _edény_ meg _kelletik_  _emészteni_ azt a szegény _fejedelem_ bé zárák _tehát_  _abban_ az _edény_ és alájá _tűz_  _gyújt_  _abban_ az nyomorult állapottyában is még az _isten_ nem _folyamodik_  _hanem_ abálványihoz _de_ látván _hogy_ tsak _haszontalan_ volna _megemlékezik_ a _Szentírás_ szavairol _ahol_ az Isten segittségit _ígér_ azoknak _aki_  _hozzá_  _folyamodik_ a nyomoruságban és _hozzá_ meg _tér_  _töredelmes_ szivel

ö is azonal az _isten_  _emel_ szivit nagy _óhajtás_ és meg szabadulását _kér_  _tőle_  _bűn_ valo _oly_ nagy _töredelmes_  _hogy_ az Isten _megirgalmaz_ neki és meg szabadittá nem tsak attol az irtoztatohaláltol _de_ még arabságtol is és viszá vivé _Jeruzsálem_ : _ahol_ szentül _tölt_  _élet_ látod _fia_ ezt az _ifjúság_ rosz _élet_ után valo _megtérés_  _de_ a mely _megtérés_ igen sokban állot


Tizen _harmadik_ Rész

Hogy mitsoda nagy roszak _következik_ az
 _ifjúság_ rosz _élet_ 

A többi _között_ aleg nagyobik rosz az a melyröl ide _feljebb_ szollottunk a mely nem más _hanem_ az üdveségnek el vesztése és a _kárhozat_ amelyben _esik_ sokan az _ifjúság_ vétkiért abizonyos _hogy_ az _akkori_ tett vétkek sokaknak _eredendő_  _ok_ lesznek _örökös_ nyomoruságoknak _de_ még _azonkívül_ vannák még sokak mások is a melyek egy _eredet_  _jön_ a melyeket jó _hogy_  _megtud_  _kedves_  _fia_ ugy _hogy_ azokot meg üsmervén inkáb _irtózik_  _az_ mely azokot szerzi


 _I_ Articulus

Az elsö roszrol mely a _halál_ a melyet az
 _ifjúság_ vétkei _okoz_  _idő_ elöt sokaknak

Leg _elsőbben_ is az _előre_ valo _halál_  _feltesz_ a melyben _esik_  _sok_ számu _ifjú_ vétkeknek _büntetés_ 

Ezel nem azt akarom mondani _hogy_ mind azok _aki_ szép virágzo _idő_  _meghal_ avétkeknek _büntetés_  _meghal_ sem azt _hogy_ mind azok kik a vétket _követ_  _ifjúság_  _hogy_  _előre_ valo _halál_  _megbüntetődik_ 

Azt _jól_  _tud_  _hogy_ ajók némelykor _ifjúság_ meg _hal_ és _hogy_ az a _halál_ az ö jó 
  _erkölcs_ valo _jutalom_ és az Isten _hozzá_ valo szeretetinek _jel_ valamint az _írás_ mondgya a _bölcsesség_  _könyv_ Ha az _igaz_  _előre_ valo _halál_ meg _hal_  _abban_ meg _talál_ nyugodalmát és üdveségit az ö jó _erkölcs_  _kedves_  _tesz_  _ő_ Isten elöt és szeretetit is meg nyerte néki és azt _kegyelem_  _hogy_  _ki_ vétesék evilágbol _ahol_ a _bűnös_  _között_  _él_ az Isten _idő_ magához vette ne _hogy_ a meg romlás az elméjiben szivárkozván az ö lelkét meg ne tsallyák _evilági_  _hiábavalóság_ és _gyönyörűség_ melyek az _ember_  _megcsal_ és szeretetik vélek az olyan _dolog_ a melyek _inkább_  _ellenkezik_ üdveségekel

Tudom azt is _hogy_ vannak olyan _bűnös_ kik sokáig _él_ és akik _megöregedik_ az _ifjúság_ vet rosz _erkölcs_  _hasonló_  _az_ akit _Dániel_  _eszerint_ nevezi Inveterate dierum malorum olyan _bűnös_  _aki_  _öregség_ tsak a rosz napokbol áll a kinek _hosszú_ 
  _élet_ a mint abölcs mondgya _kárhoztat_ az _igaz_  _idő_ valo _halál_  _aki_  _ifjúság_  _meghal_ mert ez _oly_  _kevés_  _idő_ valo _élet_ meg nyerte amenyet és a _bűnös_  _hosszú_  _élet_ nem _egyéb_ szolgált _hanem_  _hogy_ vétkit szaporittsa és nevellye _kárhozat_ 

 _de_ azt is el mondhatom valoságal _hogy_  _sok_  _ifjú_  _meghal_ rosz _élet_  _büntetés_ és agyakorta _megtörténik_  _hogy_ az _ifjúság_ vétkei az _idő_ valo _halál_  _ok_ erröl az _írás_ igen _sok_ példát _előad_ és a minden napi proba ezt meg mutattya nyilvánságosan


  _Jób_ azt mondgya agonosz felöl _hogy_ el vész minek elötte az ö napjainak száma _beteljesedik_ és ollyan lesz a meg sértet _szőlőgerezd_ az elsö virágjában és mint a virágját _elhányó_  _olajfa_ 


 Salamon azt mongya _hogy_ a _gonosz_  _esztendő_ meg röviditetnek és agonosz olyan lészen mint a szélvész a mely _hamar_ el mulik


 Meg másut arra _int_  _hogy_ a vétekre ne _ad_ magadot ne _hogy_ az _idő_ elöt legyen _halál_ az az _hogy_  _hamar_ mint sem _természet_ szerent _kell_ lenni azt is _óhajt_  _igazságos_ 
 neheztelésböl _hogy_ a _gonosz_  _soha_ semmi _java_ ne legyenek _hogy_ az ö napjai rövidek legyenek: és _hogy_ mind azok akik nem _tisztel_ az _isten_  _felséges_ voltát _aki_ mindent lát és akik nem _fél_  _ő_ meg _bántani_ tsak _addig_  _tart_ mint az árnyék a mely el vész egy szem pillantás alat A _Szentírás_ ezek a szavai világosak és ezeknek _beteljesedés_ még nyilvánságosabak

 _de_  _ha_ szinte más _bizonyság_ nem volna is erröl az _igazság_ a példák a melyeket látunk minden nap láthato képen meg mutattyák menyi _ifjú_ látunk meg _halni_ vagy abetegségben vagy aveszekedés miat vagy a _had_ vagy a vizben vagy _egyéb_ veszedelmes és véletlen szerentsétlenségekbenmind az illyen _halál_ az Isten _harag_  _erő_ vannak az olyan _ifjú_ ellen akik meg vetik az _őkegyelme_ és akik nem akarják _ő_ olyan _idő_ szolgálni a melyben arra _köteles_  _ó_  _fia_  _tart_ attol _hogy_ az illyen _büntetés_ reád ne _esik_ 


 _II_ Articulus

A második rosz a mely az _ifjúság_ tett vétkekért
vagyon az elmének meg vakulása
és a vétekben valo _megkeményedés_ 

A Testi _halál_ nem egyedül valo senem _keserves_  _büntetés_ az _ifjúság_ vétkeinek a mely _halál_  _okoz_ azok a vétkek a léleknek a _belső_ vakságért és aroszban valo _megkeményedés_ a melyben vetik _ő_ nem ritkában _megtörténik_ és ez sokal veszedelmeseb 
 és _keserves_ a _meghal_  _ember_ sirasad mondgya abölcs mert el vesztette a világosagot _de_ siratni _kell_ a _bűnös_ mert el vesztette az _értelem_ és a _bölcsesség_ egy _halott_ tsak _hét_ napig _kell_  _keseregni_ az az _kevés_  _idő_  _de_ abünöst siratni _kell_ egész _élet_ mert ugyan is _hogy_ lehet _könnyhullatás_ és _keserűség_ nélkül nézni azt a nagy és _oly_  _közönséges_ veszedelmet amelyet látunk _sok_  _ifjú_  _aki_ az _ifjúság_ vetke rettentö _megkeményedés_ vezeti a mely öket minden _megtartózkodás_ nélkül arosz _erkölcs_ veti minden nap láthatni olyanokot és az olyanoknak számok _hihetetlen_ kik minek utánna _eltölt_ az elsö _ifjúság_ a véteknek rendeletlenségiben _főképpen_ atisztátalan vétekben _hogy_ az után _elidegenedik_ az üdveségtöl meg vakulnak a magok saját _java_ a roszban _megkeményedik_ aleg üdveségesebb _intés_ meg vetik meg nevetik mind azokot ajokot a melyeket láttyák _hogy_ mások _cselekedik_ : és nem lévén más _gondolat_  _hanem_ tsak a magok _gyönyörűség_ és _hogy_  _követ_ minden _indulat_ meg romlot _hajlandóság_ igy is _fut_ mint vakok veszedelmekre nem lévén semmi olyan a mi öket _megtartóztathat_  _ó_ ’ _fia_ nem siralomra melto roszé ez  _de_ adna Isten _hogy_ olyan _közönséges_ ne volna mint 
 a mitsoda nagy szent Agoston ezt igen meg probalta volt a maga személyében a mint ezt maga mondgya _gyónás_  _ahol_ olyan szokal panaszolkodik nyomoruságárol a melyek a _kemény_ szivet is _meghathat_ és a melyek _megérdemel_  _hogy_ itt egészen _kitétetik_  _hogy_ azokbol meg lássák az _ifjú_ mint _kell_  _tartani_ az _ifjúságbeli_ vétkektöl a melyek _oly_ 
 nyomoruságos _dolog_  _okoz_ 

A _test_  _tisztátalan_  _kívánság_ és _ifjúság_  _forradás_ olyan _köd_  _bocsát_ az elmémre a mely nagy _homályosság_  _tölt_ vala ezt bé és meg nem _enged_  _hogy_  _megkülönböztet_ a _tiszteletes_ szeretetnek _tisztaság_ a szemérmetlen szeretetnek setéttségitöl mind ezek _felháborodás_  _indít_  _benne_ az én _gyenge_  _ifjúság_ minden féle rosz _kívánság_ meredék _hely_ viszik vala és azt a vétkeknek melységiben merittik vala


 És az után _hozzátesz_  _hogy_ a szemérmetlen szeretetnek _tisztátalan_  _indulat_ olyan volt mint alántz a melyel meg volt lántzolva és annak a szüntelen valo zörgése annyira meg süketitte volt _ő_  _belső_  _hogy_ nem _hallhat_ azt a mi _ő_  _jó_  _int_ valamint a meg lántzolt _oktalan_ állat _aki_ lántzának zörgése miat nem _hallhat_ a zörgést mellyet _körülötte_  _tesz_  _de_ még ez a mondása is _figyelmetesség_ való _hogy_ az a sükettség az ö _kevélység_  _büntetés_ valo volt a melyel el _távozik_ vala az _isten_ az Isten is _elereszt_  _ő_  _tisztátalan_  _kívánság_  _követni_ 

Imé _kedves_  _fia_ mire vezetik az _ember_ az _ifjúság_ vétkei és a melyre vezetni fognak minden _bizonnyal_ a _tied_ is _hogy_  _ha_ azokot _teljesség_ és jó _idő_ el nem _hagy_ 


 _III_ Articulus

A _harmadik_ rosz a _sok_ szép reménségeknek
el vesztése

Ez arosz igen láthato nintsen is szüksége más _bizonyság_  _hanem_ tsak arra a mit _aziránt_ látunk minden nap menyi _ifjú_ látunk olyanokot kik nagy reménségeket adnak elméjeknek szép _tulajdonság_ kik magokot alkalmatosoká _tehet_ valamely nagy _hivatal_ a melyekben az Isten _tiszteltetik_ és a _haza_ szolgálhatnának menyit látunk mondom olyanokot akik valamely _jó_  _elkezdés_ magokot el vesztik és akik _megbomolván_  _ifjúság_ alkalmatlanoká teszik magokot a nagy _dolog_ a melyekre ugy tettzik _hogy_ születtek volt menyin vannak kik minden szép _tulajdonság_  _haszontalan_ és _tunya_ lésznek egész _élet_  _hasonló_ lévén az olyan _fa_ a melyek _tavasz_ rakva lévén virágokal egy _hóharmat_ azokot _gyümölcstelen_ tészi egész _esztendő_  _által_ 

Ezt a roszat nem tsak azokban lehet látni _aki_ az _ifjúság_ vétkeivel _élet_ rövidittik nem is tsak azokban _aki_ ugyan azon vétkek a _megkeményedés_ viszik a melyröl mar szólóttunk _de_ a _gyakorta_  _megtörténik_ még azokban is akik meg _tér_ az _ifjúság_ elsö rendeletlenségiböl mert _elvesztvén_  _haszontalan_ az _élet_  _drága_  _idő_ magokot alkalmatlanoká _tesz_ mindenre és _haszontalan_ a _jó_ vagy _ha_ egészen el nem vesztették is az _idő_  _de_  _érdemtelen_  _tesz_ magokot _ifjúság_ vétkiért a _hivatal_ a melyekre alkalmatosak voltak és a melyekre az Isten rendelte volt öket

 _fia_ vigyáz _jól_ erre és _hogy_ ezt _jól_  _megérthet_ egy nagy _igazság_  _tekint_ a melyet _jól_ meg _kell_  _tartani_ Az a _hogy_ az Isten a maga rendelésiböl az _ifjú_  _különb_  _különbféle_  _hivatal_ rendelte a melyekben azt akarja _hogy_ az ö szolgálattyában és az üdveségekben _foglal_ magokot ez a rendelés _két_  _dolog_ tészen fel magában az elsö az _hogy_  _ha_ magokot alkalmatosoká _tesz_ ahivatalokra a második _hogy_  _ha_ az üdveségre magokot méltatlanoká nem teszik az elsö a munkán áll és a második az _ifjúság_ jó _élet_ ebböl a _következik_  _hogy_  _ha_ az _ifjú_ nem munkálodnak azon _hogy_ magokot alkalmatosoká _tesz_ arra a mire az Isten rendelte vagy _ha_ azon munkálodván _ifjúság_ roszul _él_ el nem fogják _érni_ azokot a _hivatal_ a melyeket az Isten elsö szándékában nékik rendelte volt vagy _ha_ el _ér_ is a _magukhittség_ vezeti öket arra _hogy_ vakmerö képen adgyák magokot olyan állapotra a melyek öket _meghalad_ és olyan _kötelesség_ a melyeket _soha_ végben nem viszik _kötelesség_ a mely öket a _kárhozat_ tsak nem _elkerülhetetlen_ veszedelmére _tesz_ ezt igen _gyakorta_ láthatni az _egyházi_ rendben ugy az _igazságszolgáltató_ rendében is

Ezt az _igazság_ a _Szentírás_ meg _bizonyít_ a midön az Isten meg _ígér_  _Dávid_ és az ö 
 maradékinak az _Izrael_  _ország_ azt olyan _ok_ alat _ígér_  _hogy_ ö és a maradéki az Isten _törvény_  _megtart_ 


 Egy nehány _idő_ annak elötte az Isten el vette volt apapságot a _főpap_  _Éli_  _família_ azért mert a _fia_ vétkekért arra méltatlanok voltanak noha az elsö szándékában ennek a _família_ rendelte volt apapságot _örökös_  _de_ tsak olyan _ok_ alat _ha_ az ur parantsolatiban _jár_ ezek a szók vilagosak a _király_ 1 _könyv_ 2 rész

Az _isten_  _eziránt_ valo _cselekedet_ még nyilvánságosaban _ki_ tettzik Saulban az _Izrael_ elsö _király_ az Isten nékie és az ö _família_ adtavolt ezt az _ország_ : _de_ olyan _ok_ alat _hogy_ meg _tart_ parantsolatit _de_ ugy _történik_  _hogy_ ez a _fejedelem_  _két_ nagy _fő_  _dolog_ az Isten parantsolati ellen _cselekedik_ a melyekért el véteték tölle az _ország_ 

Leg _előbbször_ a midön _tábor_ lévén az _ellenség_ szorongatni _kezd_ ö pediglen áldozatot _tetet_ meg nem várván arra samuel profétát _aki_ nékie meg mondotta volt _hogy_ semmit _addig_ ne _cselekedik_ még viszá nem térne az áldozatot alig _elkezd_  _hogy_ a proféta _elérkezik_  _aki_ is mondá Saulnak Mit _cselekedik_  _bolondság_  _cselekedik_ meg nem _tart_ ate urad _isten_ parantsolattyát _ha_ ezt avétket nem _cselekedik_ az Isten _örökös_ meg 
 erösitette volna ate _királyság_  _de_ semmi képen az _ország_  _többé_  _fent_ nem áll

A második a midön az Ámálécitákot _meggyőzvén_ a _király_ meg nem öleté és meg _tart_ a _sok_ nyert _csorda_ és nyájakot és minden _gazdagság_ az Isten parantsolattya ellen _aki_ meg parantsolta volt _hogy_ semit _élet_ ne _hagy_ és mindent _tűz_ és vas _által_ el veszesen samuel _hozzá_ menvén meg _fedd_  _engedetlenség_ mondván _hogy_  _többé_ nem lenne _Izrael_  _király_ mert mint _hogy_ meg vetetted az Isten szavát meg vetet az ur téged _hogy_ ne 
 légy _király_ 

Tanuld meg _fia_ ezekböl apéldákbol _hogy_ az Isten némelykor az _ember_ olyan _hivatal_ rendeli a melyeket vétkek miat el nem érhetik vagy _ha_ el _ér_ is azokban sokáig nem maradhatnak _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_  _ha_  _ifjúság_ rosz _élet_  _él_ attol igen _tarthat_  _hogy_ az Isten el ne vessen attol állapottol a melyet néked szánt volt és _hogy_  _soha_  _elé_ ne meny valamely _hasznos_ állapotra _ha_ az _isten_ nem akarod szolgálni _ifjúság_ az Isten is azt a _kegyelmesség_ nem mutattya _hozzá_  _hogy_ valamire _felemel_ a midön az _emberkor_  _elér_ és _hogy_  _érdemes_ lehess _hivatal_ 


 _IV_ Articulus

Negyedik rosz származván az _ifjúság_ vétkeitöl
az emberek _között_ való vétkeknek _eláradás_ 

Ez a rosz mindgyárt _eleinte_  _hihetetlen_ láttzik néked lenni _de_ azt világosan meg látod tsak egy _kevéssé_  _gondolkodik_ arrol

Mert _először_  _ha_ az _igaz_ a mint azt meg mutattuk _hogy_ nehezen _elhagy_ az _ifjúság_ rosz _erkölcs_  _abból_  _következik_  _hogy_ egy nagy része a meg romlásnak amelyet látunk az _ember_ attol a meg romlástol _jön_ a melyben _tölt_  _ifjúság_ 

Az is _bizonyos_  _hogy_ arosz _ifjú_ rosz atyák lesznek és _hogy_ az _rosszéletű_ atyák rosz _erkölcsű_  _tesz_  _gyermek_ mint _hogy_  _ifjúság_ arendeletlenségben _él_ és _hogy_ nem _igyekezik_ a magok _megjobbítás_ azért _kevés_ is _gondol_ azal _hogy_ a _gyermek_  _istenfélő_ legyenek és igy a meg romlás _elterjed_ és az atyákrol a _fi_ szál

Hogy _ha_ ez a mondás _igaz_  _találtatik_ az _ifjú_ nagyobrésziben még annál inkáb _ki_ tettzik azokban _aki_ a _tanulás_ hivatattak akik felöl el mondhatni _igazság_  _hogy_ azö rosz _élet_ származnak _többi_ a vilagban a vétkek és a rendeletlenségek az _ok_ ennek a _hogy_ ök mennek fel mind az _egyházi_ mind a világi _hivatal_ és rend _szerint_ azokban ahivatalokban azon _hajlandóság_ és szokások _szerint_ viselik magokot mint a melyeket vettek magokban _ifjúság_ mikor pediglen roszul viszik végben _hivatal_  _kötelesség_ a rosz nem marad meg tsak rajtok _hanem_  _mindaz_ is _elterjed_  _aki_ töllök _kell_ venni az _intés_ és a neveltetést és nem _hogy_ ezeknek a jó _erkölcs_ valo példakot adnának _de_ még ezeket is rosz _erkölcs_  _követő_ teszik

Egy szoval azt akarom mondani _hogy_ a rosz _erkölcsű_  _tanul_ az anyaszent egyházban rosz papok lesznek _tudatlan_ az _isten_ és az anyaszent egyházának _haszontalan_ és _gyakorta_  _botránkoztató_  _aki_  _benefícium_  _bír_  _heverő_  _fösvény_ mértékletlenek alkalmatlanok apapi _hivatal_ végben vitelére azokot roszul vivén végben a _hív_ üdveséginek nagy _kár_ a Nemesek _között_  _kevély_ nemes emberek _veszekedő_ szemtelenek _káromkodó_ szabad _életű_ a _bír_  _között_  _gyenge_  _bíró_ személy valogatok _aki_  _igazságtalanság_  _tesz_ a pénzért _becsület_ a _félelem_  _tudatlanság_ vagy _hirtelenkedés_ a melyel _ítél_ a prokátorok _között_ ravasz versengö _csalárd_ az _ilyen_  _három_ vagy négy féle személyeknek meg romlásokbol származnak a népeknek _megvesztegetés_ és a rosz _erkölcs_  _eláradás_ és _igazán_ el lehet mondani _hogy_ a _tanuló_ rosz _élet_ származnak nagyob részint a rosz _erkölcs_ és a rendeletlenségek a világban

Oh _kedves_  _fia_  _gondolkodik_  _jól_ ezekröl a négy articulusokrol mentöl nagyob _dolog_ látz azokban annál inkáb szükséges _hogy_ mind magad és mind azok _aki_ veled _egyidősű_ ajó _erkölcs_ adgyad magadot _ifjúság_ 


Tizen negyedik Rész

Hogy az _ördög_ minden _erő_ arra _fordít_ 
 _hogy_ az _ifjú_ a rosz _erkölcs_ vihesse

Végtire _fia_  _hogy_  _teljesség_  _megértethet_ veled mitsoda szükséges _hogy_ az _isten_ adgyad magadot _ifjúság_ azt meg _kell_  _tudni_  _hogy_ az _ördög_ az a _halálos_  _ellenség_ az emberek üdveséginek semmitöl inkáb ugy nem _tart_ mint _ha_ jó _erkölcs_ láttya _ifjúság_ és minden _erő_ arra _fordít_  _hogy_ tégedet és aveled _egyidősű_ magához _hódíthat_ és _teljesség_ el veszthesen

Ez az _igazság_ egészen _követ_ mind azt valamit eddig mondottunk ez a _gonosz_ minden mesterségit tsak arra _fordítván_  _hogy_ (a menyiben tölle lehet) el vegye az _isten_ anéki _tartozandó_  _tisztelet_ : és az _ember_ az üdveséget a mely nékik _készíttet_ azt _jól_  _tud_  _hogy_  _ha_ az _ifjú_ arosz _erkölcs_ viheti ugy el veheti az _isten_ az elsö és a _nagy_  _hálaadás_ a melyel az emberek _tartozik_ nékie azt is _jól_  _tud_  _hogy_ mint meg _bosszant_ az _isten_ az _ifjúság_ rosz _élet_ a mint már ezt meg mutattuk azt _tud_  _hogy_ a rosz _élet_ mitsoda roszak _követ_ ugy mint a rosz _erkölcs_ valo el merülés a vakság _megkeményedés_  _tűrhetetlenség_ végtire ö azt _jól_ üsméri _hogy_  _ifjúság_ meg romlása _okoz_ a világon valo _gonoszság_ és az emberek _kárhozat_  _ugyanezért_ is minden mesterségit arra veti _hogy_ meg ronttsa az _ifjúság_ ártatlanságát mint olyat amin áll az üdveség ö azt _tud_  _hogy_  _aki_ a patakot meg akarja mérgesiteni a _forrás_ veti a mérget és a patak mérges lészen

Ez agonosz lélek _jól_  _tud_  _követni_ az _ifjúság_ azt a _hamisság_ a melyre _tanít_  _fáraó_  _hogy_ az Isten népit _elfogyaszthat_  _megöletvén_ még a _bölcső_ a férfiu _gyermek_ 

Minden nap _követ_  _hamisság_ és _kegyetlenség_ Nabugodonozornak _aki_  _Jeruzsálem_ meg vételekor _elfogatván_ sédéciás _király_  _gyermek_ együt meg öleté az _gyermek_ az attyok láttára és mágának a _király_ a szemeit _ki_ szuratá _meghagyván_  _élet_ agonosz lélek _eszerint_  _megölet_ a _gyermek_ a vétekel és _belső_ meg vakittya az atyákot _hogy_ ne lássák vagy ne _érez_  _gyermek_ veszedelmét és _hogy_ meg ne segithesék öket a veszedelemböl

Nabugodonozor _sok_  _győzedelem_ után nagy _kevélység_  _visszatér_  _ország_ a _jeruzsálemi_ rabbá tett _ifjúság_ maga elött vitette mind _győzedelem_  _jel_ valamint ezt mondgya 
  _Jeremiás_ proféta és nem _hagy_ ennek a nyomorult városnak nagyob _keserűség_ mint azt _hogy_  _megfoszt_  _kedves_  _fia_ a melyet ez a proféta _oly_  _keserves_ sirattya mindenek felet

Ez igy lévén _kedves_  _fia_ ez az utálatos a mint az _írás_ mondgya minden _kevély_  _király_ nagyob _győzedelem_ nem _kevélykedhet_ az anyaszent egyház ellen _hanem_ az _ifjú_ sokaságával _aki_ rabságaban _tart_ avétek _által_  _és_ ez a szent Anya semmin _keserves_ nem siránkozik mint _kedves_  _fia_ el vesztéseken _aki_ ez az _ellenség_ el ragadgya tölle _ifjúság_ némelyeket _közüle_ a rosz _erkölcs_  _által_ atöbbit más _által_ és tsak nem mindnyájokot a _tisztátalan_ vétek _által_ ez olyan _erős_ lántz amelyel _kegyetlenség_ alat _tart_ öket E _szerint_  _követ_ szüntelen valo _dühösség_ az _ifjú_ ellen még születésektöl _fogvást_ és még azoknak _gyermek_ ellen is a mint ezt mondgya szent _János_ a látásiban Cap 12

Végtire ennek az _ellenség_ az _ifjú_ ellen valo _hadakozás_  _oly_ valoságos _dolog_  _hogy_ ugyan azon szent _János_ ahiveknek _írván_ és _köszöntvén_  _ki_ kit a maga _idő_  _képest_  _dicsér_ 
 a _gyermek_ és az _ifjú_ a _győzedelem_ melyet vettek volt az _ellenség_ Irok néktek _ifjú_  _gyermek_ mert _meggyőz_ a _gonosz_ lelket _ír_ néktek _ifjú_ mert _erős_ vagytok és az urnak _ige_  _benne_ vagyon és _hogy_  _meggyőz_ a _gonosz_ lelket

Oh ! _fia_ mely _boldog_ mind azok az _ifjú_  _aki_ el mondhatni valojában _hogy_  _meggyőz_ üdveségek _ellenség_  _hogy_ pediglen azt el mondhasák _felőle_ azért adom _elöben_ aveled _egyidősű_ ellen valo _hadakozás_  _hogy_ meg üsmérhesed az utánnad valo _incselkedés_ 1 mitsoda nagy szükséges _ifjúság_ jó _erkölcsű_ lenned mivel az _ördög_ tsak azt _keres_  _hogy_ attol _elfordít_ 2 mitsoda _bátorság_  _kell_ ellene állanod annak akegyetlen _ellenség_  _aki_  _oly_  _dühösség_  _keres_ veszedelmedet _hogy_  _hogy_ lehetne a _hogy_ ne _irtózik_ attol az _ellenség_ üdveségednek és _hogy_ attol inkáb nem _tart_ mint sem ahaláltol és _hogy_ meg adnád magadot annak az utálatosnak _aki_ tsak az _örökös_ veszedelmedet _óhajt_ 


Tizen _ötödik_ Rész

Bé fejezése mind annak valamit mondottunk
 _ebben_ az elsö _könyv_ 

Ideje már végit vetni ennek az elsö _könyv_ és _ész_  _juttatván_ mind azt a mit mondottunk _elöben_  _tenni_ rövideden a nagy _kötelesség_ a melyekel _tartozik_ a jó _erkölcs_ adni magadot _ifjúság_ 

A _tehát_  _fia_  _igaz_  _hogy_ nem _csekély_  _dolog_  _ki_ menetelét _tekint_ a _hogy_  _ifjúság_ jó _erkölcsű_ légy és _hogy_ az _ifjúság_ rosz _élet_ nem _gyermekjáték_ se nem olyan _dolog_ a melyel nem _kell_ sokat _gondolni_ amint ezt _tart_ a világ _közönséges_  _de_ söt még annál nagyob _dolog_ nem lehet és ez az _igazság_ arravagyon _építve_ a mi _nagy_ és leg szenttségeseb az _isteni_ szolgálatban és az emberek üdveségiben

Tartozol az _isten_ szolgálni _ifjúság_  _először_  _hálaadóság_ a melyel _tartozik_ néki mint _teremtő_ és utolso végednek azért adrágalátos végért a melyre rendelt tégedet _teremtvén_ azért _hogy_  _ő_  _bír_  _örökös_ a menyekben minek utánna _ő_ szolgáltad volna _hív_  _-e_  _föld_ 

2 Azért a nagy _kegyelem_ melyet tett veled _hogy_ a _kereszténység_  _hív_ és az _katolika_ vallásra a mely nélkül nintsen üdveség

3 Mert az _ifjú_ szolgálattya _különös_  _kedves_ Isten elött _különös_ is szereti öket és _hogy_  _örömest_ adgya nékik _bőség_  _kegyelem_ 

4 Mert _ha_ tölle meg vonod szolgálatodot azért igen _megbosszant_ 

5 Azért mert igen utállya a rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 

6 Azért anagy _függés_ a mely vagyon üdveseged _között_ és az _élet_  _között_ a melyet _él_  _ifjúság_ : ugy anyira _hogy_  _ha_ szereted ajó _erkölcs_  _ifjúság_ azt _könnyű_ meg is _tart_ egész _élet_ és _ha_ arosz _erkölcs_  _követ_ azt igen nehezen _elhagy_ vagy _talán_  _soha_ sem

7 Azért _hogy_  _elkerül_ a nagy veszedelmeket melyek az _ifjúság_ rosz _élet_ származnak ugy mint ahirtelen valo _halál_ avétekben valo _megkeményedés_ a _sok_ szép reménségeknek _elvesztés_ arosz _erkölcs_ avilágban valo _eláradás_ 

 _és_ végtire _hogy_ ellene álhas az _ördög_  _incselkedés_  _aki_ szüntelen azon _igyekezik_  _hogy_ el vonhasa az _ifjú_ az Isten szolgálattyátol és _hogy_ azokot _idő_ az rendeletlenségben vesse az utan _örökös_ el veszese öket

Mind ezen _ok_ után azt _kérd_  _fia_  _tőle_  _hogy_  _ha_ kételkedhetelé még is _abban_  _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ ezek az _igazság_ nem elegendöké arra _hogy_ veled _elhitethet_  _hogy_ mitsoda _kötelesség_  _tartozik_ az _isten_ adni magadot _ifjúság_  _hogy_  _ha_ azt _elhitet_ magadal mit _gondol_  _jövendő_ : és mitsoda ate szándékod _talán_ még eddig ennek aköteleségnek nagyságát nem _tud_ mostanában _hogy_ azt _tud_ világosan mivel mentheted 
 magadot mitsoda _ítélet_ várhatz _isten_ magadra _ha_ avilágoság ellen _támad_ és _ha_ ugy _cselekedik_ mint azok a _gonosz_ a _Szentírás_ kik azt mondgyák az _isten_ meny el _mitőlünk_ mi nem akarjuk tudni ate utaidot

A szent _história_ azt mondgya _hogy_ a sidok _visszatérvén_ ababyloniai _fogság_  _Ezdrás_ proféta _közönséges_  _elolvastat_ nékik az Isten _törvény_ a melyet ök nem _hall_  _hetven_  _esztendő_  _tartó_  _fogság_ 

A nép _mihelyt_ atörvényt _kezd_  _hallani_  _keserves_  _kezd_ sirni és _oly_ nagy zokogásal _hogy_ a papoknak és a levitáknak _sokszor_  _kelletik_ félben _hagyni_ az _olvasás_ és vigasztalni anépet _aki_ is siratá nyomoruságát _hogy_ az Isten szolgálattyához valo _kötelesség_ és _hivatal_ nem _tud_ 

Oh’ _kedves_  _fia_  _tetszik_ az _isteni_  _jóság_  _hasonló_  _dolog_ mivelni szivedben azon _igazság_  _olvasás_ után a melyeket _elöben_ adtam lehetneé a _hogy_ olyan _kevés_  _gondol_ azokal és üdveségedel és minek utánna _olvas_ mind azokot az _ok_ a mellyek meg mutattyak a nagy _kötelesség_ a melyekel _tartozik_ szolgálni _teremtő_ a _könyv_ bé zárjad magadot meg visgálása nélkül és magadban valamely jó _feltétel_ nélkül _kényszerít_ arra atiszteletre amelyel _tartozik_  _isten_ arra aszeretetre a melyel _tartozik_ a _Krisztus_ az ö _fia_ szerelmes üdvezitödnek arra a szeretetre a melyel _kell_ lenned _örökös_ üdveségedhez _kényszerít_ mondom arra _hogy_ ne _olvas_  _haszontalan_ ezeket az nagy _igazság_ : és a midön azokot _olvas_ bé zárd a _könyv_  _addig_ a még valojában azt fel nem _tesz_ magadban _hogy_ az üdveségeden _fog_ munkálodni _hogy_ jó _élet_  _él_ meg _tartván_ az _isten_ vett _kegyelem_ vagy is _hogy_  _élet_ [ _élet_ det] _megjobbít_  _ha_ rendeletlenségben volt


 Oh’ _kedves_  _fia_  _itt_ vagyon annak ahelye _hogy_ szemeidet fel _kell_ nyitani és magadot meg üsmérni siratni az _eltöltött_ rendeletlenségidet és vakságodot a mely azokot _okoz_ mondván szent Agoston után _jaj_  _jaj_ a setéttségeknek a melyekben _fekszik_  _jaj_ avakságnak a mely miat nem láthattam a menyei _fényesség_  _jaj_ az én _elmúlt_  _tudatlanság_ a melyben nem üsmértelek tégedet _ó_ ’ én _isten_ ! _hála_ adok néked meg világosito és szabaditó _isten_  _hogy_ meg világositottál engemet és meg üsmértelek tégedet mely _késő_ üsmértelek meg tégedet _ó_ ’ régi _igazság_ mely _késő_ üsmértelek meg tégedet _ó_  _örökkévaló_  _igazság_ 


 Itkel _hallgatni_ a menyei Atyának szavát _aki_ magahoz _hív_ téged _ha_ ma _hall_ az ö szavát meg ne keményittsétek sziveteket mondgya _Dávid_ szükséges _hozzá_  _visszatérni_  _orcapirulás_ azért _hogy_  _visszaél_  _jóság_ és _hogy_ mint rosz _gyermek_ ugy viselted magadot egy olyan jó atyához siratván _egész_ szivedböl _hálaadatlanság_ és _hűségtelenség_ mondván szent _Bernard_ után Az Isten Atyámá akart nékem lenni én pedig nem akartam fia lenni mitsoda _orca_  _felemel_ szemeimet egy ollyan jó Atyához én _aki_  _oly_ rosz _fiú_ voltam szégyenlem _hogy_ születésemhez méltatlan _cselekedet_  _cselekedik_ szégyenlem _hogy_  _elfajul_ olyan nagy és szent Atyátol sirjatok szemeim és mint a _forrás_ ugy _hull_  _könny_  _gyalázat_  _befedeztetik_ az én _orca_ 

Oh’ _boldog_ sirás _fia_  _boldog_  _gyalázat_ a mely _isten_ és Isten _szerint_ lévén olyan szent 
  _békességes_  _tűrés_ fog _benne_ munkálodni az mely az _örök_ üdveségnek uttyára tészen és szerentsésen fos vezetni a jó _erkölcs_ uttyában a melyet meg _fog_ néked mutatni az Isten _kegyelem_ segittségével arra _int_  _hogy_ azokot _figyelmetesség_  _olvas_ 


MÁSODIK _könyv_ 

Hogy mitsoda szükseges modokal lehet jó
 _erkölcsű_ lenni az _ifjúság_ 

A midön ez a szent _ember_  _Tóbiás_ meg parantsolá a _fia_  _hogy_ menne Rages városában _Gabellus_ nevü jó akarojához azt is meg parantsolá neki _hogy_  _keres_ valamely módót arra az utra _de_ mindenek felet valamely _bizonyos_  _kalauz_  _igyekezik_  _találni_ Ez a jó _fiú_ el mene _hogy_ az Attya parantsolattyának _engedelmeskedik_ az _isten_  _különös_ valo rendelésiböl _utazóköntös_ Rafael Angyalra _talál_  _aki_ néki _megígér_  _hogy_ el vinné oda _ahova_ akarna menni és viszá is _hoz_ : a mint ugy is lett

Ez igy lévén _fia_ minek utánna meg mutattam volna néked _hogy_ mitsoda _kötelesség_  _tartozik_ ajó _erkölcs_ uttyára meni _ifjúság_ mostanában azt mondom _hogy_ minden képen azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_  _megtanul_ azt az utat és magadot _az_ a szükséges modokra _oktattatni_  _hogy_ azt a nagy és szükséges utozást _elkezdhet_ és _juthat_ a menyekben és az _örök_  _élet_ 

Meg fogom ezt néked mutatni _ebben_ a második _könyv_ és _hogy_  _ha_ azt szorgalmatoságal _keres_ az Isten el fogja néked _küldeni_ szent lelkét _hogy_ arra az utra vezesen és meg segit _kegyelem_  _hogy_ azt _jól_ el végezhesed


Elsö Rész

Hogy miben ályon avaloságos jó _erkölcs_ 

Az elsö modgya ajó _erkölcs_  _elnyerés_ a _hogy_ azt _jól_ meg _kell_ üsmérni és _jól_  _megkülönböztetni_ a valoságos áitatoságot a _hamis_ és _csalárd_ 

Sokan ugy tettzik _hogy_ szeretik ajó _erkölcs_  _de_ attol _távol_ vannak mert nem szeretik ugy a mint avagyon magában _hanem_ tsak amagok _gondolat_ és _hajlandóság_  _szerint_ szeretik sokan azt _gondol_  _hogy_ az olyan jó _erkölcsű_  _aki_ nem számláltatik a _gonosz_  _köz_ : mások _abban_  _tart_ ajó _erkölcs_  _hogy_ el távoznak némely vétkektöl amelyeket utállyák noha más olyanokot _követ_ amelyek Isten elött olyan vétkesek mások meg jó _erkölcsű_  _tart_ magokot a midön _külső_  _bizonyos_ áitatoságokot visznek végben noha a lélek üsméretnek _belső_ részit _teljesség_ el mulattyák a mely rend _szerint_  _megvan_ motskolva _halálos_ vétkekel és mind az illyeneket annál is inkáb lehet szanni _hogy_ ajó utban _gondol_ magokot lenni noha attol _távol_ vannak: és _hogy_  _gondolván_ ezen az uton az üdveségnek _kapu_ menni végtire ugy _történik_  _hogy_ aveszedelemnek _kapu_ vezetetnek bé is tellyesedik rajtok salamonak eza mondása Est via quae videtur homini recta et novissima ejus ducunt _ad_ mortem vagyon olyan út mely az _ember_  _egyenes_ láttzik lenni _de_ annak a vége a _halál_ vezet

 _fia_ ajó _erkölcs_ nem _függ_ az emberek _gondolat_ Isten munkája tölle _kell_  _hát_ venni annak rendét tsak ö is rendelheti azt el _hogy_ mint szolgállyák


 Halgassad mit mond erröl maga a _Szentírás_ és arra meg _tanít_  _hogy_ a _bölcsesség_ azaz a jó _erkölcs_  _abban_ áll _hogy_ az _isten_  _fél_ és a vétket _teljesség_  _elkerül_  _akkoron_ mondá _Jób_ az az világ _kezdet_ az Isten mondá az _ember_ az urnak _félelem_ vatosagos _bölcsesség_  _és_ atekélletes _értelem_  _abban_ áll _hogy_ a vétektöl el _távozik_ 

szent _Dávid_  _hasonló_ mond néked és _közönséges_ azt mondgya ajó _erkölcs_ Declina amalo et fac bonum _távozik_ a rosztol és _cselekedik_ a jót

A _bölcs_ Salamon _hasonló_  _igazság_  _tanít_ mondván _fél_ az _isten_ az ö parantsolatit _tart_ 
 meg mert ez az egész _ember_ az az _hogy_  _ebben_ áll az _ember_  _tökéletesség_ azért születet az az utolso vége és _boldogság_ 


 Egy szoval a _Szentírás_ nem üsmér más _bölcsesség_  _hanem_ az _isteni_  _félelem_ amelyröl azt mondgya _hogy_ ez a _bölcsesség_  _korona_ 

Ezen afélelmen pedig nem _kell_ tsak azt az _félelem_  _érteni_ a mely szolgálat béli _félelem_ és amely a _büntetés_  _fél_ és nem avétkezéstöl _hanem_ az Isten _fia_  _illendő_ szerelemel valo _félelem_ a mely utáltattya vélek avétket mert az az _isten_ nem tettzik és szereteti vélek ajót mert az elötte _kedves_ 

Ez igy lévén _fia_ az _isteni_  _iskola_  _tudomány_  _szerint_ avaloságos jó _erkölcs_ az _isteni_  _félelem_ áll a mely _örömest_  _megtartat_ az ö parantsolatit és a mely azt _cselekedik_  _hogy_ mindenek felet attol _fél_ és _irtózik_  _hogy_ az _isten_ meg ne _bánt_ és minden modot _kerestet_ arra _hogy_ az ö _kedv_ és _kegyelem_ lehesünk tsak egyedül ezt _kell_ jó _erkölcs_  _tartani_ és _csalandó_ áitatoságnak azt a mely ettöl a _bizonyos_ rendtöl el _távozik_ 


Második Rész

Hogy a jó _erkölcs_ ugy nyerik meg
 _ha_ azt _óhajt_ 

Nem _elég_ meg üsmérni ajót amelyet meg akarjuk nyerni azt még szeretni és _óhajtani_ is _kell_  _buzgóság_ a szeretet elsö _indító_  _cselekedet_ ugyan az is _fog_ minket a nagy _dolog_ az is _ingerel_ minket arra _hogy_ azok után _jár_ és az is _talál_  _abban_ modot _hogy_ azok véghez mehesenek _hogy_  _ha_ ez igy vagyon a _külső_  _cselekedet_ a jó _erkölcs_  _cselekedet_ emég inkáb _megvan_ : mert a jó _erkölcs_ szeretete és _óhajtás_ a jó _erkölcs_ maganak _egy_ része


 Halgassad _fia_ mit mond _eziránt_ abölcs a _hatodik_ részben Hogy a _bölcsesség_  _fényes_ és annak szépsége _soha_ meg nem hervad _könnyű_ meg láttatik azoktol akik azt szeretik és meg _találtatik_ azoktol akik azt _keres_  _megelőz_ azokot kik azt _kíván_  _hogy_ azoknak _előbb_ mutassa meg magát

A _hetedik_ részben azt mondgya _hogy_ meg _tekintvén_ az emberek _közönséges_ nyomoruságát _aki_ mindnyájan _gyarlóság_ és _tudatlanság_ születnek a _bölcsesség_  _kezd_  _óhajtani_  _hogy_ meg menekedhetnék nyomoruságitol


 Az okáért _kíván_ és _értelem_  _adat_ nékem és _kér_ és _énbelém_  _jön_ abölcseség lelke _és_  _feljebb_  _becsül_ azt az _ország_ és _király_ székeknél és agazdagságot seminek álitottam _az_  _képest_ Nem is _hasonlít_  _hozzá_ adrága _kő_ : mert minden arany _az_  _képest_ egy _kevés_  _föveny_ és az _ezüst_ ugy mint sárnak itéltetik _az_  _hasonlíttatván_ Az _egészség_ és a szépség _felett_ szerettem azt és el végeztem _hogy_ világoság _gyanánt_  _tart_ azt mert _elolthatatlan_ annak világa _jön_ pedig nékem minden _jó_ azal _egyetemben_ és számlálhatatlan _tisztesség_ az ö _kéz_  _által_ 


 Az után meg azt mondgya a nyolczadik részben Ezt szerettem és _keres_  _ifjúság_  _fogva_ és _keres_  _ő_ magamnak _jegyes_ vennem és szeretöje lettem az ö szépségének El tekéllettem azért azt _hozzá_ vennem _hogy_ véle együt _él_  _tudván_  _hogy_ a _jó_ velem _közöl_ és vigasztalása lészen _gondolat_ és unakodásimnak

Oh’ _fia_ mely szép példa ez arra _hogy_ meg lássad mitsoda szükséges ajó _erkölcs_  _óhajtani_  _megtanul_  _tehát_  _ebből_ apéldábol ajó _erkölcs_ szeretni és azt _buzgóság_  _óhajtani_  _abban_  _bizonyos_ is lehetz _hogy_ az után nintsen semmi _kívánat_ méltó a világban semmi _oly_ méltán bé nem töltheti _hajlandóság_ mint az egyedül se semmi a mi _azonkívül_  _boldog_  _tehet_ és _hogy_  _azonkívül_ lehetetlen _hogy_ nyomorult ne légy mind ezen mind amás _élet_ 


Harmadik Rész

Az _imádság_ : _harmadik_ módgya a jó
 _erkölcs_ el nyerésinek

Ez atöbbi _között_  _nagy_ modgya ajó _erkölcs_ el nyerésinek nem _elég_ tsak azt _óhajtani_  _hanem_ azt szorgalmatoságal is _kell_  _keresni_ és _hogy_ a _keresés_  _hasznos_ legyen _egyenes_  _az_  _kell_ menni _aki_ annak _kezdő_ és tölle _kell_ azt _kérni_  _aki_ meg is adgya azt azoknak _aki_ azt 
 ugy _kér_ amint _kell_ a _Szentírás_ mondása _szerint_  _ha_ valaki szükölködik _bölcsesség_ nélkül _kér_ azt az _isten_ meg adgya azt _bőség_ mindennek


 A _bölcs_ Salamon _jól_  _él_ ezel a modal abölcseségnek _buzgó_  _óhajtás_ a melyröl már szolottunk _aki_ is azt mondgya _hogy_ meg _tekintvén_  _tökéletesség_ abölcseségnek aztot ugy meg szerette _hogy_ mindenüt _keres_  _abban_ modot _hogy_ azt meg nyerhese és az ö _gyermekség_ a mellyet ártatlanságban _megtart_ az Isten meg üsmértette véle _hogy_ abölcseség az _őkegyelme_ ajándéka volna és azt tsak ötölle _kell_ várni ezt pedig _hogy_  _megtud_ a _bölcsesség_  _kútfő_  _kezd_ azt szivesen _kérni_ az ö _imádság_ ennek a résznek a végin _feltesz_ 

Ezen a szép példán _kívül_ az _írás_  _elöben_ adgya még A _Jézus_ Sirák fiát _aki_ ezeket mondgya 
 magárol Még midön _ifjú_ volnék minek elötte _tévelyeg_ nyilván _keres_ a _bölcsesség_  _imádság_ atemplom elött _kér_ azt és mind végig _keres_ azt _igaz_ uton _jár_ alábam _ifjúság_  _fogvást_ visgáltam azt _kéz_  _felemel_ az _ég_  _felé_ lelkemet _az_  _igazít_  _megháborodik_ annak _keresés_ azért is fogom azt a nagy jót _bírni_ 

Imé mitsoda modokal _él_ azok a nagy emberek _hogy_ el nyerhesek abölcseséget _ifjúság_ : az _írás_  _elébe_ adgya azokot az _ifjú_ mint olyan példákot a melyeket _követni_  _kell_  _hogy_ azt meg nyerhesék adná Isten _hogy_ sokan _követ_ öket

 _de_  _te_  _fia_  _aki_ az Isten _kegyelem_  _óhajt_ azt a _bölcsesség_ szükséges _hogy_ azokot például vegyed magadnak és _hogy_  _követ_ az utat melyet néked mutattak _kér_ az _isten_ minden napazt a _bölcsesség_ mely atudatlanságot el távoztassa a vétket el üzze és a mely a jó _erkölcs_ uttyán vezesen a valoságos _boldogság_ el mondván alázatos szivel salamonak ezt az _imádság_ 


 Én Atyaimnak _isten_ és _irgalmasság_ ura _ki_ mindeneket ate _ige_  _teremt_  _megad_ nekem a _te_ szekidnél álló _bölcsesség_ és ne vess _ki_ engem a _te_ szolgaid _közül_ : én a _te_ szolgád vagyok és _teremt_ állatod _erőtlen_  _ember_ és _halandó_  _alkalmatlan_ arra _hogy_ magamtol _megért_ parantsolatidot _elküld_ nékem az _te_ szent _ég_ és ate nagy voltodnak székétöl a _bölcsesség_  _hogy_ velem legyen és velem munkálkodgyék _hogy_  _tud_ mi légyen _kedves_ nálad mert a mindeneket _tud_ és ért és mértékletesen _hordoz_  _cselekedet_ és _megőriz_ engem az _hatalmasság_ és igy _kedves_ lésznek néked az én _cselekedet_ 

Az _ilyen_  _imádság_  _fia_ mindent meg nyerhetz _de_ azt meg _kell_  _tudni_  _hogy_ az _imádság_  _foganatos_ legyen _az_  _három_  _dolog_  _kívántatik_ alázatoság _buzgóság_ és álhatatoság alázatoság meg üsmervén magadban _hogy_ tsak az _isten_ nyerheted meg a _bölcsesség_ jó _erkölcs_  _buzgóság_  _hogy_ azt _buzgó_  _kívánság_  _kér_ álhatatoság _hogy_ azt minden nap _kér_ mivel nintsen olyan nap a melyben nem volna szükséged az Isten _kegyelem_ 


Negyedik Rész

Hogy szeretni _kell_ és _keresni_ az
 _oktattatás_ 

Az _imádság_ az _oktattatás_ is szükséges a jó _erkölcs_ el nyerésire az Isten _aki_  _kútfő_ az _bölcsesség_ nem adgya azt meg mindenkor maga _által_  _hanem_ arra az _ember_ veszi _eszköz_ akarván _hogy_ azok vezesenek minket a jó _erkölcs_ uttyán a mi sziveinkben adván a szent _igazság_  _akkoron_ a midön az emberek minket _az_  _tanít_  _beszéd_  _által_  _ugyanezért_ is rendelt az anyaszent egyházában pásztorokot és _doktor_ az apostol _szerint_  _hogy_ az _isteni_  _igazság_  _tanít_ az _ember_ és _mindaz_ a mi szükségesek az üdveségre

Hogy _ha_ szükséges minden _ember_ az _oktatás_ a még szükségeseb az _ifjú_ akik _ifjúság_ nintsenek _elegendő_  _oktattatva_ a _bölcsesség_  _tudomány_ vagy nem _elegendő_ arra _hogy_ magoktol azokot meg foghasák

A nem _elegendő_  _kedves_  _fia_  _hogy_ minden nap _kér_ a _bölcsesség_ és a jó _erkölcs_  _hanem_ szükséges _hogy_ még _oktattatás_ is _óhajt_ és _keres_ azt _hogy_ azon az uton vezetesél azok _által_ akik azt üsmérik


 A _tanulás_  _óhajtás_ olyan szükséges ajó _erkölcs_  _hogy_ ugyan azis annak a _kezdet_ a _bölcs_ mondása _szerint_ abölcseségnek _kívánság_ atudománynak _igaz_  _kívánság_ 

Hogy pediglen egészen el hitethesed magadal ezeket _olvas_  _figyelmetesség_ ezeket a szép _intés_ 


 Fiam _ha_ szomot _fogad_  _tanul_ és _ha_ akaratodot arra alkalmaztatod _bölcs_ lészesz hameg hajtod ate _fül_  _tudomány_ vészesz bé és _hogy_  _ha_ szeretz _hallgatni_  _bölcs_ lészesz az _okos_ vének _gyülekezet_ ály és azok _bölcsesség_ szivböl ragaszkodgyál _hogy_ az _isten_ minden _beszélés_  _hallgathat_ 

Sok modal _juthat_ a jó _erkölcs_ valo _tanulás_ ugy mint a predikacio a lelki _dolog_ valo _könyv_ ezekröl még _fog_ szollani a mi néked _hasznos_ és leg szükségeseb ate _kor_ a valamely _okos_ és jó _erkölcsű_  _ember_ read valo _gondviselés_  _aki_ meg 
 tanulhatnád az üdveségnek valoságos uttyát _ezért_ is mondgya a _bölcs_  _hogy_  _ha_ egy _értelmes_  _ember_ üsmersz légy szorgalmatoságal _hozzá_ és _gyakorta_ meg látogassad


Ötödik Rész

Hogy mitsoda szükséges ajó _erkölcs_ uttyában
a _kalauz_  _főképpen_ az _ifjúság_  _idő_ 

E _fia_  _fő_ mód azok _között_ a mellyek tégedet ajó _erkölcs_ vezethetnek evitetheti végben atöbbit és _enélkül_ tsak nem lehetetlen _hogy_ a _többi_  _élhet_  _haszon_ az üdveségnek és avaloságos _bölcsesség_ uttya _előtte_ üsméretlen _dolog_ szükséged vagyon egy olyan _kalauz_  _aki_ téged arra vezesen ezt mind a _Szentírás_ mind a szent Atyak igy _tanít_ 


 Ha egy vak más vakot vezet mondgya az Isten _fia_ mind a _kettő_ averemben _esik_ menyivel inkáb _ha_ egy olyan vak _aki_ maga magát vezetné egy olyan uton a melyet nem 
 üsmeri _jaj_ annak _aki_ egyedül vagyon mondgya a _bölcs_ mert _ha_ el _esik_ senki fel nem 
  _emel_  _ugyanezért_ is _int_  _oly_  _gyakorta_ az _ifjú_ a _példabeszéd_  _hogy_ ne 
  _támaszkodik_  _okosság_  _aki_ magának _hisz_ az _esztelen_ a _bölcs_ pedig meg 
  _hallgat_ a _tanács_  _Tóbiás_ a többi _között_ erre _int_ a fiát _hogy_ mindenkor a _bölcs_  _ember_ 
  _tanács_  _keres_ a _bölcs_ ide _feljebb_ azt a _tanács_ adta néked _hogy_ az _okos_ és _értelmes_  _ember_  _tesz_ üsmerettséget és azt _gyakorol_  _de_ még erröl meg más szép _tanács_  _ad_ : az olyan szent _férfiú_ légy szüntelen akit látod _hogy_ az Isten _félelem_ meg _tart_ akinek lelke 
 lelked _szerint_ legyen az az _aki_ szeresen tégedet és _te_ is _ő_ és _aki_ mikor _tántorgat_ a setétben szánakodgyék rajtad _aki_ meg segittsen és ne _enged_  _hogy_ el _esik_ vagy _aki_  _felemel_  _ha_  _elesik_ látod mitsoda szükséges ajó _erkölcs_ uttyában akalauz azt is világosan meg láthattad _hogy_ micsodásnak _kell_ annak lenni _hogy_ nagy jó _erkölcsű_ legyen _hogy_ az üdveségedet szerese _hogy_ avétekben valo _esés_ meg _oltalmaz_  _hogy_  _okosság_ és _tudomány_ legyen


 Szent _Hieronimus_ a _Szentírás_  _hasonló_  _tanács_  _ad_ egy _ifjú_  _aki_ a jó _erkölcs_ uttyában elö akara menni Ennekem a _tetszik_  _hogy_ mindenkor _istenfélő_ áitatos _ember_  _társalkodik_ és _hogy_ magad magadot ne _tanít_ se olyan utban ne meny _kalauz_ nélkül a melyet nem üsméred ne _hogy_  _eleinte_ mindgyárt _eltévelyedvén_ a rosz utat vegyed ajó _hely_ vagy is _hogy_ azon szaporában vagy lassabban _jár_ mint sem _kívántatik_ és _hogy_ szaporán menvén el ne faradgy vagy _ha_ lassan el ne alugyál az uton

Arra _int_  _tehát_  _fia_ a szent Lélek és szent _Hieronimus_ után _hogy_ egy _értelmes_ és jó _erkölcsű_  _gyóntató_ papot válasz magadnak _aki_  _igazgat_ lelked üsméretit _aki_  _megtanul_ mind azt a mivel _tartozik_ az Isten szolgálattyára _ifjúság_  _idő_ ö leszen a _te_  _kalauz_ és vezéred az üdveség uttyában _megtanítván_ tégedet a valoságos áitatoságnak _tudomány_ és meg mutatván néked azokot a miket elkel _kerülni_ és amiket _cselekedni_  _kell_ viszá tészen ajó utban amidön attol _eltávozik_  _tudta_ adgya aveszedelmet a melyben látni fog: arra _megtanít_  _hogy_ a _kísért_ ellen ály arosz szokásidot el _hagy_ a jó _erkölcs_ fog tegedet _bátorítani_ ö tégedet _felébreszt_ a midön azon az uton el aluszol meg _tartóztat_  _ha_ sietni _fog_ azért _hogy_ ne _esik_ az _előbbeni_ lankadságodban és a lankadságbol a vétekben a mely _gyakran_  _történik_ az _ifjú_  _feljegyez_  _fia_ mind ezeket ahasznokot egy más után mind ezeket el veszed egy jó _gyóntató_ atyátol _aki_ mind ezekért szükséged vagyon

Erre valo nézve _terjeszt_  _elébe_  _gyakorta_ lelked üsméretinek állapottyát és _belső_ voltodot tölle el ne titkollyad légy nagy _tisztelet_  _hozzá_ mint olyan _ember_  _aki_  _által_ az Isten _hozzá_ szól és vezérel légy _bizodalom_ az ö _igazgatás_ és _tanács_  _hallgat_  _figyelmetesség_  _oktatás_  _követ_ szorgalmatoságal a miket _jó_ és _ad_ számot néki _mindaz_ a miket végben vittél ne szégyenellyed neki meg vallani vétkeidet és mindenek felet _őriz_ magadot attol avétektöl a melyben _esik_ némelykor az _ifjú_  _aki_ valamely nagyob vétekben _esvén_ mint sem a _szokás_  _szerint_ máshoz mennek _gyónni_ szégyenelvén meg _gyónni_ vétkeket a rend _szerint_ valo _gyóntató_ papjoknak _eszerint_  _cselekedvén_  _haszontalan_ teszik agyontato papnak _igazgatás_ és olyan utat vesznek magoknak a melyen _sok_ vétkekben _esik_ és végtire magokat el vesztik Nem ugy _fia_ nem ugy szükséges _hogy_ a _gyóntató_ atyádhoz olyan _bizodalom_ légy mint egy _gyermek_ az attyához egy _beteg_ adoktorához _elébe_  _terjesztvén_ egy aránt a _benne_ valo jót és roszat adoktor nem _tudhatván_ a nyavalyát azt meg sem gyogyithattya és abeteg _aki_ azt el titkolya veszedelmes nyavalyát várhat és még ahalált is ne _eltitkol_  _tehát_  _soha_ is magadot a _gyóntató_ atyád elöt és akár mely állapotban légy ne _tart_ semmitöl is nékie mindent meg vallani _hogy_  _ha_ valoságal _bán_ vétkedet nem szégyenelheted meg vallani annak _aki_ azt meg gyógyithattya jobban mint akár _ki_ mivel tégedet jobban üsmér és _tud_ mitsoda _orvosság_ neked _hasznos_ el ne felejttsed _fia_ ezeket az én mondásimot és _követ_ azokot _hív_ 

Minek elötte el végezem ezt a részt azt _tesz_ még _hozzá_  _hogy_ olyan szükséges _kalauz_ lehesen _találni_ azt az _isten_  _kell_  _kérni_  _kér_  _ő_ szivedböl _hogy_  _találhat_ olyan _jó_ és azt néked meg adgya _kér_  _tanács_ erröl más _okos_ és _értelmes_  _ember_  _de_  _ha_ olyan _jó_  _talál_ szükség nélkül meg ne változtassad _mindaddig_ valamég a _halál_ vagy más _egyéb_ nagy _ok_ el nem választ tölle

 _ó_  _fia_ mely _boldog_ lész _hogy_  _ha_ egy ollyan jó _kalauz_  _gondviselés_ alat _élhet_  _bizodalom_  _járhat_ az üdveség uttyán és _abban_  _elémehet_  _hogy_  _ha_ pedig jó _kalauz_ nem lészen minden nap _tarthat_ attol a veszedelemtöl _hogy_ a jó uttol el ne _távozik_ és magadot _él_ veszesed


 Emlékezél meg arrol anevezetes _dolog_ a melyet az _írás_ mond _Joás_  _király_ ezt a _király_ a _főpap_  _Jojada_ nevelte volt fel az _isteni_  _félelem_ a _törvény_  _oktat_ és ajó _erkölcs_ uttyán vezeté _ő_  _hétesztendős_  _kor_  _fogvást_  _negyvenesztendős_  _kor_ azon _idő_ alat 
 szentül is _él_ ez a _király_ és az _írás_ ennek a szent _főpap_  _tulajdonít_ szent _élet_  _Joás_ szentül viselé magát az Isten elött _mindaddig_ valamég a _főpap_  _Jojada_  _oktat_  _de_ nem marada meg végig _mindebben_ az állapotban mert ez a _főpap_  _meghalván_ azt a nyomorult _király_ nem _megtartóztathatván_ az után az ö jó mesterének _oktatás_ és jó _tanács_ a szabados és rendeletlen rosz _élet_  _ad_ magát a melyért _sok_ nyomoruságokban _esik_ és az Isten _csakhamar_ az után nyomorult _halál_  _bocsát_ reája ez a példa meg _tanít_ arra _hogy_ mit _ér_ egy jó mesternek _igazgatás_ a jó _erkölcs_ uttyában


Hatodik Rész

A _gyónás_  _először_ a _közönséges_ valo _gyónás_ 

A _gyónás_ olyan szenttség lévén amelyet akristus rendelte _hogy_ a _kereszt_ vétkeit el törölye és az Isten _kegyelem_ öket _visszatesz_  _abban_ nem lehet _kételkedni_  _hogy_ az olyan mód nelegyen amely nem tsak _hasznos_  _de_ még szükséges is a jó _erkölcs_ megnyerésire és a szenttségre a melyet abünböl valo _megtisztulás_  _kell_  _elkezdeni_ ugyan azért is adom azt _itt_  _elöben_ mint olyan elsö _dolog_ amellyen _kell_  _elkezdeni_ a fel tett szándékodnak végben vitelét _hogy_ az _isten_ adod magadot ajó _gyónás_  _kell_  _tehát_ azt _elkezdeni_  _kedves_  _fia_  _hogy_ pediglen a néked _hasznos_ légyen azt _javall_ néked _hogy_ az egész _élet_ valo _közönséges_  _gyónás_  _elkezd_ azt pedig _három_  _ok_ 

Elöször mert a _megtörténik_ némelykor _hogy_ az _előbbeni_  _gyónás_  _haszontalan_ voltanak példának okáért amidön agyonásban valamely _halálos_ vétket _eltitkol_ a mely igen _megtörténik_ az _ifjú_ vagy a midön _elegendő_  _készület_ nélkül volt agyonás a vétkekért valo _töredelmesség_ nélkül és azokbol valo _megtérés_  _feltétel_ nélkül ezis nálok igen rendszerént valo ezen _ok_ valo nézve a _közönséges_ valo _gyónás_ szükséges

Másodszor _ha_ szinte nyilván _ki_ nem _tetszik_ is _haszontalanság_ az _előbbeni_  _gyónás_  _mindazonáltal_ lehet arra _ok_  _hogy_  _abban_  _kételkedhet_ asok _fogyatkozás_ valo nézve a melyekel azok _teljes_ a _penitenciatartó_ el mulatásokért akik _meggyón_ik_ igen _kevés_  _készület_ még _kevés_  _töredelmes_ és _gyakorta_ minden _megtérés_ és _elégtétel_ nélkül aközönséges _gyónás_  _elég_  _tesz_ és _hely_  _hoz_ azokot a _fogyatkozás_ és alélek üsméretet nagy _bizodalom_ tészi

Harmadszor _ha_ anéked szükséges nem volnais _de_ a néked mindenkor tsak nagy _három_  _haszon_ lészen az _egy_ magadra valo nézve a második a _gyóntató_ atyádra valo nézve a _harmadik_ a mi az _isten_  _illet_ 

1 Magadra valo nézve magad _elébe_  _tévén_ az _eltöltött_  _élet_ amelyböl meg üsmérheted menyire el távoztál az üdveségnek uttyátol és magadot _megalázván_ az Isten elött látván amagad nyomoruságát _abból_ meg üsméred rosz _hajlandóság_  _hogy_ azt _megjobbít_ és magadban _feltesz_  _hogy_ egészen az _isten_ adod magadot

2 A _gyóntató_ atyádra valo nézve _abban_ egészen meg üsmérteted véle a magad lelked üsméretit ugy _hogy_  _bizonyos_  _igazgathat_ teged és szükségedre valo _oktatás_ adhat néked

3 A mi az _isten_  _illet_  _abban_  _bőséges_  _kegyelem_ nyerhetz tölle a valoságos _megtérés_ és azt annál is inkáb meg adgya _hogy_  _megalázván_ magadot _töredelmes_  _bán_ vétkeidet


Hogy pediglen ez a _gyónás_ jó lehesen

10 Arra a végre _cselekedik_  _hogy_ az _élet_  _megjobbít_ és el _hagyván_  _teljesség_ avétket magadot egészen az jó _erkölcs_ uttyára _tesz_ 

2 _készül_  _az_ nyolcz napal annak elötte és azon _idő_ alat _két_  _dolog_  _foglal_ magadot

1 _hogy_ a vétkeidröl meg _emlékezik_ 2 _hogy_ azokot _töredelmes_  _megbánván_  _feltesz_ magadban _hogy_  _élet_ meg változtatod

Hogy az _első_  _követhet_ végy minden nap _bizonyos_  _idő_ arra _hogy_ magadot meg visgállyad az Isten és az anyaszent egyház parantsolatinak rendi _szerint_ és a _hét_  _fő_ vétkekröl

 _de_  _főképpen_ a másodikán _kell_ munkálodni mint _nehéz_ és leg szükségeseb _dolog_ és a melyre _kevés_  _készül_ rend _szerint_ ugy mint a _töredelmes_  _hogy_ meg nyerhesed _isten_  _könyörögni_  _kell_ olyan _dolog_  _kell_  _olvasni_ a melyek meg utáltassák avétket és az _isteni_ szolgálatra _ingerel_  _de_ a szükséges _hogy_ a _könyörgés_  _buzgó_ legyen és az _olvasás_  _figyelmetes_ 

Vond el _tehát_ magadot _két_ vagy _három_ napjában _különös_ és ót _leborulván_ Isten elöt _kér_  _ő_ alázatoságal és _buzgóság_  _hogy_ szállya meg szivedet adgya néked _kegyelem_ a melyel meg láthasad nagyságát a véteknek és _hogy_ mely igen meg _bosszant_ az az ö véghetetlen _jóság_  _hogy_ azt _töredelmes_  _megbánhat_ és _hogy_ azt _teljesség_  _elhagyhat_ a valoságos _penitenciatartás_  _által_ és _élet_ egészen meg változtathasad

A _gyónás_ napján minek utanna az _isten_  _kegyelem_  _kér_ olyan nagy _dolog_  _járul_  _az_ a szenttséghez nagy _tisztelet_ elmédnek nagy _figyelmetesség_ és szivbéli nagy _töredelmes_ vádold bé magadot vétkeidröl alázatoságal és _tiszta_ és az után _hogy_ azokot meg vallottad volna _felfogad_ a _gyóntató_ atyádnak _hogy_ azokot utalni fogod _főképpen_ az _isten_  _jóság_ a kit _oly_ igen _megbánt_  _hogy_ alázatoságal _kér_ tölle _bocsánat_ és _hogy_  _kész_ vagy inkab meg _halni_ mint sem valaha _ő_ meg _bántani_  _kér_ az után a _gyóntató_ atyádot _hogy_ a vétek ellen valo _orvosság_ adgyon néked _hogy_  _többé_  _abban_ ne _esik_ és modot _abban_  _hogy_ az után a jó _erkölcs_ és az Isten _félelem_  _élhet_ emeg lévén _figyelmetesség_  _hallgat_ a mit fog mondani és a midön az _absolutio_ akarja néked adni alázd meg Isten elött magadot és _töredelmes_  _megbánván_ vétkeidet _kér_  _irgalmasság_ néki _hogy_  _had_  _feloldoz_ tégedet menyekben _akkoron_ midön a pap _felold_ eföldön

Oh ! mely _boldog_ nap a _fia_ a melyben meg szabadulsz a vétektöl _és_ az _ördög_  _hatalom_ alol _hogy_ az Isten _fia_  _között_ lehess és _hogy_  _ő_ szolgálhasad _hűség_ mindenkoron

 _de_  _hogy_ ez a _gyónás_  _hasznos_ lehesen arra vigyáz _hogy_ azt _él_ felejtsed _oly_  _hamar_ a mint etörtenik _sok_  _hogy_ az után arol nem is _gondolkodik_ és viszá _tér_ az _előbbeni_  _élet_ ez okáért nagy szorgalmatoságal vid végben mind azokot a miket a _gyóntató_ atyád _hagy_ néked vagy a vétkeidért valo _penitenciatartás_ vagy arol _hogy_ mikepen _elkerülhet_ azokot az után

Arra vigyáz _hogy_ minden regel ujisd meg magadban atöredelmeséget és a _fogadás_  _hogy_ az _isten_ meg nem bántod és a _feltétel_  _hogy_  _többé_  _ő_ meg nem bántod


Hetedik Rész

A rend _szerint_ valo _gyónás_ 

Hogy a _gyónás_ nem tsak igen _hasznos_  _de_ még _teljesség_ szükséges módgya _hogy_ az _ember_ ajó _erkölcs_ uttyában meg _tart_ ez olyan _igazság_ a melyet a minden napi proba valoságosá tészi a mely meg is mutattya _hogy_ azok akik ezel az _isteni_  _orvosság_ nem _él_ viszá _tér_ avétkekre a melyeket _elhagy_ ez igy lévén _fia_ azt _bizonyos_  _tart_  _hogy_  _ha_ a jó _erkölcs_ akarsz _élni_ a _penitenciatartás_ szenttségéhez _gyakorta_  _kell_  _járulni_ : és _ha_ azt el mulatod _soha_ a rosz _erkölcs_ meg nem menekedel se a veszedelemnek uttyátol ezt világosan meg mutatom néked a _következendő_  _ok_ 

1 Mert _ha_ szinte egy _darab_  _idő_ nem _esik_ is _halálos_ vétekben _mindazonáltal_ agyakorta valo _gyónás_ nélkül el nem kerülheted más _egyéb_  _sok_ vétkeket a melyeket _ha_ meg szaporitod és el mulatod a _halálos_ vétekre vezetnek

2 A _gyakorta_ valo _gyónás_ nélkül észre sem veszed _hogy_ a rosz szokásokra adod magadot a melyeket nem is _tart_ roszaknak lenni és _sok_ olyan veszedelmes állapotokban _esik_ a mellyektöl magadot nem _őriz_  _hogy_  _ha_ tsak azt _elöben_ nem adgyák apedig ugy lehet meg _hogy_  _ha_ lelked üsméretit valamely _okos_  _gyóntató_ pap _elébe_  _terjeszt_  _aki_ azokot észre vévén el is kerülteti veled

3 A lehetetlen _hogy_  _sok_  _idő_ lehes _kísért_ nélkül _főképpen_ az olyan ellen mely a _tisztaság_  _tekint_ én _tehát_ azt mondom _hogy_ lehetetlen az ellen sokaig _tusakodni_ a _gyakorta_ valo _gyónás_ nélkül lássad akar mit _cselekedik_  _de_  _ha_  _gyakorta_ nem _él_ ezel az _orvosság_ minden _bizonnyal_  _meggyőzetik_ : aminden napi proba azt meg mutattya _hogy_  _aki_ el mulattya az _orvosság_ a _betegség_  _esik_ és a _betegség_ a _halál_ 


A _gyónás_  _fia_ a vétek ellen valo _orvosság_ 

1 mert szenttség lévén _kegyelem_  _ad_  _hogy_ azt _elkerül_ 

2 Mert meg ujittattya veled a _töredelmes_ a vétek _megutálás_ és annak _elhagyás_ 

3 Mert a _gyóntató_ papnak _intés_  _felemel_ és _megbátorít_ a _penitenciatartó_  _hogy_ a vétket _elkerül_ és _hű_ légyen az _isten_ 

4 Mert a _penitenciatartó_ meg valván vétkeit és _kísértet_ a _gyóntató_ papjának veszen tölle olyan modokot a melyekel azok ellen álhat a _gonosz_ lélek semmitöl ugy nem _tart_ mint attol _hogy_ észre vegyék ö olyan _kígyó_  _aki_ el rejti magát a midön marni akar és el szalad _ha_ észre veszik és nagyob _csalárdság_ nem _cselekedik_ az _ifjú_ el vesztésekre mint azt _hogy_ némává _tesz_ öket a lelki _dolog_ és nem engedi _hogy_ magokot _ki_ nyilatkoztasák azért _hogy_  _abban_ 
 a veszedelmes _hallgatás_ segittséget ne vegyenek a _kísértet_ ellen valo állásra se olyan modokot a melyekel _elhagyhat_ rosz _erkölcs_ a vétek mondgya szent _Bernard_  _hamar_  _meggyógyíttatik_  _ha_ azt meg vallyák _de_ a _hallgatás_ a nevekedik _ha_ azt _ki_ nyilatkoztattyák nagybol _kicsid_ leszen és _ha_  _elfedez_  _kicsiny_ nagyá lesz

Ezen _ok_ után nem _kétell_  _fia_  _hogy_ magadal _él_ hitethesed  _hogy_ mitsoda szükséges a _gyakorta_ valo _gyónás_  _de_ mint ez igen nagy és szükséges _dolog_ és _hogy_  _abban_  _gyakorta_ nagy vétkekben _esik_ azért _eziránt_ még több _oktatás_ is adok a melyeket _kér_  _olvas_  _figyelmetesség_ 


Nyolczadik Rész

A _gyónás_ valo szükséges _oktatás_ 

Gyonyál meg leg aláb minden _hónap_  _soha_ azt _él_ mulasad _hogy_  _ha_ akisértetek szaporák _akkor_  _gyakorta_  _kell_ meg _gyónni_ erre _jól_ reá vigyáz mert eszükséges _dolog_ és ezt nem _követvén_ avétekben _esik_ nyomorultul

2 Vigyáz az olyan vétekre amely _sok_  _megtörténik_  _hogy_ tsak _akkor_  _gondolkodik_ agyonásrol a midön valamely _kísértet_  _esik_ ez olyan _keserves_  _visszaélés_ a melyel _megcsal_ az _ördög_ alelkeket mivel nem bolondságé a _akkor_  _gondolkodni_ az _orvosság_ a midön 
  _halálos_  _betegség_  _esik_  _holott_ azt _megelőzhet_ ugyan azon _orvosság_ a _bölcs_  _tanács_  _szerint_ Ante languorem adhibe medicinam abetegséget _megelőz_ az _orvosság_ 

3 Vigyáz még inkáb egy más nagyob vétkire azoknak kik akisértetben _esvén_ nem _hogy_ mentöl _hamar_  _kikel_  _abból_ és apenitentzia szenttségihez _járul_  _hanem_ a vétekre _hagy_ magokot és a _gyónás_ el mulattyák vagy szégyenböl vagy lágyságbol vagy _hogy_  _kevés_  _gondol_ üdveségekel mind ezek _elhalogattat_ vélek agyonást valamely jó _ünnepnap_ a mely nélkül nem is _gondolkodik_  _ilyen_ szükséges _orvosság_ az illyen _visszaélés_  _közönséges_ az _ifjú_  _között_ és ez is az _ok_  _hogy_ a jó _kezd_ után sokan _visszafordul_ és _ismét_ arosz _erkölcs_  _esik_ az _esés_ nem _kell_  _kétség_  _esni_  _hanem_ fel _kell_  _kelni_ és ugyan az _eset_  _kell_ magunkot jobban _oltalmazni_ az _eset_ és nem _kell_  _bűn_  _bűn_  _tenni_ 

4 Ha lehet mindenkor a rend _szerint_ valo _gyóntató_ atyádhoz _gyón_ik_  _mindazonáltal_  _ha_ ameg nem lehet azért agyonást el nem _kell_ mulatni

5 Aban _bizonyos_ lehetz _hogy_ az _ördög_ a menyiben tölle lehet meg gátollya agyakorta valo _gyónás_ minden féle akadályt tészen _elöben_ némelykor azt _elhitet_ veled _hogy_ az igen nagy _baj_  _hogy_  _az_ nem vagy jó _készület_ némelykor _hogy_ arra szükséged nintsen mászor valamely _dolog_  _tesz_  _elöben_  _gyakorta_ meg untattya veled a _gyónás_  _gyakorta_ és igen _gyakorta_ azt _elhitet_ veled _hogy_ szégyen egy _ifjú_ a szenttségek _gyakorlás_ akarván azt _hogy_ meg piruly a leg szentebb és leg üdveségeseb _dolog_ egy szoval minden mesterségit _abban_ veti _hogy_  _elfordíthat_  _ilyen_ szükséges és _hasznos_  _dolog_  _de_  _fia_ az Isten nevére _kér_  _hogy_ ezen akadályokra ne _hajt_ és _tart_  _ördögi_  _kísértet_ mind azokot a _gondolat_ a melyek el akarnak _fordítani_ a _feltett_ napon valo _gyónás_ 

Hogy pedig a _gyónás_ jó lehesen _igyekezik_ ezeket _követni_ 

 _I_ visgáld meg lelked üsméretit mentöl jobban lehet _tőle_ az olyan vétkekröl a melyekre _hajlandó_ vagy

 _II_ meg visgálván magadot _töredelmes_ szivel _bán_  _hogy_ az _isten_  _megbánt_ és alázatoságal _kér_ tölle _bocsánat_ 

 _III_  _járul_ a _gyónás_  _tisztelet_ és szemérmeteségel meg _gondolván_  _hogy_ az Isten _elébe_ ugy mégy mint _bíró_  _elébe_  _hogy_  _irgalmasság_  _kér_ és _ha_  _kényteleníttetik_ várakozásban lenned _olvas_ vagy _imádkozik_  _addig_ nagy _töredelmes_ 

 _IV_ vald meg vétkeidet alázatoságal és világosan _megértetvén_  _jól_ azokot agyontato atyadal sokan vannak olyanok akik tsak _fél_ mondgyák _ki_ vétkeket és akik azt várják _hogy_ a pap _kérd_ töllök atöbbit az illyen vétek és az _ilyen_  _gyakorta_ a _gyónás_  _haszontalan_ valo és _szentségtörés_  _esik_ 

V vigyáz igen arra _hogy_  _soha_ egy _halálos_ vétket el ne titkoly agyonásban szégyenért _félelem_ vagy _egyéb_ ez olyan nagy rosz a melyben _gyakran_  _esik_ az _ifjú_  _főképpen_ némely _bizonyos_  _tisztátalan_ vétkeket a melyeket szégyenlik meg vallani és nagy _szentségtörés_  _cselekedik_ és szüntelen valo _halálos_ vétekben maradnak _ó_  _fia_ ne _esik_ sohais az _ilyen_ nyomoruságban a melyel az _ördög_  _sok_ számu _ifjú_  _megcsal_ és veszt el

VI Ne _keres_ agyonásidban _hogy_ a gyontatopapod _megdicsér_  _hanem_  _hogy_  _meggyógyít_ vétkeidböl és az üdveség uttyan vezesen

VII A vétkeidet meg valván _hallgat_  _figyelmetesség_ a pap _oktatás_ és _hogy_ mikre _int_ ne _cselekedik_ ugy mint azok akik a midön a pap nékik _beszél_ arol _gondolkodik_  _hogy_  _ha_ nem felejtetteké el valamely vétket eközönséges _fogyatkozás_  _de_ igen rosz az alat a még apap _absolutio_ veszed nagy _töredelmes_  _kér_  _bűn_  _bocsánat_  _isten_ meg szánván _bánván_ azoknak _cselekedet_  _feltévén_ magadban _hogy_ minden _erő_ magadot _megjobbít_ az _őkegyelme_ segittségével

VIII A penitentziádot vid végben szorgalmatoságal és _buzgóság_ 

 _IX_ szoktasad magadot arra _hogy_ a _gyónás_ napján visgáld meg _jól_ azokot a _fő_ vétkeket a melyekben _esik_  _gondolkodik_ az _intés_ a melyekre _int_ a pap _hogy_ magadot _megjobbít_  _feltesz_ magadban _hogy_ azokot _követ_ 


Kilentzedik Rész

A Szent _communio_ 

A _Krisztus_  _Jézus_ ami meg váltonk és üdvezitönk _oly_ igen _kíván_ a mi meg szentelésünket és üdveségünket _hogy_ meg nem elégedék apenitentzia _tartás_ szenttséginek rendelésivel amelyben a maga _tulajdon_  _hatalom_  _ad_ az apostolinak abünök _megbocsátás_ : _hanem_ még a szenttséges _Eucharisztia_ szenttségit nékünk _hagy_  _hozzá_ valo _megfoghatatlan_ szeretetéböl a melyben valoságal adgya magát _eledel_ lelkünknek _hogy_ azokot meg _tart_ akegyelemnek _élet_  _hogy_ azokot _meggyógyít_  _betegség_  _megerősít_  _gyengeség_ és _hogy_  _örök_  _élet_ adgyon nékik


 Ebböl _következik_  _hogy_ a szent _communio_ igen szükséges azoknak akik a jó _erkölcs_  _óhajt_ és azok akik valoságal _kíván_ üdveségeket azon _igyekezik_  _hogy_  _az_  _gyakorta_  _járulhat_ Ha az én _test_ nem _eszik_ mondgya akristus és az én véremet nem _iszik_ nem lészen _élet_  _benne_ 

 _kedves_  _fia_ az Isten _kegyelem_  _ebben_ az _élő_  _kútfő_ merithetz magadnak minden szükséges segittségeket és jó _erkölcs_ keresedé abölcseséget  _itt_ az _örökkévaló_ 
  _bölcsesség_ veszed valojában kivánodé atisztaságot _itt_ magát a _tisztaság_ veszed szükseged vagyon az _erő_  _hogy_  _megtarthat_ ez _élet_ akadályi és veszedelmi _között_ ajó _erkölcs_  _itt_ a _kegyelem_  _kútfő_ veszed _aki_  _megoltalmazhat_ mind az ellen _aki_ 
 üdveségednek ellene áll

Ez _így_ lévén _járul_  _tehát_  _gyakorta_  _ehhez_ a szenttséghez és meg ne vessed _kegyelem_ az üdvezitönek _aki_  _oly_  _csodálatos_ szeretettel adgya néked magát és a meg mutattya _hogy_ az üdveségit nem _óhajt_  _aki_ el mulattya az üdveségnek _kezdet_ 

 _és_ noha _közönséges_  _idő_ ne lehesen is szabni a _communio_ mivel a kinek kinek a maga állapottyátol _függ_ azt mondom _mindazonáltal_  _hogy_ igen jó rend _szerint_ minden _hónap_  _kommunikálni_  _de_  _eziránt_ szükséges _tanács_  _kérni_ a papodtol

Mint _hogy_ pedig a _communio_  _haszon_ azon áll _hogy_ a _communio_  _az_  _illendő_  _készület_ legyen ezeket _javall_  _tehát_ néked _hogy_ a _communio_ jó legyen _megtart_ ezeket és minden _communio_ elött _elolvas_ 


 _tizedik_ Rész

Mint _kell_ a jó _communio_  _készülni_ 

A _communio_  _készül_ leg jobban a mint _tőle_ lehet aregeli _imádság_  _kér_ az _isten_ adgya _kegyelem_  _hogy_ a szentül valo _communio_  _készülhet_  _tart_ az elmédet egész regel arol a nagy _dolog_ valo _gondolat_ a melyhez akarsz _készülni_ és mondgyad _gyakorta_ magadban a mit _Dávid_ mond vala a midön a _templom_  _építés_  _készül_ Grande opus non enim hominis praeparatur habitatio sed Deo Ez igen nagy _dolog_ mivel nem _ember_  _kell_  _készíteni_  _lakóhely_  _hanem_ az _isten_ Igen is _fia_ a _Krisztus_  _Jézus_ valoságos _isten_ és _ember_ akarsz _lakóhely_  _készíteni_ lelkedben olyat _kell_  _tehát_ néki _készíteni_ a mely méltó legyen _hozzá_ 

A _templom_  _idő_ el meny az _imádság_ és agyonásra és _megkérd_ a _gyóntató_ papodtol _hogy_  _ha_ a _communio_ el mehetzé és _ha_  _jó_  _talál_  _hogy_ el meny _eszerint_  _készít_  _az_ magadot

A _communio_ elött _fél_  _óra_ szály egészen magadban és _cselekedik_ azt a mit _javall_ néked 1 alázd meg magadot egészen a _Krisztus_  _Jézus_ elött méltatlannak üsmervén magadot arra _hogy_  _ő_ vegyed méltatlan az ö nagyságához és szenttségihez _képest_ méltatlan amagad vétkeihez _képest_ Ergone credibile _est_ ut habitet Deus Cum hominibus _hát_ leheté _hogy_ az Isten az _ember_ lakjék monda Salamon a midön el végezé atemplomot mond el ezeket magadrol _kér_  _bűn_ valo _bocsánat_ a melyek _érdemtelen_  _tesz_ arra _hogy_  _ő_ vegyed 2 _kér_  _kegyelem_ arra _hogy_ méltán vehesed _ő_ az az _tiszta_ lelki üsméretel _élő_  _hit_ nagy alázatoságal az ö _jóság_ valo _buzgó_ szeretettel magadban _teljesség_ valo _eltökélés_  _hogy_ egész _élet_ fogod _hív_ szolgálni el lehet mondani a _communio_ valo más _egyéb_  _imádság_ is: _de_  _figyelmetesség_ 

A _communio_  _idő_ lévén meny az _oltár_  _elébe_ nagy szemérmeteségel nem _tekintvén_ se _egyfelé_ se _másfelé_ azért ne sies _hogy_ elsö lehes _hanem_  _hagy_ másokot _előremenni_  _térd_ lévén _imád_ a mi urunkot alazatos szivel és minek utánna el mondottad volna a _confiteor_ Domine non sum dignus vegyed _erős_  _hit_ alázatoságal a menyeknek _isten_ és lelkednek üdvezitöjét

Az _oltár_ viszá menvén ahelyedre ne vegyed mindgyárt akönyvedet _elé_  _hanem_  _elmélkedik_ az üdvezitöröl _aki_  _hozzá_ méltoztatot _jönni_ 

1 Imádgyad alázatos szivel az ö nagyságát


 2 Tsudállyad _jóság_ a melyel tégedet meg látogat el mondván azt néki amit szent _Erzsébet_ monda a szent szüznek _honnét_ vagyon a _hogy_ azén _isten_ látogatásomra _jön_  vallyad meg azt magadban _hogy_  _érdemtelen_ vagy _az_ akegyelemhez 3 _kér_ tölle 
  _bűn_  _bocsánat_  _bán_  _hogy_ egy olyan _isten_  _megbánt_  _aki_  _oly_ szeretettel és _jóság_ adgya magát néked _felfogad_ nékie _hogy_ mindenkor szeretni fogod és _soha_ tölle elnem távozol

4 mutassad _elébe_ lelkednek szükségit _kér_  _kegyelem_  _hogy_ a _kísért_ ellen álhas _hogy_ a rosz _társaság_  _elkerülhet_ és a vétekre vivö alkalmatoságokot _meggyógyít_ rosz szokásidbol és _hogy_  _elémehet_ ajó _erkölcs_ 5 _ad_  _hála_ néki aveled tett _kegyelem_  _hogy_  _hozzá_ méltoztatot _jönni_ és azért anagy _jótétemény_ ajánlyad nékie lelkedet _élet_ mindenedet és minden _tehetség_ mind ezekröl tsak _kevés_  _idő_ alat _kell_  _elmélkedni_  _de_ nagy _buzgóság_ 

A _templom_  _visszatérvén_ arra vigyáz _hogy_ minden _cselekedet_ meg _emlékezik_ a regeli szent _cselekedet_ a prédikáciora vetsernyére el meny _ha_ lehet és _tölt_ egy nehány _óra_ a jó és lelki _olvasás_  _elkerül_ a _sok_ féle _társaság_ és _isteni_  _dolog_  _beszélget_ és azon a napon az is legyen a _te_  _nagy_ mulattságod


Tizen egyedik Rész

A regeli _imádság_ 

A _gyónás_ és a _communio_ igen _fő_ módók a jó _erkölcs_ el nyerésire _de_ azok semmi _haszon_ vagy is igen _kevés_  _haszon_ lennének _hogy_  _ha_ ezeket el mulatnák: ugy mint aregeli és az _esteli_  _imádság_ a szent Mise áldozattyát az _idő_  _jó_ valo _töltés_ a maga meg üsmérésit a jó _könyv_  _olvasás_ a jó _társaság_ mind ezek olyan szükséges modok ajó _erkölcs_  _hogy_ az _étel_ és a lélegzet vétel nem szükségesebek a testi _élet_ mint ezek az áitatoság _megtartás_ a mely _élet_ aléleknek

Minden _cselekedet_  _tartozik_ az _isten_  _de_  _főképpen_ a napnak elsö _cselekedet_ az is _őelőtte_  _kedves_ ugyan azal is szentellyük meg atöbit _azáltal_ az Isten áldását veszük atöbb _cselekedet_ is és egész naprá valo _kegyelem_  _gyűjt_ valamint az _izraelita_  _gyűjt_ apusztában a mannát regel a melyel _táplál_ magokot azon anapon

 _és_ amire _kell_ vigyázni a mannában ahogy _aki_ regel nem _gyűjt_ a _napfeljövetele_ után semmit nem _talál_ az _írás_ azt a szép _ok_ adgya _hogy_ az Isten _aki_ azt _harmatoztat_ 
 minden regel azt el is olvasztatta a _napfény_ azért mondgya abölcs _hogy_ minden _ember_ meg _tud_  _hogy_  _napfeljövetele_ elöt _kell_ az _isten_ áldani és _hogy_  _hajnal_  _kell_  _ő_  _imádni_ 

 _de_  _fia_ arra vigyáz _hogy_ az olyan formában legyen valamint a _bölcs_ adgya _elöben_  _aki_ is nem akarja _hogy_ az _imádság_  _erő_ és _ímmel-ámmal_ legyen _hanem_  _buzgóság_ azt mondgya _hogy_ a _bölcs_ regel az ö _teremtő_ valo _gondolat_ adgya a szivét az az _hogy_ az elsö 
  _gondolat_ az _isten_ adgya és _imád_  _ő_ mint _teremtő_ és meg hálállya _jótétemény_  _hogy_  _könyörög_ a magoság béli elött az az _hogy_  _imád_ az Isten nagyságát _hogy_ pedig ezt _követhet_ vigyaz arra a mi _következik_ 

Minden nap regel _mihelyt_  _felkel_  _különös_  _hely_  _letérdepel_ és ót 1 Imádgyad az _isten_  _teljes_ szivedböl mint _örökös_ uradot és _teremtő_  _aki_ vetted létedet

2 Adgy _hála_ néki minden _hozzá_ valo _jótétemény_ azért _hogy_ tégedet _teremt_  _hogy_ szent _fia_  _érdem_  _által_ meg váltot _keresztény_ tett a _közönséges_ anyaszent egyháznak _fia_  _hogy_ az üdveségednek szükséges _igazság_  _oktattatik_ és más _egyéb_  _különös_  _jótétemény_ 

Kérjed alázatoságal egész _élet_ tett _bűn_  _bocsánat_ a melyekel anyira _megbánt_ az ö _jóság_ és _visszaél_  _jótétemény_ 

4 _kér_  _kegyelem_  _hogy_ szolgálattyában _tölthet_ a napot vétek nélkül _feltesz_ magadban _hogy_ semmi _halálos_ vétket nem _cselekedik_ el is _kerül_ az arra vivö alkalmatoságot és visgáld meg még _előre_  _hogy_ mitsoda alkalmatoság lehetne azon a napon és attol _óv_ magadot

5 Ajánlyad néki minden _cselekedet_ azon a napon _kér_  _hogy_ áldgya meg azokot és _hogy_ semmit ne _cselekedik_ parantsolati ellen _hanem_ mindent az ö _dicsőség_ 

Ajánlyad magadot a _boldogságos_ : az _őrzőangyal_ és a patronusod _gondviselés_ alá ezeket rövideden és _buzgó_  _cselekedik_ és _abban_  _bizonyos_ lehetz _fia_  _hogy_  _ha_ ezeket _hív_ 
  _követ_  _megtalál_ a _bölcsesség_ valamint a _bölcs_ mondgya akik regel vigyáznak ream meg _talál_ engem


Tizen kettödik Rész

Az _esteli_  _imádság_ 

Hogy _ha_ szükséges a napot _jól_  _kezdeni_ nem aláb valo szükséges azt _jól_ végezni az _ótörvény_ az Isten meg parantsolta volt _hogy_ áldozat lenne minden regel és minden _este_  _hogy_ meg lásuk _abból_  _hogy_ valamint a napnak _kezdet_  _tartozik_  _ő_  _imádni_ ugy _hálaadás_ is _tartozik_ néki annak avégin

A _fő_ része ennek atselekedetnek a lelki üsméretnek meg visgálása a mely olyan _dolog_  _hogy_ azt el nem _kell_ mulatnod _ha_ valoságal akarsz ajó _erkölcs_  _elébb_ menni ez igen jó modgya arosz _szokás_  _elhagyás_ a vétekben valo _esés_  _elkerülés_ igen szükséges avétkek meg üsmérésére [meg-üsmerésére] és azoknak _elkerülés_  _hogy_ a _halálos_ vétket meg utállyák és azon _igyekezik_  _hogy_ azt _többé_ ne _cselekedik_ az _ilyen_ visgálás nélkül _sok_ vétkekben _esik_ a melyeket _ha_ el mulattyák a _halálos_ vétekre vezetnek az _ilyen_ meg visgálásal pedig agyónás _könnyű_ lehet az _élet_ meg jobbittyák arosz _halál_  _megelőz_ ajó _halál_  _készül_ magokot _megítélvén_ az _ítélet_  _megelőz_ és igy _követ_ abölcsnek ezt 
 a szép _intés_ Az _ítélet_ elöt _megkérdez_ magadot és az Isten elött _engesztelés_  _talál_ 

Vigyáz _tehát_  _fia_ arra _hogy_ az _esteli_ áitatoságodot _soha_  _él_ mulasad: és ezt a rendet _követ_ 

1 Estve minek elötte _lefekszik_  _letérdepelvén_ az _isten_  _imád_ szivesen _ad_ néki alázatoságal valo _hála_  _mindaz_ a _jótétemény_ a melyeket vettél _jóság_  _főképpen_  _hogy_ tégedet _megtart_ azon anapon és _megoltalmaz_ azoktol a szerentsétlenségektöl a melyekben _eshet_ik_ 

2 _kér_  _kegyelem_  _hogy_ meg üsmérhesed vétkeidet a melyeket _cselekedik_ azon anapon _hogy_ azokért _bocsánat_  _kér_ és magadot _megjobbít_ 

3 visgáld meg lelked üsméretit _mindaz_ a vétkekröl a melyek rend _szerint_ valok erre valo nézve _juttat_  _ész_ mind azokot a _cselekedet_ a melyeket _cselekedik_ regeltöl _fogva_  _est_ és nézd meg _hogy_ mitsoda vétket _cselekedik_ azokban _jut_ az is _ész_  _ha_ azon a napon voltálé valamely _kísértet_  _ha_ annak engedtélé vagy ellene állottál _hogy_ mitsoda _társaság_ voltal ót mitsoda roszat _cselekedik_ rosz példát adván _beszéd_ és _cselekedet_  _hogy_ az _idő_  _jól_ vagy roszul és tsak _haszontalan_ töltöttedé el

4 Meg látván _hogy_ miben vétettél _töredelmes_  _bán_ azokot _kér_ azokért alázatoságal _bocsánat_  _isten_ és _feltesz_ magadban _hogy_ azokot _többé_ nem _cselekedik_ és az elmédben azokot meg _tartván_  _első_ alkalmatoságal azokot _meggyón_ik_ 

 _de_  _ha_  _oly_ szerentsétlen volnál _hogy_ azon vétkek _között_ volna valamelyik _halálos_  _ó_ ’ _isten_ ! _fia_ fel ne kely _addig_  _hely_ még _bőség_ meg nem siratod nyomoruságodot és meg nem _bán_  _hogy_  _oly_ igen _bánt_ azt a nagy és szent _isten_  _kér_ azért _bocsánat_ tölle és _felfogad_ néki _hogy_ azt _meggyón_ik_ 

 _kér_  _kegyelem_  _hogy_ meg ne _Ali_  _abban_ a nyomorult állapotban _ó_ ! _kedves_  _fia_  _hogy_ lehetne _aludni_  _félelem_ és nagy nyughatatlanság nélkül a midön a lélek üsméret _terhelve_ vagyon _halálos_ vétekel _ha_ az a _félelem_ meg nem hattya szivedet azt _irtóztató_ rosznak _tart_ és azördög _tőr_ vett _elöben_  _hogy_  _megejt_ és az _örök_ veszedelemben _ejt_ 

5 Ajánlyad _isten_  _test_ és lelkedet _kér_  _ő_  _hogy_  _megoltalmaz_ az _éjszakai_ veszedelmektöl _főképpen_ avétektöl az után _kér_ a _boldogságos_ szüzet az _őrzőangyal_ a pátronusodot és a töb szenteket

 _és_ mint _hogy_ a napnak _kezdet_ a jó _élet_ valo _kegyelem_  _kér_  _isten_ ugy annak avégin a jó _halál_ valo _kegyelem_  _kér_ mindenik napnak avége _kép_ a mi utolso napunkon valo _élet_ végének végezd el _tehát_  _élet_ minden napjait valamint _élet_ akarod _egyszer_ el végezni


Tizen _harmadik_ Rész

A szent Miséröl

A szenttséges Misének áldozattya _nagy_ a mi _titok_  _között_ : és _fő_  _cselekedet_ vallásunknak ez olyan áldozat a mellyet a _Krisztus_  _Jézus_ rendelte a melyben az ö valoságos _test_ és vérinek fel mutatása _által_ 1 Az _isten_ olyan nagy _tisztelet_  _tisztel_ a melynél néki nagyobat nem adhatunk 2 _hála_ adunk néki _jótétemény_ 3 _azáltal_  _megengesztel_  _hogy_  _bűn_  _megbocsát_ 4 _azáltal_  _kegyelem_ nyerjük az _ó_ törvény béli négy áldozatot ez az áldozat magában _foglal_ ugyan ezt is _jelent_ mivel ez egy szers mind Egész áldozat _engesztelő_ áldozat _hálaadó_ áldozot megnyerö áldozat

Az olyan _boldog_ kik _jelen_ lehetnek ezen a szent áldozaton reszesülnek ezekben a _négyféle_  _haszon_ tsak azon ugy legyenek _jelen_ a mint _kívántatik_ 

 _az_ pedig _három_  _dolog_ szükséges _figyelmetesség_  _tisztelet_ és áitatoság Figyelmeteség _hogy_ az elme _jelen_ légyen és _figyelmez_ arra az _isteni_  _dolog_ Tisztelet _hogy_ nagy szemérmeteségel legyenek _külső_  _belső_ pedig igen nagy _tisztelet_  _az_ a szenttséges áldozathoz a melyen még az Angyalok is rettegésel és _félelem_ vannak _jelen_ Áitatoság mert nem imel ámal és tsak szokásbol _kell_ ót _jelen_ lenni a mint ezt _gyakorta_  _cselekedik_  _hanem_ olyan szándékal és _óhajtás_  _hogy_ részesülhesenek ennek az áldozatnak négy _haszon_  _hogy_ ót az _isten_  _imád_  _kötelesség_  _szerint_  _jótétemény_ valo _hála_ adgyunk néki _kér_  _bűn_ valo _irgalmasság_ és _kér_ malasztit _főképpen_ olyan malasztit _hogy_  _övé_ lehesünk _teljesség_ és ö néki _engedelmeskedik_ egész _élet_ 

Igyekezél _tehát_  _fia_ azon _hogy_ minden nap el mehess arra a szenttséges áldozatra _de_  _soha_  _él_ felejttsed ezt a _három_  _dolog_ a melyekröl szollék ugy mint a _figyelmetesség_  _tisztelet_ és az áitatoságot meg más _sok_ féle képen is _javall_ a Mise _hallgatás_  _de_ tsak _te_ ezen _három_  _dolog_  _hallgat_ és _hogy_ vigyed végben a _feljebb_ meg mondot négy _dolog_ ugy mint _hogy_ ót alázatoságal _imád_ az _isten_  _ad_  _hála_ néki _jótétemény_  _kér_  _bűn_  _bocsánat_  _könyörög_ malasztyáért mind magadra mind másokra _ennél_  _hasznos_ modot a mise _hallgatás_ nem _követhet_ 

A _feljebb_ meg mondot négy _dolog_  _főképpen_ a _konszekráció_  _fogvást_ a _communio_  _kell_ végben vinni a _konszekráció_ elöt valo _idő_ valamely más _imádság_ mondhatz el vagy pediglen apapot _követhet_ minden _imádság_ a misének minden részeiben ugy mint _kér_ véle _bocsánat_  _isten_ az _introitus_ és a _kyrie_eleison_  _könyörög_ véle midön a _könyörgés_ mondgya _hallgat_  _figyelmetesség_ az _episztola_ és az _evangélium_ mint _ha_ magát a _Krisztus_  _hallgat_ és _megtart_ mindenkor az elmédben valamit azokbol a _credo_ mond el véle és az _offertórium_ ajánlyad véle együt a prefaciokor mikor azt mondgya Sursum Corda _felemel_  _isten_ szivedet és légy _figyelmetesség_  _hogy_ a _konszekráció_  _imád_ a mi urunkot és a _feljebb_ meg mondot négy _dolog_ végben vigyed


Tizen negyedik Rész

A munkárol és az _idő_  _töltés_ 

Nem _elég_ a napot _jól_  _kezdeni_ és _jól_ végezni a mint azt meg mutattuk azt még _hasznos_ is _kell_  _tölteni_ valamely _tisztességes_ munkában nem lévén semmi a mi ugy _ellenkezik_ ajó _erkölcs_ se _jobb_ akaroja nintsen a véteknek mint a _henyélés_  _főképpen_ az _ifjúság_ a mint ezt meg fogjuk mondani erre valo nézve _fia_  _ha_ valoságal a jó _erkölcs_ akarsz _élni_ azt el _kell_ magadal hitetni _hogy_  _teljesség_ szükséges _elkerülni_ a _henyélés_ és magadot a magad rendihez valo munkában _foglalni_ 


  _hallgat_  _fia_ engemet mondgya a _bölcs_ és meg ne ves engem és végezetre _megtalál_ az én _ige_ minden _cselekedet_  _gyors_ légy és semmi _betegség_ nem _talál_ reád _itt_ nem tsak a testi _betegség_  _hanem_ a lelki _betegség_ is _ért_ a _henyélés_  _meggyengít_ atestet a rosz _humor_ miat a melyeket _gyűjt_ magában alelket nem aláb valo képen _gyengít_  _de_ még sokal veszedelmeseben mert minden féle rosz _erkölcs_ bé vétet véle és mint _hogy_ atestnek szükséges amozgás a _fáradság_ az _egészség_  _megtartás_ a _foglalatosság_ és a munka a lélek _egészség_ is _oly_ szükségesek _hogy_ azok nélkül lehetetlen azt meg _tartani_ 

Elne mulasad _tehát_  _fia_ magadot minden nap olyan munkában _foglalni_ a mely _az_ arendhez _illik_ a melyben az Isten tett ne _tekint_ azt ugy mint valamely szomoru és nehéz állapotot _hanem_ ugy mint [ugy-mint] olyan _gyakorlatosság_ a melyet Isten adta néked _hogy_  _abban_  _foglal_ magadot _hűség_ és mint olyan szükséges modot az üdveségedre melyel _elkerül_ a _heverés_ a mely minden rosz _erkölcs_ anya és rend _szerint_ valo _ok_ az _ifjú_ veszedelminek ajánlyad _isten_ munkádot minden regel és mikor _elkezd_  _kér_ áldását reája _isten_ és _hogy_ annak végben menetele az ö _dicsőség_ és üdveségedre legyen

Hogy _ha_ amunka szükséges minden renden lévöknek a sokal szükségeseb atanuloknak _hogy_  _ha_ arra _hívattatik_ sokal inkáb _kell_  _abban_  _foglalni_ magadot mint akár mely más rendben nem tsak azért mert az Isten _abban_ a _foglalatosság_ tett és _hogy_ azal _elkerülhet_ a _henyélés_  _hanem_ azért is mert _ha_ rest vagy _abban_ arendben el veszted atanulásra valo alkalmatos _idő_ a mely az _ifjúság_  _idő_ a melyet _soha_  _hely_ nem hozhatod és alkalmatlanná _tesz_ magadot _hogy_ annak _idő_ valamely _tisztességes_  _hivatal_ mehess valamint _-e_  _megtörténik_ minden nap sokakon akik _elvesztvén_ [el-vesztvén] a _tanulás_ valo _idő_  _henyélő_ és _haszontalan_ lesznek minden _jó_ egész _élet_ és _gyakorta_ rosz _erkölcsű_ és _hamis_ válnak _belőle_  _ó_ ! _fia_ igen _kell_ vigyáznod _hogy_ el ne veszesed azt a _drága_  _idő_ 
 azért számot _fog_ adni az _isten_ az _írás_ azt mondgya _hogy_  _aki_ nem akar _tanulni_ a _sok_ roszban _esik_ 


Tizen _ötödik_ Rész

A maga meg üsmérés igen szükséges
az _ifjú_ 

A több módók _között_ melyek ajó _erkölcs_ vezethetnek a maga meg üsmérés leg szükségeseb _ugyanezért_ is _javall_ ezt _oly_ igen az auctorok kik a _keresztényi_  _élet_  _ír_  _de_ söt még 
 a pogányok is ezeket a menyböl _lejön_  _két_ szokot igen _tisztel_ és az Apollo _templom_ akapujára _ír_  _Delphus_ városában üsmérd meg magad magadot

Ezen az üsméreten a valojában és _gyakorta_ valo magunk meg visgálását _kell_  _érteni_  _hogy_ meg láthasuk lelkünk _hajlandóság_ annak _indulat_  _abban_ mitsoda _fogyatkozás_ nevekednek _hogy_ azokot meg lehesen _orvosolni_  _illendő_  _orvosság_ 

Minden _ember_ vagyon szüksége a maga meg üsmérésére és azok kik azt el mulattyák egész _élet_  _sok_  _fogyatkozás_ maradnak _de_ azt el mondhatni _hogy_ a szükséges _főképpen_ az _ifjú_ mivel az _indulat_ azon _idő_  _kezd_ nevekedni és _erősödni_  _hogy_  _ha_ azokot meg nem tartoztattyák és meg nem zabolázák szükséges _tehát_  _hogy_ azokot meg lásák és meg üsmerjék _idő_  _két_  _ok_ valo nézve 1 mert _kezdet_  _könnyű_ azokot meg 
  _orvosolni_ és _megtartóztatni_ nevekedesekkor mint sem _jóvátenni_ a midön már nagyok


 2 Mert szent _Ambrus_ mondása _szerint_ az _ördög_  _soha_  _egyéb_ ugy nem _kísért_ az _ember_ mint mikor láttya _hogy_ lelkekben uj _indulat_ nevekednek: _akkoron_ az _ok_ fel gerjeszti és a _kelepce_  _elkészít_  _hogy_ azokban _ejt_ 

Mind ezekre valo nézve _kedves_  _fia_ arra _int_  _hogy_  _igyekezik_ magadot _jól_ meg üsmérni az olyan _dolog_ a mely _teljesség_ szükséges és néked igen _hasznos_ ezt nem én _javall_ néked 
  _hanem_ maga a szent lélek abölcs _által_  _fia_  _élet_ probáld meg alelkedet és _ha_  _gonosz_ léend neadgy _hatalom_ néki másut ennek _ok_ adgya mondván mert agonosz lélek el veszti 
 azt _aki_  _hogy_ pediglen mi légyen _hatalom_ nem adni lelkének a 18 részben meg mondgya _hogy_ a nem más _hanem_  _hogy_ ne _követ_ rendeletlen _indulat_ és _hajlandóság_  _kívánság_ 
 után ne _indul_ és _eltér_ ate akaratodtol _ha_ meg _enged_ ate lelkednek az ö _kívánság_  _öröm_  _ad_ téged ate _ellenség_ 

Illyen formában abölcs _szerint_ még az _ifjúság_  _kell_ meg üsmérni a lélek _hajlandóság_  _hogy_ azokot meg lehesen zabolázni _ha_ roszak _előbbször_ is ezt a _tudomány_  _kell_  _megtanulni_  _de_ jó _idő_  _kell_  _megtanulni_  _hogy_  _holt_  _követhet_ ez a _tudomány_  _tudomány_  _enélkül_ a többi nem _használhat_ mert mire valo mindent tudni és magát nem tudni  _elkezd_  _tanulás_ a magadot valo meg üsméreten mondgya szent _Bernard_  _hiába_ adod az elmedet az _idegen_  _dolog_  _ha_ magadot _elfelejt_ mit _használ_  _ha_ az egész világot el nyered is _ha_ magadot el veszted akár minémü _bölcs_ légy _ha_ magadnak _bölcs_ nem vagy _bölcsesség_  _híjával_ vagy _ha_  _teljesség_  _tud_ a _hit_  _titok_ és mind azokot a _csodálatos_ 
  _dolog_ melyeket a _természet_ magában _foglal_  _de_  _ha_ magadot nem üsméred olyan vagy mint _aki_  _fundamentum_ nélkül _épít_ és _aki_ nem állando _hanem_ romladozo _épület_  _épít_ ugy _történik_ az olyanoknak _aki_ el mulattyák magokot meg üsmérni valamint annak a _filozófus_  _aki_ a _csillag_  _járás_ visgálván és nem _tekintvén_ lába alá egy mély veremben _esik_ és mind nevették _aki_ látták

 _tehát_  _kedves_  _fia_ szoktasd magadot amagad meg üsmérésére és _hajlandóság_  _megtürköztetés_ azt _idő_  _megtanul_  _hogy_ nem _kell_  _követni_ minden _indulat_ és _kívánság_ lelkednek és _hogy_ sokan vannak olyanok a melyek ellen _kell_ állanod minden _tehetség_ az Isten _kegyelem_  _által_  _hogy_ pediglen _elérhet_ azt az üsmerettséget és _megtürköztetés_  _három_  _dolog_ vigyáz

1 szoktasad magadot arra _hogy_ magadot meg visgállyad arra a végre _hogy_ meg láthasad _hajlandóság_ és azokot a _fogyatkozás_ a mellyekben _gyakran_  _esik_ meg látod _hogy_ vagyon mindenkor valamely _indulat_ vagy _fogyatkozás_ a mely inkáb uralkodik _benne_ mint más _egyéb_ a _kevélység_ vagy aharag vagy a _gyönyörűség_ vagy más illyenek más _egyéb_ is _fog_ észre venni _aki_ némely _idő_ fel serkennek és nevekedni fognak _benne_  _hogy_  _ha_ azok ellen nem állasz némelykor az _engedetlenség_  _feltámad_  _benne_ némelykor a reszttség _gyakorta_ az _embertelenség_ a _hazugság_ és _csalárdság_ némelykor az _emberszólás_  _esküvés_ mászor az _haragtartás_  _bosszúállás_ meg más illyenek mikor pedig ezeket észre veszed meg ne _enged_  _hogy_ ezek nevekedgyenek

Principes obsta sero medicina paratur
Cum mala per longas invaluere moras

2 Mi nem üsmerhettyük meg mindenkor világosan magunkot _főképpen_ az _ifjúkor_ azért szeresed - _ha_  _tudta_ adgyák rosz _hajlandóság_  _főképpen_ az üsméröid mesterid uraid _de_  _inkább_ a _gyóntató_ atyád azt ved jó neven töllök és _megjobbít_ magadot

3 Mindenek felet _kér_ az Isten _kegyelem_  _hogy_ magadot meg üsmérhesed és a roszat magadbol _kiirthat_  _ó_ ! en _isten_ vilagosisd meg lelkemnek setéttségit _hogy_ meg 
 üsmérhesem mind azt a mi néked nem tettzik _énbennem_ és _hogy_ azt _elhagy_  _kegyelem_  _által_ mond el szent Agostonal ezt a szép _imádság_  _ó_ ! én _isten_  _had_ üsmérjem 
 meg magamot és _had_ üsmérjelek ez a _két_ üsmérettség _fia_ leg szükségeseb egyedül _hogy_ magunkot és az _isten_ meg üsmérjük az elsö alázatoságot és _megtérés_  _indít_  _benne_ a mely _kezdet_ ajó _erkölcs_ és a második _isteni_ és _felebaráti_ szeretetet a mely atekélleteség _befejezés_ 


Tizen _hatodik_ Rész

A jó _könyv_  _olvasás_ 

A _bölcs_  _ember_ az _öreg_  _bölcsesség_  _keres_ és a proféták _olvasás_  _gyakorol_ abölcs meg ezt a más modot is adgya néked a mely mind szükséges mind _hasznos_ a jó _erkölcs_ meg szerzésire és _megtartás_ 

Tudosá atudományok _tanulás_  _által_ lehet lenni és jó _erkölcsű_ nem lehet lenni ajó _erkölcs_  _tanulás_ nélkül meg mutattuk már ide _feljebb_ mitsoda _oktatás_ szükséges a jó _erkölcs_  _megtanulás_ az _oktatás_ pedig nem tsak a mesterek _tanítás_ lehet venni _hanem_ még a _könyv_  _olvasás_ is nem lehetünk mindenkor apásztorink vagy más lelki mesterink mellet _hogy_ töllök _megtanul_ a jó _erkölcs_ uttyát az ö _intés_  _oktatás_  _tanács_ egy _idő_ mag maradnak elménkben _de_ azokot _könnyű_ el veszttyük _hogy_  _ha_ tsak meg nem ujittyuk az _olvasás_ és a szent _dolog_ valo _elmélkedés_ 

Erre valo nézve a _bölcs_ minek utánna azt mondotta volna _hogy_ a _bölcsesség_ el nyerésire szükséges a _bölcs_  _tanítás_  _hallgatni_ azt is mondgya _hogy_ szükséges _megtanulni_ és 
  _elmélkedni_ az Isten _törvény_  _gondolkodik_ az _isten_  _hagyás_ és _elmélkedik_ szorgalmatoságal az ö parantsolatirol

Az _isteni_ szeretet olyan _tűz_ a melyet szükség képen _kell_  _táplálni_ a jó _gondolat_  _ha_ nem _éltet_  _meggyengül_ és egészen el aluszik _ha_ pedig _éltet_  _felgerjed_ és minden nap nevekedik ezeket ajó _gondolat_  _tehát_ meg lehet _találni_ az áitatos _könyv_ a melyek _eszköz_ az Isten _kegyelem_  _hogy_ azokot a jó _gondolat_ adgya nékünk

A _könyv_  _által_ munkálodá Isten a szent Agoston _csodálatos_ valo _megtérés_ a mely _megtérés_ a _Hortensius_  _könyv_  _olvasás_  _elkezd_ a mint ezt maga mondgya _gyónás_ 3 _könyv_ és 4 részében végtire az _újtestamentum_  _olvasás_ azt el végezé a melyet a menyei szózat parantsolá néki _hogy_  _olvas_ mondván _tőle_ lege vegyed és _olvas_ 

Az _olvasás_  _által_  _cselekedik_ Isten szent Serápionban azt a _csodálatos_ változást _aki_ is az _evangélium_  _olvasván_ a szivét az ugy _meghat_  _hogy_ minden _java_ el _hagy_ és mindenit a szegényeknek _osztogat_ az után az uttzákon _járván_ az _újtestamentum_ a _kéz_ mindennek ezt mondá Ille me spoliavit E _megfoszt_ engemet _ó_ ’ mitsoda _erő_ vagyon a szent _olvasás_ ! _hogy_ lehet a _hogy_ azt anyira el mulasák

 _de_ nem _elég_ a jó _könyv_ tsak _olvasni_  _hasznos_  _kell_  _olvasni_ erre valo nézve az _olvasás_ ezekre vigyáz

1 Ne _olvas_ tsak atudásnak _kedv_ és az elméd _kívánság_  _hanem_  _abban_ a szándékban _hogy_ a jó _élet_  _megtanul_ az _olvasás_ pedig _hogy_  _hasznos_ legyen mindenkor az _isten_ valo _kis_  _fohászkodás_  _elkezd_ a melyben _kér_ az Isten _kegyelem_  _hogy_  _megérthet_ és _oktatás_ legyen a mit _olvas_ 


 2 _olvas_  _tisztelet_ meg _gondolván_  _hogy_ a _könyv_ az Isten szol _hozzá_ a szent Atyák 
 is azt _tanít_  _hogy_ a midön _imádkozik_ az _isten_  _beszél_ és a midön _olvas_ ö szól _hozzá_ 

3 Sok _könyv_ ne _olvas_  _hanem_  _egy_ vagy _kettő_ a melyek a jó _erkölcs_ vihesenek ugy mint szent Agoston _gyónás_  _Tamás_  _Kempis_ vagy valamely más szép áitatos _könyv_ 

4 _olvas_ rendivel az az a _könyv_ az _eleje_  _elkezd_ és mind végig más képen az _olvasás_ nem volna igen _hasznos_ 

5 _kevés_  _olvas_  _egyszerre_  _de_ lassan és _figyelmetes_  _gondolkodik_ arol a mit _olvas_ és _kér_ az Isten _kegyelem_  _hogy_ azt _követhet_ 

6 Gyakran _olvas_ az az minden nap vagy némelykor a _hét_  _főképpen_ vasárnapokon és _ünnepnap_ 

7 meg ne _elégedik_ egy _könyv_  _egyszeri_  _elolvasás_  _hanem_ egy nehányszor _általolvas_ meg látod _hogy_ a másodszori _olvasás_  _hasznos_ leszen az _első_ mind _könnyű_ 
  _ér_ mind jobban _megtart_ mind _követni_ a mit _olvas_ 

Ved _ész_  _fia_  _jól_ ezeket és _követ_  _hív_ igen _sok_  _ifjú_ látunk olyanokot kik semmi _haszon_ nem _fordít_ a jó _könyv_  _olvasás_ mert roszul _olvas_  _kedvetlen_ és _gondolatlan_ a melyböl nyilván _ki_ tettzik _hogy_  _kevés_  _igyekezik_ vagyon a jó _erkölcs_ 


Tizen _hetedik_ Rész

A rosz _könyv_ 

A midön arra _int_  _hogy_ a jó _könyv_  _olvas_  _egyszersmind_ arra is _int_  _hogy_  _teljesség_  _elkerül_ aroszakot a melyekröl el lehet mondani _hogy_ a jó szokások mérge nintsen semmi azoknál veszedelmeseb az _ifjú_ 

Ezeknél nem _találhat_ az _ördög_  _fő_ modot az elmék meg rontására ö minden féle rosz _könyv_  _találtatik_ minden féle _dolog_ minden _idő_ és minden nyelveken és minden nap ujakot _találtat_ sokan azok _közül_  _holmi_ szines _tudomány_ vagy _ékes_ valo szollásokal vagy _elmetalálmány_ vannak _tele_ és ezek annál is veszedelmesebek _hogy_ azon szin alat _halálos_ mérget rejtenek el az _ifjú_ azokot _gyönyörűség_ és _buzgóság_  _olvas_ és meg is _tart_ akönyv is _kéz_ maradván _idő_ vagyon _hogy_  _az_  _gondolkodik_ és _kedves_ el nyeljék az alatta valo mérget

A rosz _könyv_ mindenkor veszedelmes és _halálos_  _dolog_  _okoz_ némellyek az elmét a _kételkedés_ és a _tévelygés_ vetik a vallásnak _nagy_  _igazság_ : némellyek meg ronttyák az _ítélet_ és a jó _hajlandóság_  _jó_  _ítéltetvén_ ami rosz és rosznak a mi jó atöbbi pediglen aroszat _tanítván_ fel gerjeszti az _indulat_ és atisztátalan szeretetet _felgyújt_ a szivekben és akik az _ilyen_  _könyv_  _olvas_  _kevés_ lesznek akik meg ne _bán_  _olvasás_ 

Az illyen _könyv_ veszedelmesek az _ember_  _de_  _főképpen_ az _ifjú_ akik _könnyű_ veszik elméjekben aroszat vagy az elméjeknek _gyengeség_ valo nézve vagy azért _hogy_ nagyob _hajlandóság_ vagyon a roszra mint sem ajóra ugy _kell_  _futni_ az illyen _könyv_ mint _ördögi_  _találmány_ mint olyan utálatos méregtöl a melyet apokol _okád_ a _föld_  _hogy_ a lelkeket meg ronttsa és meg ölye

Azok a _könyv_ pedig ezek 1 ahereticus _könyv_ a melyek _tévelygés_  _tanít_ ahit ellen és a melyek viaskodnak az anyaszent egyháztol bé vétetet _igazság_ ellen

2 Az olyan _istentelen_  _könyv_ a melyek _csúfság_  _fordít_ a vallást és a szent _dolog_ a mellyek _gyaláz_ az anyaszent egyház _ceremónia_ és szokásit a melyek _csúfol_ az _isten_ szenteltetet személyeket ugy mint a papokot a szerzeteseket a melyek _visszaélvén_ a _Szentírás_  _illetlen_  _dolog_ és roszra _fordít_ annak _értelem_ 

3 A szemérmetlen és _fajtalan_  _könyv_ a melyek a _tisztaság_ üldözik a szerelemröl valo _könyv_ magyar vagy _deák_ versek

Az illyen _könyv_  _oltalmaz_  _fia_ magadot mint olyan _találmány_ a melyeket az _ördög_  _talál_ veszedelmedre az illyen _könyv_ alig _olvashat_  _halálos_ vétek nélkül mivel a rosz _gondolat_ nehezen _elkerülhet_  _ha_ pediglen annak _enged_ és _abban_  _gyönyörködik_ Isten elöt vétkes lész _ha_ illyen _könyv_ vannak nálad vesd el azokot mert más képen nehezen álhatod meg _hogy_ azokot ne _olvas_ 


Tizen nyolczadik Rész

A jó _társalkodás_ 

Hogy a jó _erkölcs_ szert _tehet_ nintsen _fia_ annak _jobb_ módgya mint a _hogy_ a jó _erkölcsű_ személyekel _társalkodik_ mivel semmi anyira _erő_ nem veszen az elmén mint a példa vagy a _jó_ vagy a roszra az _ember_  _természet_  _szerint_  _hajlandó_ a _követés_ és azt mivelni a mit lát másoktol _hogy_ a példának anyi _sok_  _erő_ legyen az elmén a _inkább_ a _társalkodás_ tettzik meg mert ugyan ót is veszik azt bé _gyakorta_ és _ha_ az _ember_ anyi _erő_ vagyon az _ifjú_ még sokal töb vagyon a mint ezt minden nap láthatni

Erre valo nézve _hasznos_  _intés_ nem lehet adni az olyan _ifjú_ kik a jó _erkölcs_  _óhajt_ mint azt _hogy_ a jó _társaság_  _keres_ 

 _fia_  _ugyanabban_  _hajol_ lassanként az elme az jó _erkölcs_ a jó _erkölcsű_ példájok _meghatván_ elméjit egy _ifjú_ elméjit arra viszi _hogy_ azokot _követ_ lassanként magában veszi szokásokot és _tartás_  _megtanul_  _hogy_ ugy _beszél_ és _cselekedik_ mint azok _elhitet_ magával _hogy_ ugy _kell_  _cselekedni_ a mint láttya _hogy_ mások _cselekedik_ a _jól_ neveltetet és _oktattatik_ elme szégyenli _hogy_ a _hozzá_  _hasonló_  _felülhalad_ a _jó_ és a _jel_ a rosz _természet_ és aroszban _megkeményedik_ elmének a midön látván jó _cselekedet_ másoknak meg marad a rosz _erkölcs_ anyi _sok_ szép példák _között_ 


 Erre a _bölcs_ is _eszerint_  _oktat_ tégedet A _bölcs_ és az okosoktol _kér_  _tanács_ az _igaz_ és a jó _erkölcsű_  _hív_ magadhoz ennek azt az _ok_ adgya a _példabeszéd_ 
 mert _aki_ abölcsekel _társalkodik_  _bölcs_ lészen

Két féle jó _erkölcsű_ szemelyek vannak _aki_  _társaság_ szeretned _kell_ 

1 Az olyan személyekét _aki_  _meghalad_  _idő_  _bölcsesség_ és jó _erkölcs_  _hallgat_ 
 meg más _hely_ is mit mond néked Az _okos_ vének _társaság_ álly és azok _bölcsesség_ szivböl ragaszkodgyál az az _hogy_  _gyönyörködik_ azö _társaság_ és _követ_ az ö _okos_ 
  _beszéd_ és jó példájokot szent _Ambrus_  _hasonló_  _javall_ az _ifjú_ Mitsoda _hasznos_ az _ifjú_ abölcs _ember_  _követni_ mert ugy meg _tanul_ töllök ajó _erkölcs_ és _bizonyság_ is adnak _jámborság_ az _ifjú_ abölcs _ember_  _társalkodván_ meg mutattyák azal _hogy_  _követni_ akarják azokot és azt is _ítélhet_  _felőle_  _hogy_  _élet_ azoknak _élet_ szabják _aki_ szeretik _társaság_ 

2 Társalkodgyál azokal akik veled _egyidősű_ és egy renden valok _aki_ látod _hogy_ jó _erkölcsű_ az ö példájok _foganatos_ lesznek elmédben és lassanként _követni_ is fogod öket 
  _de_ arra nagy _gond_ legyen _hogy_  _jól_ meg válaszad öket _követvén_ szent _Hieronimus_ ezt a szép _intés_ olyan _társ_ legyenek _aki_  _társaság_  _becsület_  _gyalázat_ ne legyen akik ne anyira legyenek _felékesítve_ szép _köntös_ mint jó _erkölcs_ és akik ne _fodorított_  _haj_  _hanem_ szemérmeteségel és _tisztelet_  _ékesít_ magokot _felkeres_ az illyeneket és szeresed _társaság_ vigyáz szemérmeteségekre áitatoságokra jó _cselekedet_ és _igyekezik_ azon _hogy_  _követhet_ öket és nelégy utolso _teremtő_ szolgálattyában


Tizen _kilencedik_ Rész

A _boldogságos_ szűzhöz és szent
 _József_ valo áitatoságrol

Vagyon még _hátra_  _kedves_  _fia_ egy utolso _fő_ modgya ajó _erkölcs_ meg nyerésinek _ifjúság_ a mely a _boldogságos_ szüzhöz valo áitatoság ebizonyos módgya azoknak _aki_ ezel _jól_  _tud_  _élni_ mert ennek a szenttséges szüznek _esedezés_ Isten elött _kegyelem_ meg nyerésire _foganatos_ nem _találhat_ se _tökéletes_ példát az ö példájánál nem _követhet_ 

Az Isten és az ö _fia_ a _Krisztus_  _Jézus_ szenttséges szent _emberség_ után a szent szüzet _kell_  _inkább_  _tisztelni_ és szeretnünk az ö _felséges_  _isten_ Anyai méltoságáért a mely sokal _feljebb_  _emel_  _ő_ az _isten_ minden _teremt_ állatinál

Ö tölle vehettyük minden szükséginkre valo segittségeket az Isten elöt _oly_  _hatalmas_  _hogy_ a mit _kér_ meg nyerheti tölle _mihozzánk_ olyan jó _hogy_  _esedezik_  _érte_ elötte Annya lévén az 
  _isten_ meg adgya néki _kérés_ Anyánk lévén meg nem vonhattya _tőlünk_  _esedezés_ a midön _hozzá_  _folyamodik_ a mi nyomoruságink meg hattyák az ö szivét a mi szükségink _ő_ sürgetik az üdveségünkért valo _könyörgés_ meg nyeretik tölle amit _kér_ szent _Bernard_ el is méri mondani _hogy_  _soha_ senki segittségül nem _hív_ ezt az _irgalmasság_ Anyát _hogy_ segittséginek _haszon_ ne vette volna

Hogy _ha_ a _boldogságos_ Szüz anyi _jóság_ vagyon minden _ember_ el mondhattyuk _hogy_  _különös_  _jóság_ vagyon az _ifjú_  _aki_  _tud_  _hogy_ mind _gyarlóság_ mind szükségek nagyob _főképpen_ atisztaság _megtartás_ a melynek ö _különös_ valo _gondviselő_ A _história_  _tele_ vannak olyan szentek példájival akik meg _tart_ ez a nagy jó _erkölcs_ ennek a szüzek _királyné_ segittségivel és a minden napi proba meg mutattya _hogy_ sokan mitsoda _győzedelem_ vesznek az ö segittségihez valo _folyamodás_ és akik áldásal mennek _elébb_ a jó _erkölcs_ segittségével és az _isten_ nékik nyert _kegyelem_ 

Légy _tehát_  _fia_ áitatoságal a szent szüzhöz _de_ az _isten_  _kér_  _hogy_ ne ugy légy mint sokan _cselekedik_  _aki_ minden áitatoságokot _abban_  _tart_  _hogy_  _holmi_  _imádság_ el mondgyanak inkáb szokásbol mint jó _erkölcs_ és _aki_ más képen ne _gondol_ azal _hogy_ meg szomorittsák _halálos_ vétkekel valo _teljes_  _élet_ a melyeket _megtartózkodás_ nélkül _követ_  _ó_ ’ _isten_ mitsoda áitatoság ez az Anyának akarnak _tetszeni_ és a fiát minden nap _felfeszít_ a vérit lábokal _tapod_ és meg vetik _kegyelem_ és szeretetit nem ellenségeé az illyen a _fiú_ és az Anyának 

Oh ! _kedves_  _fia_ a _boldogságos_ szüzhöz valo áitatoságodnak más formában valonak _kell_ lenni szükséges _hogy_ ate áitatoságod mind nemeseb mind szenttyeb legyen és _hogy_ világosaban szollyak _hogy_  _ha_ valoságos fia és szolgája akarsz a szent szüznek leni szükséges _hogy_ négy _dolog_ vigyáz


 1 Attol igen _tart_  _hogy_ meg ne szomorittsad a _halálos_ vétekel és meg ne keserittsed Anyai szivét _megbántván_ fiát és _elvesztvén_ lelkedet és _ha_  _abban_ a nyomorult állapotban _talál_  _esni_ azonal _folyamodik_  _hozzá_  _hogy_  _had_ legyen _közbenjáró_  _fia_ és _megbékéltet_ véle akit _oly_ igen _megbosszant_ ez a szent szüz _oltalom_ a _bűnös_ és az _igaz_ tsak valoságos _megtérés_  _folyamodik_  _hozzá_ a mint szent _Bernard_ mondgya


 2 Szeresed és _követ_ jó _erkölcs_  _főképpen_ alázatoságát és _tisztaság_ a többi _között_ ez a _két_  _erkölcs_  _tesz_  _ő_  _kedves_ Isten elöt szereti is ezt a _két_  _erkölcs_  _fia_ és _örömest_ meg is segitti azokot _aki_ ezek meg vannak ugyan azon szent _szerint_ 

3 _folyamodik_  _hozzá_ az üdveséged szükséges _dolog_ és azért mondgyál néki minden nap _különös_  _imádság_ mond el az _olvas_ vagy az _officium_ némelykor egy _hét_  _cselekedik_ minden szombaton valamit az ö _tisztelet_ vagy _imádság_ vagy alamisnát _tisztel_  _különös_  _ünnep_ a szenttségekhez való _járás_ 

4 Elne felejttsed segittségül _hívni_ a _kísértet_ aveszedelmekben a melyekben lész az Isten _megbántás_  _iránt_ nagyob _tisztelet_ nem adhatz néki mint _ha_  _hozzá_  _folyamodik_ az 
 olyan állapotokban: se _hamar_ valo segittséget nem vehetz mint ö tölle ezt szent _Bernard_ mondgya

Hogy _ha_ a _kísértet_ szelei _ellene_  _támad_  _ha_ anyomoruságnak _kőszikla_  _esik_  _tekint_ a _csillag_  _hív_ Máriát aveszedelmekben a szükségekben a _kétséges_  _dolog_  _gondolkodik_ Mariárol _hív_ Máriát mindenkor a szádban és a szivedben legyen és _hogy_  _esedezés_ segittségit vehesed el ne felejttsed _követni_ jó _erkölcs_ 

Ha _eszerint_  _cselekedik_  _kedves_  _fia_ valoságos áitatoságal lész a szent szüzhöz az ö 
 valoságos _fia_ számokban lészesz ö meg néked Anyád lészen és valamég _gondviselés_ alat lész adig el nem veszel _megtart_ szent _Anselmus_ ezeket a szép szavait valamint _hogy_ szükség képen az _elveszt_ magát valaki a szent szüzet nem szereti és _aki_ ö tölle _elhagyatott_ ugy is az lehetetlen _hogy_ az olyan el veszen _aki_  _hozzá_  _folyamodik_ és _aki_  _irgalmas_ szemekel _tekint_ 


 Ennek az _igazság_  _megbizonyítás_ egy igen szép példát _eléhoz_ szent _Brigitta_ egy fia lévén valamely _harc_  _elesik_  _megtudván_  _halál_  _fia_ igen nagy nyughatatlanságban _esik_ a fia üdveségiröl és mint _hogy_ az Isten anyira _kedvez_ ennek a szentnek _hogy_  _gyakorta_ valo _jelenés_ és látási valának a melyekröl maga egy _könyv_  _ír_ a fia üdvezülése _két_  _jelenés_ nékie _megbizonyíttatik_ az _elsőbben_ a szent szüz nékie meg _jelent_  _hogy_  _különös_ segittségel volt _fia_  _halál_  _óra_  _megerősítvén_  _ő_ a _kísértet_ és _hogy_ a jó és a szent _halál_ valo _kegyelem_ nyert nékie a másikában meg _jelent_ az ókat _hogy_ miért volt olyan _különös_ segittségel _fia_ mondván mert az ö fia egész _élet_  _hozzá_ valoságos áitatoságal volt mindenkor nagy szeretettel és _tisztelet_ volt _hozzá_ azért mind ezeknek _megjutalmazás_ segitette volna meg _halál_  _óra_ a fiát

Látod _fia_ mit _használ_ ennek az _ifjú_ a szent szüzhöz valo áitatoság néked is ugy fog a _használni_  _ha_ a szent szüzet ugy szereted és _tisztel_ a mint azt meg mondottuk

 _de_ a _boldogságos_ szüzhoz valo áitatoság után nem _kell_ el felejtenem az ö szent _férj_ a _boldog_ szent _József_ mivel _hogy_ ez a szent _oly_  _boldog_ volt _hogy_ az Isten _ő_ választotta fia _gondviselő_ és _őrző_  _gyermekség_ és _ifjúság_ azt nem lehet _gondolni_  _hogy_ ez a szent ne _kedvez_ az _ifjú_ és _hogy_ ne szeretné az _ifjúság_ a melyet az Isten fia meg szentelte ö az _élet_ minden szükségeiben szolgálta _ő_ a mely szükségek alá _hozzá_ valo szeretetiböl vetette magát meg mentette _ő_ : az _ellenség_  _kéz_ fel nevelte _gyermekség_  _gond_ volt reája _ifjúság_  _engedelmes_ volt parantsolatinak látta mint nevekedet minden nap a _kegyelem_ és a jó _erkölcs_ valamint a nap _feljötte_ annál nagyob világoságot mutat mentöl _feljebb_ megyen

Nem kellé azt _hinni_  _hogy_ ez a szent _aki_  _oly_ nagy nyájaságban volt a _gyermek_  _Jézus_ ne szeretné _különös_ szeretettel a _Krisztus_  _fia_ és _főképpen_ az olyanokot _aki_ azon _igyekezik_  _hogy_  _hasonlít_ a _Krisztus_  _isteni_  _ifjúság_ és _hogy_ ne _esedezik_  _érte_  _őelőtte_ 

Szeresed _fia_ ezt a szentet légy nagy _tisztelet_ és áitatoságal _hozzá_  _kér_ minden nap _hogy_ legyen _gondviselő_  _tisztaság_ és _hív_ segittségül _bizodalom_ és segittségit veszed _kér_  _hogy_ azért agondviselésért a melyel volt a _Krisztus_  _gyermekség_  _megoltalmaz_  _ifjúság_ az üdveségednek veszedelmitöl és segittsen arra _hogy_  _az_ a szent üdvezitöhöz _kapcsolhat_ lelkedet


Huszadik Rész

Az _őrzőangyal_ és _az_ a szenthez valo
áitatoságrol a kinek a nevét viseled

Az Isten minket _oly_ igen szeret _hogy_ mindenikünknek egy Angyalát adgya _őrzés_ 
 rendelvén szolgálatunkra _ki_ mondhatatlan _jóság_ a _tökéletes_  _teremt_ állatit és az azokot a menyei _értelem_ kik azért _teremtetik_  _hogy_  _őelőtte_ legyenek és szüntelen _ő_ szolgállyák menyekben: _ó_ ’ mitsodás az _isten_  _jóság_  _aki_ nem mást _hanem_ az udvarábol valo _fejedelem_  _küld_ egy szegény szolgának _gondviselés_ és amint _bölcs_ mondgya szent _Bernard_  _aki_ meg nem elégedet azal _hogy_  _hozzá_  _küld_ fiát szent lelkét adgya nékünk _megígér_ nékünk _hogy_  _bírhat_  _ő_ a más _élet_ végtire _hogy_ mindenek a mi üdveségünkre _fordíttatik_ menyekben az Angyalit _küld_ szolgálatunkra a mi _gondviselés_ rendeli öket és meg parantsollya nékik _hogy_ mesterink és vezérlöink legyenek

Tisztellyed azt a kit az Isten néked adot ö mindenkor melletted vagyon _hogy_  _gond_ visellye és _megőriz_ jó _gondolat_  _ad_ néked a _dolog_ meg segit meg _erősít_ a _kísértet_  _sok_ veszedelmektöl meg ment a melyekben _esik_ vagy testi vagy lelki képen a menyiben _hozzá_  _folyamodik_ anyiban szolgálattyát és segittségit _tőle_ meg nem vonya 
 mivel nem _tartozik_ egy illyen _őrző_ és _gondviselő_ 

Szent _Bernard_ azt mondgya _hogy_ az _őrzőangyal_  _három_  _dolog_  _tartozik_  _tisztelet_ szeretettel és _bizodalom_  _tisztelet_ a ö _jelenvaló_ létéhez szeretet vagy áitatoság az ö _mihozzánk_ valo jó akarattyáért _bizodalom_ azért _hogy_  _gond_ vagyon _őrzés_ 


 1 _tehát_  _fia_ légy nagy _tisztelet_ az _őrzőangyal_ és a midön valamely rosz _cselekedet_  _kísértetik_  _megemlékezik_ az ö _jelenvaló_ létéröl szégyenellyed azt _cselekedni_ elötte a mit egy _emberséges_  _ember_ elöt meg nem mernéd _cselekedni_ 

2 Szeresed _ő_  _különös_ ajánlyad magadot minden nap nékie _kér_  _hogy_ vigyazon _cselekedet_ és _megőriz_ ez _élet_ valo veszedelmektöl _főképpen_ a vétektöl a mely a veszedelmeknek veszedelme


 3 El ne mulasad _hozzá_  _folyamodni_ minden szükségidben _de_  _főképpen_ a többi _között_  _két_ alkalmatoságokban

Az elsö a midön valamely nagy _haszon_ valo _dolog_ akarsz _fogni_ a melyre mind atanáts mind a segittség szükséges néked _kér_ ajó Angyalodot _hogy_  _abban_ a _dolog_ vezérellyen tégedet: ugy _hogy_  _az_ ne _fog_  _hogy_  _ha_ az _ellenkezik_ az Isten akarattyával szolgálattyával és üdveségedel _ilyenformában_ a _nehéz_  _dolog_ is _jól_ véghez lehet vinni lehetetlen is _hogy_ jó _ki_ menetele ne legyen _ilyen_ jó _kalauz_ alat _aki_  _egyszersmind_ mind igen _hű_ igen _bölcs_ és igen _hatalmas_ 


 A második alkalmatoság az a midön valamely _kísértet_  _forog_ a melyben az _isten_  _megbánthat_ A midön látod mondgya szent _Bernard_  _hogy_ valamely _kísért_ sürget tégedet vagy valamely nyomoruság _közelget_ reád _hív_ segittségül az _örző_ a _doktor_ ö meg fog segiteni szükségidben ez az _orvosság_  _fia_ igen _hasznos_ a _kísértet_  _főképpen_ a melyek atisztaság ellen vannak az Angyalok szeretik ezt a jó _erkölcs_ és arra _gond_ viselnek mert az az _ember_  _hozzá_  _hasonló_  _tesz_ és az _követtet_ vélek az ö _tiszta_ és menyei _élet_ 
 eföldön a nem _csoda_ mondgya szent _Ambrus_  _ha_ az Angyalok _megoltalmaz_ az olyan _tiszta_ lelkeket kik Angyali _élet_  _él_ eföldön


 Az _őrzőangyal_ után _tisztel_ apátronusodot a _keresztség_ azért adgyák reánk valamely szentnek a nevét _hogy_  _gondviselő_ és szo szólloink legyenek Isten elöt és _hogy_ az ö _könyörgés_ és jó _példaadás_  _által_  _illendő_ vihesük végben a _keresztényi_  _élet_  _kötelesség_ a _keresztség_ tett _ígéret_  _szerint_  _tisztel_ és szeresed azt akinek anevét viseled ajánlyad _gondviselés_ alá minden nap magadot és _hogy_  _bizonyos_ megnyerhesed segedelmit el ne felejttsed _követni_ jó _erkölcs_ 


Huszon egyedik Rész

Az _ünnep_ és _különös_ a vasárnapokrol

Az _ünnep_ meg szentelése igen _hasznos_ a jó _erkölcs_ a midön azt az Isten és az Anyaszent egyház akarattya _szerint_ viszik végben azok a napok azért _adat_ az _ember_  _hogy_ az _isteni_ szolgálatban és a lelkek meg szentelésiben _foglal_ magokot

Ezeknek rendelések olyan régi valamint avilág A melynek _kezdet_ az _írás_ azt mondgya 
  _hogy_ az Isten mindeneket _teremtvén_  _hat_ napok alat a _hetedik_ meg áldá és meg szentelé munkái végben menetelének _emlékezet_  _idő_ az után uj parantsolatot _kiad_ a midön _törvény_  _ad_ az _Izrael_ népének akinek rendet szaba _hogy_ mimodon _tisztel_  _ő_ azon a napon még _ehhez_ más napokot is _ad_ a melyeket azt akará _hogy_ az ö _jótétemény_ valo _hálaadás_ és népinek meg szentelésire _tölt_ 


 Ez a rendelés _gyakoroltatik_ meg szaporitatot és nagyob _tökéletesség_ vitetet az új _törvény_  _gyakoroltatik_ a _hetedik_ napnak nieg szentelésivel a mely szentelést a sidok szombattya után valo napra _tesz_ a mi urunk _feltámadás_ a szent lélek le szállása és más _egyéb_  _titok_ napjára meg szaporitatot _sok_ olyan _ünnep_ a mi válttságunk _titok_  _tisztelet_ és azoknak a _kegyelem_  _tisztelet_ a melyeket tett Isten a szent szüzel és atöb szentekel nagyob _tökéletesség_ vitetet a mi a szentelésnek modgyát _illet_ a mely sokal lelkibb és _tökéletes_ az ujban mint sem az _ótörvény_ volt a mely az apostol _szerint_ semit _tökéletesség_ nem vit

Ez az uj _tökéletesség_ nem atesti áldozatokban áll mint az _ótörvény_ se nem tsak a testi és szolgalat béli munkáktol valo _megtartózkodás_ valamint azt _tart_ sokan a _kereszt_  _között_ is _hanem_ a _belső_ és lelki valásbéli _cselekedet_ az _isteni_  _dicséret_  _hálaadás_  _imádság_ a _töredelmes_ jó _olvasás_ és más illyen jó _cselekedet_ illyen áldozatokot is _kíván_ Isten _mitőlünk_ azokon anapokon


  _és_ a mint atudos _Origenes_ mondgya _hogy_ el _kell_  _hagyni_ minden világi _dolog_ és tsak az üdveség _dolog_  _kell_  _foglalatoskodni_ atemplomban _kell_ menni az Isten _ige_  _kell_  _hallgatni_ a menyekröl _kell_  _gondolkodni_ aditsöséget _óhajtani_ az _ítélet_  _gondolkodni_ el felejtvén ajelen valokot tsak az _örökkévaló_  _kell_  _tekinteni_ ezekben áll akeresztyének szombattyának _megtartás_ 

E _szerint_ szentelvén azokot a szent napokot nem tsak _-e_  _föld_ lesznek _ünnep_  _hanem_ meg menyekben is az Angyalok _között_ kik azon vigadnak és még az _isten_ magának is akinek 
 ugyan azon auctor _szerint_ az emberek üdvesége nagy _ünnep_ 

Az _ünnep_ meg szentelése igen _fő_ modgya a jó _erkölcs_ meg nyerésire és _inkább_ erre a végre is _hagy_ azokot ugyan azért is _int_  _fia_ arra _hogy_  _illendő_ vid végben azokot és ne _követ_ azoknak példaját kik _megfertőztet_ azokot a szent napokot _illetlen_  _cselekedet_ némellyek világi _dolog_  _tölt_ azokot minden _tisztelet_ és _különböztetés_ nélkül valamint más napokot mások ahenyélésben és a _hiábavaló_ mulattságokban _tölt_ azokot mint _ha_ az _ünnep_ tsak a mulattság _kedv_ rendelték volna meg nem _gondolván_ 
 azt _hogy_  _ha_ a testi nyugodalmat _hagy_ azokon a napokon azt azért _hogy_ az elme a lelki _dolog_  _foglalatoskodik_ és akik ezek _szerint_  _cselekedik_ az _ünnep_ testi képen üllik valamint szent Agoston mondgya és az sidokot _követ_  _visszaélvén_ a szent napok nyugodalmával _hogy_ magokot mulasák _holott_ ezen szent _szerint_  _jobb_ volna egész nap _kapálni_ mint sem egész nap _táncolni_ mások azokot a szent napokot rosz _dolog_  _fordít_ ugy mint a vendégségekre részegségekre _tisztátalan_  _beszéd_ veszekedésekre _játék_ és más _egyéb_ illyen rendeletlenségekre kik az Isten _ünnep_ az _ördög_  _tisztelet_ változtattyák és akik azokot az _ördög_  _öröm_  _fordít_ és az 
  _isten_  _harag_ a mint maga mondgya A szombatot és az _egyéb_  _ünnep_ nem szenvedem és a _ti_  _ünnep_  _gyűlöl_ az lelkem

Ne _követ_  _tehát_ azokot _ki_  _visszaél_ illyen szent és szükséges rendelésel _tölt_ szentül azokot a szent napokot az Isten és az anyaszent egyház akarattya _szerint_ az _isteni_ szolgálatban és a lelked meg szentelésiben és ezekre vigyáz


 Elöször mint _hogy_ avétek _inkább_  _ellenkezik_ az _ünnep_ meg szentelésivel azert _kerül_ az _isten_ meg _bántani_ azokon anapokon mert noha avétektöl _irtózni_  _kell_ minden _idő_  _de_  _abban_ a vétek sokal nagyob az _aki_ vétkezik mondgya _Origenes_ a véteknek ünnepét ülli és nem ülheti az _isten_  _hogy_  _ha_ annak _aki_ szombaton _fa_ szedet - avétke olyan nagy volt _hogy_ a _kövezés_  _megérdemel_ az Isten parantsolattyábol _hát_ a mitsoda vétkes volna _aki_ meg szegné szenttségit a szent napnak egy _halálos_ vétekel  _ha_ egy olyan szolgálat béli _cselekedet_ a mely magában nem rosz _ellenkező_ itéltetik a vasárnap szenttségivel mit nem mondhatni egy olyan vétekröl a mely az _isten_  _oly_ igen meg bánttya a mely el ronttya az ö _élő_  _templom_ szenttségit és a mely nagyob minden szolgálat béli _cselekedet_ mivel a szolgálat béli _cselekedet_ tsak az _ember_ szolgálnak _de_ a vétekel szolgáji lesznek 
 avéteknek és az _ördög_ rabjai az Isten fia mondása _szerint_  _aki_ vetkezik a szolgája avéteknek

Másodszor visgáld meg szorgalmatoságal a lelked üsméretit vasárnapokon és _megtisztít_ ahéti vétkeidet a _töredelmes_ és a jó _cselekedet_ és _gyakorta_ a szenttségekhez valo _járulás_ 

Járuly azokhoz mentöl _több_ lehet azokon a napokon _de_  _főképpen_  _olyankor_ a midön _kis_  _gyanúság_ is lehet _abban_  _hogy_ az Isten _kegyelem_ el távoztál _olyankor_  _soha_ azokot el ne mulasad nem akarnál valamely nevezetes napon az emberek _elébe_ menni rongyos és szakadozot _köntös_  _de_ söt még _tisztességes_  _öltözik_ a napnak _tisztelet_  _te_ pedig az Isten _elébe_ mérsz menni azon anapon avétektöl meg szenyesitet lélekel azokon 
 anapokon fel szokták _ékesíteni_ az _oltár_ és az _templom_ az Isten _tisztesség_  _te_ pedig ugy hagynádé a lelkedet a mely az ö elö _templom_ olyan állapotban a mely _őelőtte_ utálatos volna Mire valok mondgya szent Leo a _külső_  _ékesség_  _ha_  _belső_ az _ember_  _tele_  _tisztátalanság_ és vétekel vigyaz szent Agostonnak ezekre a szavaira A _ki_ atisztaságot meg nem _tart_ se _test_ se elméjében az olyannak a szent napokon _gyász_ és szomoru _ünnepnap_ vagyon ennek _ok_ adgya mert lehetetlen _hogy_ az olyannak valoságos _öröm_ legyen a kit a lelke üsmérete azal vádollya _hogy_ a lelke az _ördög_  _lakóhely_ és nem akristusé

Harmadszor légy szorgalmatos vasárnapon és a nagy _ünnepnap_  _jelen_ lenni a 
  _templom_ az _isteni_ szolgálatokon Szent Agoston a maga _gyónás_ meg vallya _hogy_ mitsoda _haszon_ vette annak _megtérés_  _fogvást_ azt mondgya _hogy_  _eleinte_ az anyaszent egyháznak _ének_ anyira _felindít_  _hogy_  _sok_  _könnyhullatás_  _fakaszt_ ez a _haszon_ még nagyob volt _akkor_ amidön nem az _ének_ szépségin _kezd_  _felindulni_  _hanem_ azon amit _énekel_  _hasonló_  _dolog_  _érez_  _ha_ az _isteni_ szolgalatokon _jelen_ lész szemérmeteségel és _figyelmetesség_ és nem azért _hogy_  _trécsel_ neves nezed _ki_  _bejön_  _ki_ megyen _ki_ mindent _köszönget_ azért _hogy_ láss másokot és tégedet is lássanak

4 Menyel _gyakorta_ apredikaciokra és más _oktatás_ melyek vannak a _templom_ vasárnapokon és _ünnepnap_ mikoron magánoson vagy _olvas_ azokon anapokon valamely üdveséges _dolog_  _istenes_  _ember_  _társalkodik_ és mulattságidban sokal mértékleteseb légy azokon anapokon

Vegtire azokon anyugovo napokon _gondolkodik_ arrol az _örökkévaló_ nyugodalomrol a melyet _jelent_ az _ünnep_ amely után _kell_ egyedül suhajtoznod és _elmélkedni_ arrol a nagy és _boldog_  _ünnep_ mely leszen a menyekben _ahol_ az _isten_ szine _betöltvén_ aboldogokot véghetetlen _öröm_ olyan _ünnep_ lészen a melynek más napja nem lészen és a mely _örökké_  _tart_ ugyan azokban a napokban is _kell_  _fia_ mondani a profétával Mely szerelmesek ate _hajlék_  _erő_ ura _kívánkozik_ és _elájul_ az én lelkem az ur pitvari után Boldogok akik ate _ház_ laknak uram _örökkön-örökké_  _dicsér_ téged _boldog_ a férfiu a kinek _tőle_ vagyon segittsége fel meneteleket rendelt szivében a _könnyhullatás_ völgyében a _hely_ a mellyet szerzet


Huszon kettödik Rész

A Parochiális _templom_ valo menetelröl

Eröl azért szollok mert ez az _ünnep_ meg szentelésihez _tartozik_ amelyekröl ide _feljebb_ szollottam és annak igen jó modgya _hogy_ az _ember_ a valoságos áitatoságra vezethesék ugyan azért is akarok erröl olyan _oktatás_ adni néked a mely egész _élet_ szolgálhat

Hogy a _dolog_ a _kezdet_ menyünk azt meg _kell_ tudni _hogy_ az Apostolok a _Krisztus_ menyben menetele után meg változtatván a sidok szombattyát a _hét_ elsö napját szentelék a szolgálatra és a lelkek meg szentelésire arra a naprá rendelék a _hív_  _gyülekezet_  _ahova_  _ki_  _ki_ el ment szorgalmatoságal _hogy_ ót együt _imádkozik_ az Isten _ige_  _hallgat_  _hogy_  _jelen_ legyenek a szent _titok_  _ki_ szolgáltatásán és az alamisnák szedésin a melyeket a szegény _hív_ számokra szedték


 Az Apostolok _cselekedet_ láttyuk _jel_ ennek a rendelésnek a 20 részben _ilyen_ szokal 
 A Szombatnak elsö napjan midön _egybegyűl_ik_  _és_ szent Pál a midön azt _hagy_ a _korinthoszbeli_  _hogy_ a szombatnak elsö napján _ki_  _ki_ mind _közüle_ magánál _különrak_ a mit a szegényeknek akar adni _ahol_ ezeken a szokon una Sabbati a _hét_ az elsö 
 napját _kell_  _érteni_ a melyet _eszerint_ nevezi szent márk _evangélista_ et valde mane una 
 Sabbatorum az az prima amint ezt magyaráza szent Máthé quae lucescit in prima 
 Sabbati

Ezen _két_  _hely_ az urnak _feltámadás_ szól az _írás_ a mely volt szombat másod napján és azt a napot még azon _idő_ nevezék az ur napjának valamint azt nevezi szent _János_ az ö látásiban


 A mi pedig azon anapon valo _gyülekezet_  _illet_ az Apostolok _tizedik_  _kánon_ erröl világosan _beszél_  _hagyván_  _hogy_ mindnyájan a _kereszt_  _aki_ a _templom_  _gyülekezik_ anagy _ünnep_ ót _meghallgat_ a _Szentírás_ és az _evangélium_  _hogy_ ót meg maradgyanak mind végik az _imádság_ és ót _kommunikál_ Szent _Ignác_  _aki_ az Apostolok _idő_  _él_ ezekröl _emlékezik_ leveleiben és más régi auctorok _de_  _főképpen_ szent _Justinus_ martyr _aki_ a második saeculumban _él_ 150 és _Tertullianus_  _aki_  _harminc_  _esztendő_  _él_ ez után


 Szent _Justinus_ a _kereszt_ mellet _ír_  _apológia_  _kitesz_ szép rendel mind azt valamint _cselekedik_ azokban agyülekezetekben a melyek ugyan azok a miket mostanában is _cselekedik_ a parochiális misék alat _hallgat_ mit mond ezekröl

Azon a napon a melyet napnak nevezik _összegyülekezik_ mind azok akik avárosokban vagy a _falu_ laknak és ót az Apostolok _könyv_ vagy a proféták _írás_ olvasdk a mint már az _idő_ azt _hoz_ magával az _olvasás_ után apraesidens a nepet _kezd_  _tanítani_ és _inteni_ arra _hogy_  _követ_ mind azokot a szép _dolog_ a melyeket _olvas_ az után _ki_  _ki_ fel _kell_  _hely_ és _imádkozik_ az után a _kenyér_ abort és avizet alyállyák a praepositus pedig _követ_  _imádság_ és _hálaadás_ és a nép fel szoval _felel_ az Ament az után _elosztogat_ a _communio_ mind ajelen valoknak a vége _felé_ azok _aki_ modgyok vagyon _benne_ alamisnát adnak és azt a superior _kéz_ adgyák _aki_ azt a szegények szükségire _fordít_  _aki_ is ö a _gondviselő_ 


  _Tertullianus_ a maga _apologetika_ részinek 39 azt mondgya _hogy_ a _kereszt_  _összegyülekezik_  _hogy_  _hathatós_  _imádkozik_ mint egy _hadi_ sereg _hogy_ az _isten_ Szent _erő_ vegyenek amely _erőszak_  _őelőtte_  _kedves_ volt azokban agyülekezetekben a _Szentírás_  _olvas_  _hogy_ a _hit_  _táplál_ a reménséget _felemel_ és _megerősít_ a _hív_  _bátorság_ ót kinek kinek szükségihez _képest_ valo _intés_ és _oktatás_ adtanak és még a midön valaki _büntetés_ méltó _dolog_  _cselekedet_ meg büntették _kitiltván_  _ő_ a szent _gyülekezet_ a melyet igen nagy _büntetés_  _tart_ az után _beszél_ az alamisnákrol a melyeket szedték a szegények számára

 _de_ azt jó meg tudni _hogy_ az elsö _három_ saeculumban az Anyaszent egyhaz nagy üldözésekben lévén _gyakorta_ a _keresztény_ nem volt _bizonyos_  _hely_ és _közönséges_  _ahova_  _összegyülekezhet_  _ha_  _különös_  _ház_  _gyülekezik_ és ugy is _titkon_  _hanem_ a midön _isten_  _tetszik_ az Anyaszent egyházanak _békesség_ és szabadságot adni a _keresztény_  _császár_ alat _akkoron_ szabadon _kezd_  _építeni_  _templom_  _ahova_  _gyülekezik_ a _hív_ vasárnapokon és _ünnepnap_ egy olyan pásztor _gondviselés_ alat _aki_ az ö lelki _gondviselés_  _adatik_ nékik

A koron vevék _tehát_  _szokás_ a parochiákot és a parochiális misét azokon a szent napokon nagyob _fényesség_  _kezd_ véghez vinni mint sem annak elötte _azótától_  _fogvást_ ez a _szokás_ mindenkor _megtartatik_ az Anyaszent egyhazban és igen _hagyatik_ ahiveknek mint szükséges _dolog_ az Isten szolgálattyára és alelkek üdveségire a nép _oktatás_ és a jó _szokás_  _gondviselés_ az Anyaszent egyházban valo rend _megtartás_  _de_ söt még ez _kötelesség_ alat is _hagyatik_ 


 Azt meg lehet látni a _közönséges_ valo _koncílium_  _közel_ a _tridentinumi_  _koncílium_ a mely meg ujitván arégi _eziránt_ valo parantsolatokot azt parantsollya a püspököknek _hogy_ arra _int_ a népeket _hogy_  _gyakorta_ el menyenek a parochiájokban leg aláb vasárnapokon és nagy _ünnepnap_ és _kényszerít_ is öket arra és a 24 sessioban 
 azt parantsollya _hogy_ a püspokök arra igen _int_ a népet _hogy_ mindenik _tartozik_ a parochiában menni az Isten _ige_  _hallgatás_ a midön a meg lehet valamely nagy 
 akadály nélkül

Ez _tehát_  _fia_ a parochiáknak és a parochiális Miséknek rendelése a mely _három_  _dolog_  _tanít_ a melyeknek _tudatlanság_  _következik_ a meg vetés a melyel _az_ vannak annak régisége vége és _kötelesség_ 

A parochiáknak rendeltetések olyan régi valamint az Anyaszent egyház a végre rendeltetet _hogy_ a nép _igazgattatik_ rendel és nagyob _könnyebbség_ kinek kinek maga pásztora léven _aki_ üdveségire vigyázon és mindenik pásztornak maga anyaszent egyháza a mely olyan lévén mint az akoly _ahova_ a nyáj _összegyűlik_  _hogy_ lelki _táplálás_ vegyen _betegség_ valo _meggyógyulás_ szükséges _intés_ és _oktatás_ egy szoval _hogy_  _hallgat_ az ö szava _által_ a lelkek _örökös_ pásztorának szavát akinek ö viseli _kép_  _és_  _tart_  _hely_ a mi a _kötelesség_  _illet_  _aki_ tettzik _elegendő_ ennek az üdveségre _oly_ szükséges rendelésnek végiröl és a _koncílium_  _oly_  _gyakorta_ valo parantsolatok meg mutattyák _hogy_ a szoros _kötelesség_ és _hogy_ azt el nem lehet mulatni igen nagy és _igazságos_  _ok_ nélkül

Ez _így_ lévén nem _csodálat_ méltó dologé azt látni _hogy_ egy _ilyen_ szent és szükséges rendelést anyira meg vetik és el mulattyák ugy tettzik _hogy_ a parochiák tsak a _köznép_ az _öreg_ és az aszonyokért vannak és a _kereszt_ olyan _dolog_ vetnek mostanában meg a melytöl valo _eltiltás_ regenten igen nagy _büntetés_  _tart_ 

Ez a meg vetés egy nehány _különbféle_  _ok_ származik

Némellyek azt áitatlanságbol _cselekedik_  _tartván_ a szent napokon a parochiális misének _hosszaság_ és rövid misét _keres_  _hogy_ a napot a _henyélés_  _hiábavalóság_ és a mulattságban _tölthet_ mitsoda szégyen az akeresztyéneknek _hogy_  _oly_  _kevés_  _tart_ az 
  _ünnep_ meg szentelésit az Isten és az Anyaszent egyház parantsolatyát és még a magok üdveségit is jobban szeretik nyomorultul el veszteni az Isten szolgálattyára valo _idő_ a _hiábavalóság_  _hogy_ sem azt azö _tisztelet_ és a lelkek meg szentelésire _fordítani_ szent Agoston erre a siralomra mélto rendeletlenségre mondgya _hogy_ azok _aki_  _eszerint_  _tölt_ a vasárnapnak szent _idő_ az _ördög_ szolgálattyában _foglalatoskodik_  _holott_ arra _kell_ magokot adni _hogy_ az Isten elött _teljes_ szivekböl _imádkozik_ és suhajtoznának


 Mások meg valamely alattomban valo _kevélység_ vetik meg ezt a _kötelesség_  _tartván_ azt _hogy_ szabadok azokon a szent napokon olyan _templom_ menni _ahova_ nékik tettzik ez a szabadság el mondhatni _hogy_ szabadoság és az Anyaszent egyház parantsolattya ellen valo rugodozás szent _Bernard_ ezt nevezi minden szolgálatnál aláb valo _szolgálat_ mert ezen szabadságal _elkerülvén_ a pásztornak látását és _gondviselés_  _eltévelyedik_ és a _farkas_  _hatalom_  _esik_ az az nagy rendeletlenségben mivel az _ördög_  _soha_  _könnyű_ el nem foglalhattya alelket mint mikor arra vigyázás és _gondviselés_ nintsen valamint ugyan ezen szent mondgya

Vannak meg mások akik a _dolog_ vetnek _de_ a _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ akeresztyéneknek nem levén nagyob _dolog_ az üdveségeknél és minek utánna az egész _hét_ a magok _dolog_  _tölt_ nem akarják az _isten_ és a magok üdveséginek adni a vasárnapot a melyet a maga szolgálattyára rendelte ez a menttség igen _közönséges_  _de_ esoha bénem vétetödik Isten elött azt is akarnám meg tudni az olyanoktol: _hogy_  _ha_ mentek akarnaké lenni a vasárnap meg szentelésitöl az Isten _hat_ napot adot az _ember_ a munkára a _hetedik_ azt akarja _hogy_ attol meg szünyék és tsak egyedül a szent _dolog_  _foglalatoskodik_  _főképpen_  _három_  _hogy_  _ő_  _tisztel_ a maga lelkét meg szentellye és _gondolkodik_ az _örökkévaló_ nyugodalomrol a mellyet ez _élet_  _kell_ meg nyerni: azt _kérd_ már most _hogy_  _ha_ meg szenteliké _akkor_ azt a szent napot a midön azt egészen a _dolog_  _tölt_  _ki_ vévén azt az _idő_ a melyben egy rövid 
 misét _hallgat_ azt is _gyakorta_  _figyelmetlenség_ és azt sem _tud_ mit _csinál_  _kér_ azért azokot akik _eszerint_  _él_  _hogy_ ezt _jól_ meg visgállyák és _jól_  _megfontol_ szent Agostonnak ezeket a mondásit _hogy_ a _megvan_  _hagyva_ akeresztyéneknek _hogy_ az _ünnepnap_  _főképpen_ vasárnapon nyugodalomban legyenek _hogy_ alkalmatosabbak legyenek az Isten szolgálattyára és azokon anapokon a világi _dolog_ el _hagy_  _hogy_  _könnyű_  _gondolkodhat_ik_ az _isten_ a mint erre _int_ maga a proféta _által_ legyetek veszteg és nézétek meg mivel én vagyok az Isten akik pedig a _sok_  _bajos_  _dolog_ miat meg vetik ezt az _intés_  _isten_ és a szent _dolog_ nem _gondolkodik_  _tarthat_ attol _hogy_ az _ítélet_ napján a _kapu_ zörgetvén azt ne _felel_ nékik nem üsmérlek _titeket_ menyetek el _innét_  _hamisság_ munkási és mint _hogy_ most el mulattyák _ő_  _keresni_ ö is meg ne vesse öket _akkor_ 

vannak meg olyanok akik a parochiakban nem mennek vasárnapokon és _ünnepnap_ az áitatoságnak szine alat mondván _hogy_ nagyob áitatoságal vannak másut mint a parochiában mások meg azért mert agyontato papjok másut vagyon

Az _első_ azt mondom _hogy_ az áitatoságok nem valoságos és azokban inkáb _képzelés_ vagyon mint sem _igazság_ és amely áitatoság az Anyaszent egyház parantsolattyát el mulatattya anem áitatoság _hanem_  _játszódtatás_ 

A másikának azt _felel_  _hogy_  _gyakorta_ jobban _cselekedik_  _hogy_  _ha_ aparochiában volna a rend _szerint_ valo _gyóntató_ papja _ha_  _egyéb_ nem is _hanem_ tsak az _engedelmesség_ és a jó példáért _hogy_  _ha_ pedíg valamely _helyes_  _ok_ máshoz _gyón_ik_ apásztorának _engedelem_ az _idő_ ugy _bánik_  _hogy_ az a szabadság meg ne gátollya a parochiában menni a szent napokon és azal jó példát adni atöb _hív_ 

Végezetre arra _int_  _fia_  _hogy_  _hű_ és szorgalmatos légy a parochiához és semmi _ok_ el ne _távozik_ attol ugy _tekint_ azt mint Anyádot _aki_ a _Krisztus_ szült tegedet a _keresztség_  _által_ és _aki_ a _kereszténység_ nevelt fel tégedet reája vagyon _bízattatva_ a _te_ lelked arol számot _kell_ adni _isten_ ö néki _kell_ tégedet vezérelni az üdveségnek _kapu_ és tégedet segiteni _halál_  _óra_ szeresed _tehát_  _ő_ mint agyermek szereti az Anyát 
 légy _hozzá_  _engedelmesség_ vegyed tölle az _oktatás_ és a szenttségeknek lelki _eledel_ és szorgalmatoságal _követ_ az Apostolnak ezt a nagy _intés_ 


 Engedelmesek legyetek ati _előtte_  _járó_ és _birtok_ alat legyetek mert ök vigyáznak ugy mint kik számot adnak ati lelkeitekért _hogy_  _öröm_  _cselekedik_ azt és nem nyögve mert a néktek nem _használ_ 


 _harmadik_  _könyv_ 

Hogy mitsoda akadályok _elfordít_ az
 _ifjú_ a jó _erkölcs_ 

Nem _elég_ annak _aki_ mást vezet valamely utra _hogy_ meg mutassa neki az utat melyet _kell_  _tartani_ és _hogy_ mitsoda modokal _érkezhet_ik_ a fel tett _hely_  _hanem_ még _tudta_ is adgya a veszedelmeket melyeket _találhat_ utyában _megoltalmaz_ és módot adgyon néki az akadályok ellen a melyek _meggátolhat_ vagy _megkésedelmezhet_ uttyának szerentsésen valo el végezésit E _szerint_  _cselekedik_ Raphael Angyal (: _aki_ már szóllottunk) _aki_ is azal meg nem elégedék _hogy_  _kalauz_ lenne az _ifjú_  _Tóbiás_  _hanem_ még meg is menté az uttyában lévö akadályoktol atöbbi _között_ attol a nagy _hal_ a melyet láttak a _Tigris_ vize parttyán a melytöl nem tsak meg szabaditá _de_  _megfogatván_ véle azt nagy _haszon_  _fordít_ 

Ez igy lévén _kedves_  _fia_ minek utánna meg mutattam volna néked az üdveségnek uttyát és a modokot a melyekel _kell_  _élni_  _hogy_ meg nyerhesed ajó _erkölcs_  _ifjúság_ szükséges az is _hogy_ meg mutassam néked az akadályokot a melyeket _talál_ azon az uton ugy ezt is _cselekedik_  _ebben_ a _harmadik_  _könyv_ a melyben _elöben_ adom az _ok_ a melyek szoktak el veszteni a veled _egyidősű_ a rosz _erkölcs_ vetvén öket meg mutatom mitsoda modokal _elkerülhet_ azokot _de_ söt még _hogy_ azokbol mitsoda _haszon_ vehetz a jó _erkölcs_ valo _előmenetel_ 


 _I_ Rész

Elsö akadálya az _ifjúság_ üdveséginek
az _oktatás_  _fogyatkozás_ 

Az elsö akadálya az _ifjú_ üdveséginek a _tudatlanság_ vagy az _oktatás_  _fogyatkozás_ mert _hogy_ a jót lehesen szeretni azt üsmérni _kell_  _hogy_ pediglen azt lehesen üsmérni szükséges _hogy_ arra _megtaníttatik_ a pedig nem lehet _hogy_ magunktol azt meg üsmérjük mivel 
 magunkal tsak atudatlanságot és a vétket _hoz_ evilágra az Isten azt mondgya a proféta _által_  _hogy_ az ö népe azért vitetet arabságra mert _tudomány_ nem volt az az azüdveségre valo _oktatás_ a _bölcs_ azt mondgya _hogy_  _ahol_  _tudomány_ nintsen ót nem jó aléleknek atudományon _ért_ azt a mit az _ember_  _kell_  _cselekedni_ a mely nélkül el nem érheti a valoságos _boldogság_ 

Ez az akadály igen nagy és ez az elsö _eredet_ az _ifjúság_ meg romlásának ez annál is _keserves_  _hogy_  _közönséges_ és sokakra _terjed_ a _bizonyos_ léven _hogy_ az _ifjú_ nagyob része az üdveség _igazság_  _tudatlanság_ veszti el magát és ez a _tudatlanság_ az _oktatás_  _fogyatkozás_  _jön_ az Atyák el mulattyák a valoságos áitatoságra _tanítani_  _gyermek_ minden _gond_ tsak a _hogy_ azokot a _hiábavalóság_ a mulattságban a _földi_  _jó_  _keresés_ és avilági szokásokban nevelhesék a mesterek pedig _inkább_ azon _igyekezik_  _hogy_ a _tudomány_ vigyék _elébb_ öket és azon igen _kevés_  _igyekezik_  _hogy_  _tudós_  _tesz_ öket az üdveségnek _tudomány_ a _gyermek_  _aki_ nem üsmérik _hogy_ mitsoda szükséges nékik atanulás nem tsak _kevés_  _gondol_ azal _de_ még _kerül_ mint olyan _dolog_ a mely nehéz és amely _ellenkezik_  _hajlandóság_ ez is az _ok_  _hogy_ atudatlanságban maradnak és arosz szokásokban és _hogy_ magokot el vesztik


 Ennek az _igazság_  _megbizonyítás_  _két_  _ellenkező_ példát _eléhoz_ szent Agoston a maga _gyónás_ siratván _ifjúság_ meg romlását annak _ok_ az _oktatás_  _fogyatkozás_  _tulajdonít_ és az Attya vakságának _aki_ minden _igyekezet_ tsak _abban_ vetette _hogy_ a fiát _elévisz_ a _tanulás_ és _hogy_  _ő_  _tudós_  _tehet_ és _ékes_ szóllóvá és a mi leg szükségeseb volt azt el mulatta ugy mint _hogy_ szokásira vigyazon és a jó _erkölcs_  _taníttat_ a mely nélkül a _tudomány_ az _ember_ még utálatosabbaká _tesz_ és inkáb _eltávoztat_  _kegyelem_ 

Ellenben meg a _Szentírás_  _elöben_ adgya atiszta Susánnának nemesi _cselekedet_  _aki_ is 
  _jobban_ szereté _hogy_  _hamis_ vádoltassék és _halál_ itéltesék akét utálatos venektöl mint Isten elöt vétkezni olyan _fertelmes_ vétekel a melyre az a _két_ nyomorult unszolák az _írás_ annak a szent _cselekedet_  _ok_ az ö áitatoságának _tulajdonít_ és annak _hogy_ szüléitöl szép _oktatás_ vett volt _ifjúság_ az _írás_ igy szól _felőle_  _istenfélő_ volt mert a szüléi _istenes_ lévén a mojses _törvény_  _szerint_  _oktat_ 

 _ó_ ! _kedves_  _fia_ vigyáz erre mint ate üdveségednek _nagy_ akadályára szeresed és _keres_ atanulást és _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_ nagyob rosztol nem _tarthat_  _ifjúság_ mint attol _hogy_  _ha_ az üdveségre vivö _igazság_ nem fogod tudni _igyekezik_ el _kerülni_ ezt a nyomoruságot a mely _ok_ lesz veszedelmednek szeresed atanulást és arra minden modot 
  _keres_  _hogy_  _ha_ az Isten néked szűléket vagy mestereket adot _aki_ a ió _erkölcs_ uttyára _oktat_  _ad_ nékie azárt _hála_  _hogy_  _ha_ a szüléid el mulatnák az _oktatás_  _keres_ arra modot magadtol és meg _tart_ salamonak ezeket a szép szavait A _bölcs_ elme azt _keres_  _hogy_  _tanít_ az _esztelen_ meg maradnak _tudatlanság_ 


 _II_ Rész

A második akadály a Szüléknek nagy
 _kedvezés_ rosz _példaadás_ és rosz
 _oktatás_ 

A valoságos _dolog_  _hogy_ a _gyermek_ veszelmét _gyakorta_ a szülék _okoz_  _aki_ el mulattyák azt a nagy _kötelesség_ [ _kötél_ séget] a melyet Isten adot reájok _hogy_  _gyermek_ az ö _félelem_ és a jó _erkölcs_ nevelyék

A szülék ezen _kötelesség_ ellen négy vétekben _eshet_ik_ a melyek _okoz_  _gyakorta_  _gyermek_ meg romlását és veszedelmit

1 A midön el mulattyák az áitatoságra _oktatni_ öket és jó _idő_ szoktatni a jó _erkölcs_ és az üdveség _tudomány_ 

2 A midön igen _kedvez_  _gyermek_ nagy szabadságot adván nekik és meg nem _intvén_ öket mikor roszat _cselekedik_ 

3 A midön _cselekedet_ rosz példát adnak nékik

4 A midön az áitatoságal _ellenkező_  _oktatás_ adnak nékik

Azt mód nélkül is láttyuk _hogy_ a szülek _kedvezés_ menyi _gyermek_ vesztenek el nagyob része az Atyaknak és az Anyaknak _oly_ vak szeretettel szeretik _gyermek_  _hogy_ tsak atesti _java_  _tekint_  _tart_ attol _hogy_  _kis_ is meg ne szomorittsák ajó _erkölcs_  _határ_  _tartván_ öket vagy _helyes_  _megdorgálván_ öket jobban szeretik öket rosz _hajlandóság_  _hagyni_ amelyek _idő_ nevekednek a midön azokot meg nem jóbbittyák és a melyek _holt_ valo rosz _erkölcsű_ tészi öket és _örökös_ nyomorultaké

Nyomorult Atyák ! kik azal az _esztelen_  _kedvezés_ az _örökös_ veszedelemben vetik _gyermek_  _hasonló_ azokhoz az _ostoba_ állatokhoz kik _addig_  _ölelget_  _fia_  _hogy_ meg ölik vak atyák nem láttyátoké _hogy_ az a _kegyesség_ a melyel vagytok _gyermek_  _oly_ nagy _kegyetlenség_  _hogy_ nagyobal nem lehettek _hozzá_ és nem volnátok olyan _kegyetlen_  _hogy_  _ha_ a magatok _kéz_  _megöl_ öket a _bizonyos_ lévén _hogy_ ezen _kegyetlenség_ tsak a _test_ vesztenétek el _de_ a _kedvezés_  _elveszt_ lelkeket és üdveségeket el _jön_ még az _idő_ a melyben a _gyermek_  _aki_ most _kecsegtet_  _átkozni_ fognak _titeket_  _bosszúállás_  _kér_  _isten_  _ellene_ ós bé vádolnak _titeket_ az ö _ítélőszék_ elöt mint nyomoruságoknak _ok_ valamint az olyan a kit _hogy_  _halál_ itélték volna _kiáltani_  _kezd_ nem a _bíró_  _hanem_ az anyám _küld_ a _halál_ 

Lesz még az a napja _hogy_ ati vétkes _kedvezés_ az Isten átkát szálittya reátok és _gyermek_ reátok azért mert se nem _oktat_ se meg nem intettétek mikor _kívántatik_ a _gyermek_ mert ati _kedvezés_  _élvén_ minden rendeletlenségekre és rosz _erkölcs_ adták magokot

Nézd meg a _főpap_  _Éli_ példáját a melyröl ide _feljebb_ szolottunk _megtanul_  _abból_ az _irtóztató_  _büntetés_ amelyet az Isten _bocsát_ reája azt a melyet tiis várhattyátok magatokra mert mind azok anyomoruságok a melyek ö reája _gyermek_ és az egész _família_ 
  _tódul_ a _fia_ valo nagy _kedvezés_ valának _hallgat_ mit mond az Isten erröl maga Meg _ítél_ a _Éli_  _ház_  _örökké_ a _hamisság_ mert _tud_  _hogy_ méltatlanul _cselekedik_  _fia_ és meg nem _fedd_ öket

Elegendö nagyra nem vihetem _fia_ a szülék vétkeit azért _hogy_ azoktol _irtózik_ azt akarom _tudta_ adni _hogy_  _ha_ az Isten _bölcs_ és jó _erkölcsű_ szüléket adot néked akik a jó _erkölcs_  _oktat_ azért _ad_  _hála_ néki és légy _hozzá_ nagy _engedelmesség_  _de_ viszontag _ha_ aszüléid _elfelejt_  _kötelesség_ és üdveségedet és meg _enged_ rosz _cselekedet_ minden _feddés_ és _dorgálás_ nélkül az ö _kedvezés_ ugy _tekint_ mint néked leg veszedelmeseb _dolog_ és a mely el is fog veszteni _kér_ az _isten_  _hogy_ változtassa meg elméjeket és _hogy_ adgyon néked _helyette_ más mestereket _aki_ tegedet _oktat_ és reád vigyázanak

 _de_ még azt is _hozzátesz_  _hogy_  _ha_ szüléid nem tsak el mulattyák _hogy_  _megint_  _de_ a mi meg roszab _hogy_ rosz példát adnak néked arra _tanítván_ tégedet a mint a _gyakran_  _megtörténik_ rosz _cselekedet_ : _hogy_ az _élet_  _gyönyörűség_ szeresed a _gazdagság_  _kíván_ a _hiábavalóság_ szeresed _kevély_ légy nagyra vagyó _fösvény_  _haragos_  _bosszúálló_  _hogy_  _kis_  _bosszúság_ se szenvedgy el _tisztátalan_  _beszédű_  _esküvő_ a jó lakást szeretö részeges _tisztátalan_ és _több_  _ilyen_  _de_ még _több_  _hát_  _ha_ még olyan nyomorultak _hogy_  _beszéd_ ezekre _tanít_ vagy _jóváhagy_ és _dicsér_ a midön valamelyikét _követ_  _ó_ ! _isten_  _tart_  _kedves_  _fia_ mindentöl az _ilyen_ állapotban _soha_ nagyob veszedelemben nem lehetne üdveséged _folyamodik_ az _isten_  _kér_ világositását _hogy_  _megkülönböztethet_ a jót arosztol _megerősít_ elmédet és meg ne _enged_  _hogy_ magadot el veszesed azoknak vétkekért _aki_  _kell_ üdveségedre vigyázni


A _előbbeni_ Részhez valo _adás_ 

Az _előbbeni_ részt el végezvén _ész_  _jut_ meg egy más _ok_ a mely igen árt az _ifjú_ üdveséginek és a melyet szükséges _feltesz_ a pedig a _gyóntató_ papoknak _gondatlanság_  _aki_ nintsen mindenkor _elegendő_  _gond_ és _figyelmetesség_ a _gyermek_  _gyónás_ a melyeket tsak _könnyű_ és _kicsiny_  _dolog_  _tart_ azal _megelégedik_  _hogy_ valamely _könnyű_  _kérdés_  _tesz_ töllök az elsö _felelet_  _hitel_ adnak és minek utánna _holmi_  _imádság_ adtanak volna nékik penitentziául _elküld_ az _absolutio_  _de_  _aki_ szintén olyan _tudatlan_ és rosz _erkölcsű_ valamint annak elötte ettöl vagyon _hogy_ az _ifjú_ akik inkáb tsak szokásbol _meggyón_ik_ mint sem _ok_ és az üdveséghez valo _indulat_  _gyakorta_ rosz _gyónás_  _tesz_ a melyekben tsak egy részit valyák meg vétkeknek mert _az_ nem _tud_  _elegendő_ vagy is _hogy_ nintsen _elegendő_  _töredelmes_ se akarattyok a magok _megjobbítás_ némelykor és még _gyakorta_ is el titkolyák vétkeket a pap elöt a kinek szégyenlik azokot meg vallani és az a nyomorult szégyen _sok_  _esztendő_  _tart_ öket a _kárhozatos_ álapotban a vétekben _gyakorta_ valo _esés_ miat és a _sok_  _szentségtörő_  _gyónás_  _mindaddig_ valamég valamely _okos_  _gyóntató_ nem _talál_  _aki_ fel nyisa szemeket és _ki_ vegye a nyomorult állapotbol

Hogy _ha_ agyontato papok _jól_  _elhitet_ azt magokal _hogy_ mitsoda nagy _jó_  _cselekedhet_ik_ a _gyermek_  _gyónás_ és mitsoda rettentö _sok_ roszat a melynek ök az _ok_ mikor öket el mulattyák meg látnak _hogy_ nintsenek olyan _gyónás_ a melyek _oly_ méltok volnának _buzgóság_ se a melyek inkáb _megérdemel_  _figyelmetesség_ mint azok mindenek felet _három_ nagy _dolog_ is vigyáznának Elöször annak mennének végire _hogy_  _ha_ az _ifjú_ nem titkoltaké el valaha valamit _gyónás_ szégyenböl vagy _félelem_ és _ha_ az ugy vagyon meg _kell_ vélek üsmértetni _hogy_ mitsoda roszul _cselekedik_ és azt el _kell_ vélek _hagyatni_ egy _közönséges_  _gyónás_  _által_ másodszor az _isteni_  _félelem_  _beléje_  _kell_  _oltani_ és a _halálos_ vétektöl valo _irtózás_ a mely _őelőtte_  _fertelmes_  _főképpen_ a _tisztátalan_ vétek amely _közönséges_ az _ifjú_  _között_ és ez ö nékik _halálos_  _ellenség_  _harmad_ meg _kell_ visgálni _hogy_  _ha_ nem szoktáké meg ezt a vétket vagy mást _ily_ valamint az _engedetlenség_ aresttséget az _esküvés_ és legyen _gond_ arra _hogy_  _elhagyat_ azokot vélek jó _tanács_ adván nékik és ezen vétkek _hely_  _ellenkező_ jó _erkölcs_ vétessenek bé vélek az _engedelmesség_ a munkát abékeséges _tűrés_ a _felebaráti_ szeretetet egy szoval arra _tanítani_ öket _hogy_ az _isten_ mindenek felet szeresék: és az _őkegyelme_ minden _gyönyörűség_ Imé ezeket _cselekedik_ a jó _gyóntató_ papok az _ifjú_  _gyónás_ és abizonyos _hogy_ az Isten meg áldgya munkájokot valamint ezt minden nap láttyuk

Tégedet pedig _fia_ arra _int_  _hogy_ visgáld meg _jól_ magadot és _megtekint_  _ha_ nem estelé _abban_ a nyomoruságban a melyröl szollottam és _hogy_  _ha_ nem volté mind eddig olyan _gyóntató_ papod _aki_ el mulatot volna és _meghagy_ rosz szokásidban és _talán_ még olyan vétkekben amelyeket _soha_ meg nem vallottad a _gyónás_  _ha_ ez ugy vagyon _kedves_  _fia_  _kikel_ mentöl _hamar_ ebböl a veszedelemböl mert ez üdveségedben _járó_  _dolog_ : _keres_ egy jó _gyóntató_ papot _aki_  _abból_  _ki_ vegyen és akinek _gond_ légyen ajó _erkölcs_ uttyára vezetni tégedet és _aki_  _követ_ azt a _három_  _dolog_ a melyeket ide _feljebb_ mondottam


 _III_ Rész

A _harmadik_ akadálya az _ifjú_ üdveséginek
az _engedetlenség_ 


 Szent _Hieronimus_ igen _jól_ mondgya _hogy_  _ha_ szinte a _gyermek_ meg romlások _gyakorta_ a szüléktöl vagyon is _de_ a _gyakorta_ a _gyermek_ vagyon akik nem akarnak _tanulni_ ezt _engedetlenség_ nevezhetni

Az _engedetlenség_ olyan _fogyatkozás_ amely nem akarja a mások _igazgatás_ alá vetni magát vagy ollyan _alattomban_ valo _magahittség_ a mely nem akarja _hogy_  _tanít_ az _igazság_ a melyeket _kell_ tudni se _tanács_ venni az olyan _dolog_ a melyeket _cselekedni_  _kell_ se a _feddés_ a midön a szükséges se a _jó_ valo _intés_ a midön attol el távoztanak

Ennél a _fogyatkozás_ már nem lehet az elmében roszab _fogyatkozás_ 

Mert _ha_ annak _ok_ meg visgállyák a _kevélység_ vagyon a mely meg vetteti mind azt valami másoktol _jön_ vagy a _fejesség_ és a ragaszkodástol a melyel vannak a magok elméjekhez vagy az elmének álhatatlanságátol a mely semmire nem _figyelmezvén_  _megvet_ a leg szükségeseb _dolog_ is

Ha meg visgállyuk _hogy_ mik _követ_ az _engedetlenség_ abizonyos _hogy_ az egyedül minden rosz _erkölcs_ vetheti az _ifjú_ mert a _megjobbítás_ valo modot el veszi mivel _hogy_  _cselekedhet_ik_ ajót _ha_ azt nem akarják üsmérni _hogy_ lehet _megjobbítani_ a maga _fogyatkozás_  _hogy_  _ha_  _az_ meg nem _fedd_ a mely _beteg_ meg nem akarja üsmérni nyavalyályát és az _orvosság_ el veti [el-veti] a nem remélheti _meggyógyulás_ 

Ugyan _ezért_ is az _Szentírás_  _főképpen_ a _példabeszéd_  _ahol_  _inkább_  _oktat_ az _ifjú_  _beszél_  _több_ ezen rosz _erkölcs_ ellen a mely _nagy_ akadálya üdveségeknek _intvén_ öket arra _hogy_  _örömest_ bé vegyék az _oktatás_  _tanács_ és az _feddés_ 


 Az _oktatás_ azt mondgya _hogy_ a _hamis_ szive _gonosz_  _keres_ és az _igaz_ sziv _tudomány_  _keres_ 


 A _tanács_ azt mondgya _hogy_ A _bolond_ uta _igaz_ az ö szemei elöt _aki_ pedig _bölcs_  _enged_ atanácsnak A _ki_ szivében _bízik_  _bolond_ az _aki_ pedig _bölcs_  _jár_ meg szabadul Halgasd meg a _tanács_ és _megfogad_ az _oktatás_  _hogy_  _bölcs_ légy végtire


 Hát a _feddés_ mit nem mond

A _ki_ szereti az _oktatás_ szereti atudományt _aki_ pedig _gyűlöl_ a _feddés_  _esztelen_ 


 A _ki_  _megvet_ az _oktatás_ utállya alelkét _aki_ pedig _enged_ a _megfeddés_  _bír_ a szivét


 Az _ember_  _aki_ a _feddő_  _kemény_ nyakal _megvet_  _hirtelen_ veszedelem _jön_ és _ő_ nem _követ_ az _egészség_ 

Ez okáért _fia_ vigyáz erre az rosz _erkölcs_ a mely _nagy_ akadálya üdveségednek _ha_  _benne_ fel _találkozik_  _igyekezik_ attol meg szabadulni és _hogy_ ollyan _engedelmes_ elméd lehesen a mely szerese atanulást a _tanács_ az _intés_ és a _feddés_  _hogy_ pedig azt meg nyerhesed _-e_  _szerint_  _cselekedik_ 

1 Kérjed az _isten_ minden nap azt az elmét

2 Legyenek mindenkor _előtte_ salamonnak ezek a szép _intés_ 


 Fiam _figyelmez_ az én _bölcsesség_ és az _okosság_  _meghajt_  _fül_ és végtére ne suhajtozál midön _megemészt_  _élet_ mondván miért utáltam meg az _oktatás_ és adorgálásoknak nem _enged_ a szivem és nem _hallgat_ atanitoim szavát és atanitokhoz nem _hajt_  _fül_ 

3 Hitesd el magadal a mint _hogy_ az _igaz_ is _hogy_ olyan _kor_ vagy a mely _tele_  _tudatlanság_ és _sok_  _fogyatkozás_ alá vagyon vetve a melyben nem vagy alkalmatos arra _hogy_ magadot _igazgat_  _de_ arra nagy szükséged vagyon _hogy_ olyanok _igazgat_  _aki_  _tudós_ az az _igazgatás_ pedíg negy _dolog_ áll az _oktatás_  _tanács_  _feddés_ és _intés_ azt _bizonyos_  _tart_  _hogy_  _ifjúkor_ az okosokhoz valo _engedelmesség_ néked _oly_ szükséges _hogy_ ezen ajó _erkölcs_ áll a _jólneveltetés_ a jó _erkölcs_ valo _előmenetel_ ez _élet_ valo szerentséd és az _örökkévaló_ üdveséged

4 szeresed _oktattatni_ ajó _erkölcs_ és _örömest_  _tanul_ a jót _akárki_ 

Kérj _örömest_  _tanács_ még az olyan _dolog_ is a melyet magad is világosan _általlát_  _ó_ ’ 
 mitsoda szép _dolog_ mindent _tanács_  _cselekedni_ ezt a _bölcs_  _javall_ néked _fia_ ne _cselekedik_ semmit is _tanács_ nélkül és a _dolog_ végben vivén meg nem _bán_ 

Meg ne nehesztely azért _hogy_  _ha_  _fogyatkozás_ meg _int_ az igen nagy vétek mondgya szent _Hieronimus_  _ha_ azt gyiilölöd _aki_ tégedet _megfedd_  _főképpen_  _hogy_  _ha_  _hozzá_ valo 
 szeretetiböl _megfedd_ ne menttsed magadot vakmerö képen mert az a _magahittség_  _jön_ söt meg _ellenben_ vegyed alázatoságal a mit _java_ mondanak üsmerd meg vétkedet és _abból_  _megjobbít_ magadot

5 Arrol meg _emlékezik_  _hogy_ az _engedelmesség_ nem tsak _abban_ áll _hogy_  _örömest_ vegyed az _oktatás_ a _tanács_ az _intés_ és a _feddés_  _hanem_ még azokot _követni_ is _kell_ 


 Hogy _befejez_ szent _Hieronimus_ ezeket a szép szavait adom _elöben_ Mely jó a _feljebbvaló_  _engedelmeskedni_  _követni_ parantsolattyokot és a _Szentírás_ rendi után _megtanulni_ másoktol az _élet_  _ösvény_ amelyen _kell_  _járni_ se annak arosz mesternek ne _hisz_ ugy mint a _magahittség_ 


 _IV_ Rész

Negyedik akadály az álhatatlanság

Hogy _ha_ az _engedetlenség_  _közönséges_ az _ifjú_  _között_ az álhatatlanság ajóban még _közönséges_ és ez igen nagy akadálya üdveségeknek vannak ollyan _ifjú_  _aki_  _engedelmes_  _elméjű_ a _tanítás_  _tanács_  _intés_ bé veszik _de_ az is _igaz_  _hogy_ az _engedelmes_  _ifjú_ nem mindenkor _elegendő_ álhatatosok _hogy_  _hív_  _követ_ ajót amelyre _tanít_ az ö elméjek változo amely mindenhez ragaszkodik minden _indulat_  _követ_ a _sok_ féle _hajlandóság_ mindenkor mozgásban lévén nem engedi _hogy_ sokáig legyenek egy állapotban alig alkalmatosok tsak ara is _hogy_ valamely jót _feltesz_ magokban ajó _erkölcs_  _megtartás_ aleg elsö alkalmatoság _elfelejtet_ vélek minden jó fel tett szándékjokot

Hogy _ha_ ezt az álhatatlanságot jó _idő_ meg nem orvosolyák igen nagy akadályára lészen az _ifjú_ üdveséginek és alkalmatlanná tészi öket _hogy_  _elémehet_ az áitatosagban a _fa_ nem véthet _gyökér_ a _föveny_ se a jó _erkölcs_ az álhatatlan elmében a mely _idő_ változik


 Ezért is _int_ abölcs ezekre tégedet _hogy_ ne _ingadozik_ minden szélre és meg ne _indul_ minden utra légy állando az ur uttyában

Ez az álhatatlanság ajóban _három_  _fő_  _ok_  _jön_ 

1 Attol akönyü változo elmétöl amely _természet_  _szerint_ valo _abban_ a _kor_ és a mely az _ifjú_ alhatatlanoká tészi minden _cselekedet_ akik is változok minden _hajlandóság_  _gondolat_ szándékokban és végezésekben ettöl vagyon _hogy_ álhatatlanok ajó _erkölcs_  _követés_ 

2 Attol _jön_ mert nem _elhitet_ magokal valojában üdveségekneknagy és szükséges voltát és azt a _kötelesség_ a melyel _tartozik_ a jó _erkölcs_ adni magokot _ifjúság_ 

3 Jö végtire ajó magaviselésnek _fogyatkozás_ és attol mert nem lévén _elégséges_ arra _hogy_ magokot _igazgathat_ senkitöl arra _tanács_ nem vesznek _hogy_ jó rendben vegyék _élet_ : vagy _ha_ vesznek is _de_ azt tsak _könnyű_ arra nem _figyelmez_ se azt nem _követ_  _csakhamar_  _elfelejt_ amely jó _intés_ adnak nékik és _ilyenformában_ tsak _követ_ álhatatlan elméjeknek minden _indulat_ 

Hogy meg lehesen _gyógyítani_ ezt az álhatatlanságot a _három_  _ok_  _orvosság_ is _kell_  _tenni_ 

Elöször _tehát_  _fia_  _igyekezik_ azon a menyiben _tőle_ lehet _megjobbítani_  _benne_ azt az _idő_  _természet_  _szerint_ valo _könnyűség_ amely változová tészen tsak nem minden _cselekedet_ légy álhatatos minden munkádban _könnyű_ meg ne változtasad _feltett_ szándékidot se _foglalatosság_ : _hanem_  _ha_ valamely _ok_ és _tanács_ egy szoval _igazgat_ magadot _okosság_ és ne _követ_ tsak a magad elméjit és _gondolat_ 

2 Azon légy _hogy_ az elméd állando legyen a _jobban_ ajó _gondolat_  _által_  _gyakorta_  _elmélkedvén_ üdveségedröl és arol _hogy_ mitsoda szükséges néked a jó _erkölcs_  _ifjúság_ 

3 Adgyad magadot valamely _okos_  _gyóntató_ papnak _igazgatás_ alá _követ_  _tanács_ és a rendet mellyet _elöben_  _ad_  _ad_ számot néki némelykor _cselekedet_ ugy _hogy_ ajó utban _tehet_ a midön attol _eltávozik_ az ö _tanács_ vagy valamely más _értelmes_  _ember_  _tanács_ nélkül semi _olyas_  _dolog_ ne _cselekedik_ 

 _de_ mindenek felet _kér_ az _isten_  _gyakorta_  _hogy_ adgyon álhatatos elmét a _feltett_ jó 
 szándékidban és _tesz_ állandová ajoban _kegyelem_ segittségivel _ó_ ! _isten_  _megerősít_ lépésimet ate parantsolatidnak _ösvény_  _hogy_  _soha_ azoktol el ne távozam el ne felejttsed abölcsnek ezeket a szép szavait a jó _erkölcsű_  _ember_ meg marad ajó _erkölcs_ valamint anap a mely _soha_ el nem veszti _fényesség_  _de_ az _esztelen_ változo valamint ahóld a 
 mely _soha_ egy állapotban nintsen _megtekint_  _fia_  _hogy_ melyikét valasztod nem akarnád _hogy_ a világ _esztelen_  _tart_ pedig valoságal avagy Isten elött _hogy_  _ha_ álhatatos nem vagy szolgálattyában


V Rész

Ötödik akadály a _jó_ szégyene

A töb modok _között_ amelyeket az _ördög_  _talál_ alelkek el vesztésire a jó _cselekedet_ szégyeninél nagyobat nem _találhat_ a szégyenel _könnyű_ meg tsallya a _gyenge_ elméket 
 olyanakot amitsodások az _ifjú_  _aki_ is _könnyű_ magokban vévén a _félelem_ és a szégyent az a nyomorult lélek viszá _él_  _gyengeség_ és a _természet_  _szerint_ valo szemérmeteségekel azon _igyekezik_  _hogy_ a _jó_ és a jó _erkölcs_  _tart_ és szégyenellyék _holott_ avétekhez _kell_ ezekel lenniek

Erre valo nézve _sok_  _hiábavaló_ és _hamis_  _képzelés_  _ad_ elméjekben _tudniillik_  _hogy_ a jó _erkölcs_ nem _becses_ az emberek elöt _hogy_ nem igen _becsül_ azokot akik azt _követ_  _hogy_  _ha_ a _jó_ adgyák magokot azért öket meg vetik és _megcsúfol_ az illyen mesterségekel el vonnya öket ajó _erkölcs_ uttyárol az illyen _ostoba_ szégyenel _megfojt_  _benne_ a jó _gondolat_ és üdveségekre valo jó _igyekezet_ És némelykor eza nyomorult szégyen anyira el _foglal_ elméjeket _hogy_ nem tsak a jótselekedetért és ajó _erkölcs_ meg ne pirulnának _de_ még _dicsekedik_ rosz _erkölcs_ és _gyalázat_  _tart_  _hogy_ nem olyan _gonosz_ mint a leg roszab _erkölcsű_ valamint etörténék szent Agostonal _aki_  _erről_ 
  _keserves_  _beszél_  _gyónás_ 

Hogy _ha_ ez a veszedelmes szégyen _elfoglal_ elmédet _kedves_  _fia_ azt ugy _kell_  _tartani_ mint üdveségednek _nagy_ akadályát és _hogy_  _ha_  _idő_ nem _igyekezik_ azt el _hagyni_ minden _bizonnyal_ el veszt tégedet _hogy_ pediglen azt _meggyőzhet_ a _következendő_  _dolog_ vigyáz

Elöször miért pirulsz meg a jó _erkölcs_ pirulszé az az az Isten szolgálattyáért a mely nélkül nintsen semmi _tiszteletes_ evilágon _dicsőséges_  _tart_ egy _földi_  _fejedelem_ szolgálattyát és szégyenled ate _örökös_ uradot a menynek _király_ szolgálnod akinek mindenel _tartozik_ mely nagy vakság ! _de_ azt _megtud_  _hogy_ a rosz és _illetlen_  _dolog_ pirulnak meg vagy a mely alá valo és méltatlan magában _hogy_  _ha_ pedig meg pirulsz a jó _erkölcs_ ezt azokal egy mértekben _tesz_ 

Másodszor kik elött pirulsz a _hamis_ elött _aki_  _ítélet_  _megvan_ romolva _aki_  _jó_  _tart_ a mi rosz és rosznak a mi jó más rendet nem _követ_  _ítélet_  _hanem_ a rendeletlen _indulat_ és _hajlandóság_  _hogy_  _ha_ tégedet meg vetnek azért _cselekedik_ 
 mert utállyák a jó _erkölcs_ és azokot kik azt _követ_ Utálatoság pedig a _bűnös_ az _isteni_ szolgálat mondgya a _bölcs_ utállyák abolondok azokot _aki_ a _gonosz_  _fut_ : Az _igaz_ uton _járó_ és az _istenfélő_ meg utáltatik attol _aki_ a _gyalázatos_ uton _jár_  _hogy_  _ha_ azt akarod _hogy_ az emberek _jól_  _ítél_  _felőle_ miért nem _keres_ az _értelmes_ és _istenfélő_  _ember_  _ítélet_  _aki_ téged _tisztel_ és _becsül_ a midön jót _cselekedik_ 

Harmadikszor Emlékezél meg az Isten _fia_ erröl a rettentö _fenyegetés_ a melyel 
  _fenyeget_ mind azokot _aki_ meg pirulnak az ö szolgálattyáért A _ki_ engemet szégyenl és az én _beszéd_ azt az _ember_ fia szégyenleni fogja mikor el _jön_ az ö _felség_ az az _hogy_ magáénak nem fogja öket üsmérni _elgondol_ magadban _hogy_ mitsoda _irtóztató_  _gyalázat_  _befedez_ azon a napon azoknak _orca_ akik meg pirulnak ez _élet_ az Isten szolgálattyáért a midön az egész világ _elébe_  _terjesztetik_ az ö vétkek és _hogy_ a jó _erkölcs_ valo meg pirulásért öröké valo _gyalázat_ és _becstelenség_  _tetet_ a melyek _soha_ el nem 
 töröltetnek az Angyaloknak és a szenteknek elméjekböl valamint ezt az Isten maga mondgya És _titeket_  _örök_  _gyalázat_ vetlek és _örök_ szégyenségre mely _soha_  _feledékenység_ el nem töröltetik

Oh ! _kedves_  _fia_  _kér_ az _isten_  _gyakorta_  _hogy_  _megerősít_ elmédet az ellen a nyomorult szégyen ellen a mely tsak _tiszta_  _képzelés_ a _gyenge_ elméknek szoktasad magadot _idő_  _az_  _hogy_ ajót szabadoson _cselekedik_ nem vigyázván arra _hogy_ mások mit fognak arrol mondani vesd meg az ö meg vetéseket nevesd meg az ö meg nevetéseket és _megemlékezik_ arol _hogy_ mitsoda _bolondság_ nagyobra _tartani_ az emberek _tisztelet_ az _isten_ és az _örökös_ üdveségednél és _hogy_  _tetszhet_ik_ egy _kevés_ számu meg romlot _elméjű_ nem _tart_ az _okos_  _ember_ a szenteknek akik menyekben vannak _de_ söt még az _isten_  _kedv_  _kiesni_  _megfontol_  _jól_ mind ezeket


VI Rész

A _hatodik_ akadály a rosz _társaság_ 


 _I_ Articulus

Hogy a mitsoda ártalmas

Oh ! _kedves_  _fia_  _kicsoda_  _ad_ nékem arra _elegendő_  _erejű_ szókót _hogy_  _megértethet_ veled és aveled _egyidősű_ ate üdveségednek ezt a nagy akadályát és _hogy_ szemeid _elébe_  _tehet_ világosan a _sok_ számu _ifjú_  _aki_ minden nap magokot el vesztik arosz _társaság_ miat

Ez _fia_ ez aza _tőr_ a melyre lesi az _ördög_ rend _szerint_ az _ifjú_ és a midön öket el nem vesztheti atudatlanságal a szülék _kedvezés_ az alhatatlanságal vagy a jó _cselekedet_ valo szegyenel a _hamis_  _társaság_ egészen meg ronttya öket azoknak _beszéd_ és példájokot adgya _elébe_  _hogy_ aleg szentebbet is meg ronttsa és _felfordít_ ajó lélek üsméretnek rendét és _gyakorta_ ezekel rettentö rendeletlenségben vetette az olyan _ifjú_ akik annak elötte nem _tud_ aroszat és akik anagy _kísértet_ is _megtart_ ajó _erkölcs_ 

 _ó_  _isten_ leheté _hogy_ az a nyomorult nagyob _eszköz_ ne _talál_ az emberek el vesztésekre mint az _ember_ magokot és _hogy_ az _ember_  _kelletik_ szolgainak lenni _hogy_ a magok attyafiokon _követ_ az ö _dühösség_ és az ö átkozot szándékját: _hogy_ az _ember_ magával vigye az _örök_  _kárhozat_ : nem _tud_ akettö _közül_ melyikét _kell_ inkáb szánnom azokoté akik olyan _hamis_  _hogy_  _beszéd_ és példájokal veszedelmit _okoz_ attyafioknak vagy azokot _aki_  _meghagy_ magokot töllök rontatni és _hogy_ nem _elkerül_ inkáb azö _társaság_ mint sem a pestisben lévökét


 Mert a mi az _első_  _illet_ nem nyomorultaké azért _hogy_  _beszéd_ el vesztik azokot _aki_ a _Krisztus_  _meghal_ és mint _ha_ az nem volna _elég_  _hogy_ magokot _kárhoztat_  _hanem_ még _ok_ lesznek _atyjukfia_  _kárhozat_  _kezdő_ lesznek meg romlásoknak és 
 véghetetlen _sok_ vétkeknek _eszköz_ lesznek az _ördög_  _hamisság_ és ö magok _követ_ annak az nyomorultnak _hivatal_  _abban_  _hogy_ az _ember_ a vétekre _taszít_ és a poklokra vessék nyomorult _Káin_ számot adtok az atyátok _fia_ lelkéröl az ö véreknek 
 szava a melyet _kiont_ az az az ö üdveségeknek a melyeket el vesztettetek _bosszúállás_  _kér_  _isten_  _ellene_  _ki_  _keres_  _kéz_ és számot adtok arrol néki lelket lélekért 
  _jaj_ annak mondgya az Isten fia _aki_ mást _megbotránkoztat_  _tudniillik_  _aki_ mást vétekben _ejt_ 

A mi pedig azokot _tekint_ akik magokot meg ronttyak a roszak _társaság_ ezek annál is inkáb meltók a szanásra _hogy_ az a nyomoruság az ö vétkektöl vagyon minek utánna _jól_  _tudta_ adták volna _hogy_ nintsen semmi veszedelmeseb az _ifjúság_ mint a rosz _társaság_ az ajó _erkölcs_ olyan _kőszikla_ a melyen sokan _hajótörés_ szenvednek mind ezek az _intés_ után magákot nem _oltalmazni_ a veszedelemtöl _hanem_ szabadoson és _tartalék_ nélkül menni az olyan _társaság_ a melyet inkáb _kell_ el _kerülni_ mint sem ahalált _ó_ ! _isten_ mitsoda vakság!

Az Isten nevében _kér_  _kedves_  _fia_  _hogy_ vigyáz erre anagy akadályára üdveségednek és ne veszesd el magadot vigyázatlanságodért vagy is _hogy_ jobban mondgyam nem én _int_ 
 tegedet erre _hanem_ a szent lélek a profétak _által_ Tavozatok el _eltávozik_ menyetek _ki_ a _gonosz_  _közül_ a _tisztátalan_  _dolog_ ne _illet_ Fussatok _ki_  _Babilónia_  _ki_  _ki_ tsak a szaladásrol _gondolkodik_ 


 Halgasad a _bölcs_ Atyai _intés_ 


 Fiam _ha_  _hiteget_ tegedet a _bűnös_ ne _enged_ nékik _ha_ mondgyák jere velünk legy egy _társaság_ vélünk _fia_ ne _jár_ vélek _megtartóztat_ lábadot az ö _ösvény_ mert az 
 ö lábok _gonosz_  _fut_ és sietnek _hogy_ vért _ont_ és meg másut Ne _gyönyörködik_ az _istentelen_  _ösvény_ sene _kedvel_ a _gonosz_ utát _fut_ attol se _által_ ne meny azon _eltér_ és _elhagy_ azt


 _II_ Articulus

Két _dolog_ ártalmas a roszak _társaság_ 
a _beszéd_ és a példa

Ugyan azon szent lélek _tudta_ adgya _hogy_  _két_  _dolog_  _kell_  _tartani_ a roszak _társaság_ a _beszéd_ és példájoktol


 A mi _beszéd_  _illet_ szent pál ezeket fel szoval mondgya Meg ne tsalatassatok a rosz 
  _beszéd_ meg ronttyák ajó szokásokot A _haszontalan_ és _hiábavaló_ szollásokot pedig el 
 távoztasd mert igen nevelik az _istentelenség_ mondá _Timóteus_ szent _Jakab_ azt mondgya _hogy_ a nyelve olyan _tűz_ mely _felgyújt_ a vétket a lélekben a mely _tűz_ a 
  _gyehenna_  _tűz_  _felgerjeszt_ szent _Dávid_ azt mondgya _hogy_ a _bűnös_ szája olyan mint a meg nyilt _koporsó_ a melyböl tsak _büdösség_  _kijön_ és a melyek meg ronttyák a lelkeket 
  _hogy_ a _gonosz_ olyan nyelvek vagyon mint a _kígyó_ és _hogy_ az _áspiskígyó_ mérge vagyon ajakakon a mely meg öli mind azokot kik _az_  _ér_ 

Ha szinte a rosz _erkölcsű_ meg tartoztattyák is magokot a _beszéd_  _mindazonáltal_ az ö 
 példájok _hathatós_ A _ki_ a szurokhoz nyul annak a _kéz_  _megszurkosodik_ és _aki_ a _kevély_  _társalkodik_  _kevély_ leszen maga is Ne légy _barátság_ a _haragos_  _ember_ 
 nehogy az ö példdját _követ_ A _ki_  _bölcs_  _társalkodik_  _bölcs_ leszen az _esztelen_ 
  _barát_  _hozzá_  _hasonló_ lészen a példának _ki_ mondhatatlan _erő_ vagyon az _ifjú_ elméjin a _barátság_ a melyet _tesz_ a _hamis_ a _kedvezés_ vezi öket a _kedvezés_ pedig a 
  _követés_  _ó_ ! _barátság_ mondgya szent Agoston mely igen _ellenség_ vagy alelkek _java_ ! _ó_ ! elmének vaksága! a mely roszat _cselekedtet_ a _követés_ és _hogy_  _kedvezhet_ másoknak a midön mondgyák menyünk és _cselekedik_ és azt szegyenlik _hogy_ a szegyent egészen el nem vesztették

Hogy pediglen világosan meg láthasad mitsoda mód nélkül valo rendeletlenségben veti a rosz _társaság_ az _ifjú_  _hallgat_ mit mond magárol ugyan ezen szent siratván nyomorult állapottyát a melyben vetette volt _ő_ Olyan nagy vakságal megyek vala a rosz _erkölcs_ 
 melysége _felé_  _hogy_ akik én velem _egyidősű_ valának azok _között_ szégyenlettem _hogy_ ollyan _hamis_ nem voltam mint a többi a midön _hall_ öket _kihirdetni_ vétkeket és azokban annál inkáb _dicsekedni_ mentöl rutabak valának És en is arosz _cselekedet_ viszem vala magamot nem tsak a _cselekedet_  _gyönyörűség_  _hanem_ azért _hogy_  _megdicsértetik_ annak _cselekedet_ mi lehet evilágon _gyalázatos_ a rosz _erkölcs_ még is én roszab _erkölcsű_ akartam lenni azért _hogy_ meg ne gyaláztassam és amidön nem _talál_ magamban olyat a melyel én is olyan _hamis_ láttassam lenni mint mások _olyankor_ olyan _gonoszság_  _kigondol_ a melyet nem _cselekedik_ azt pedig tsak azért _hogy_ ártatlanságomért aláb valo képen ne _becsül_ és _hogy_ annál is meg ne vessenek mennél inkáb _tiszta_  _életű_ láttzottam lenni másoknál Imé illyen _társ_  _jár_  _Babilónia_  _tágas_ uttzáin _heverkezvén_ a sárban mint valamely jó _illatú_  _drága_  _kenet_ 

Imé _fia_ az a _keserves_ állapot a melyre _tesz_ a rosz _társaság_ szent Agostont _ifjúkor_ a melyböl igen nehezen és az Isten _kegyelem_  _csodálatos_ valo segittségével _kikelhet_ a mint ezt meg mondottuk az elsö _könyv_ 11 részében


 _III_ Articulus

Négy féle rosz _társaság_  _kell_ 
el _kerülni_ 

Elöször _fia_  _irtózik_ az olyanoknak _társaság_ akik nyilván és _megtartózkodás_ nélkül _cselekedik_ avétket az illyenek _istentelen_ és szabad _életű_ és még az olyanokétol is _aki_ aleg nagyob vétket is el nem titkollyák _egymás_ ugy mint a szemérmetlenséget az 
  _esküvés_ részegséget _de_ söt meg ezekel _dicsekedik_ valamint abölcs mondgya _hogy_  _örül_ rosz _cselekedet_ és vigadnak a rosz _dolog_ 

2 _kerül_ mint ahalált az olyanokot akik _csúfolódik_ ajó _erkölcs_ akik avétekre unszolnak és azokot _aki_ néked rosz _beszéd_  _beszél_ arosz _beszéd_  _akárki_  _jön_  _de_ ártalmasok vétket _hint_ annak lelkében _aki_ azokot _hallgat_ 

3 _őriz_ magadot az olyanoknak _társaság_ akik _kétszínű_ akik magokot el _tud_ titkolni az illyenek veszedelmesek _aki_ nyilván nem unszolnak a vétekre _de_  _aki_  _elfordít_ az áitatos _cselekedet_ ugy mint az _imádság_ a szenttségek _gyakorlás_ ajó _könyv_  _olvasás_ azt fogják néked mondani _hogy_ azok néked nem szükségesek se nem _illendő_  _hogy_ más _dolog_ is _cselekedhet_ik_ és akik _hogy_ ajóról _elfordít_ elmédet tsak a _hiábavalóság_  _beszél_ a mulattságrol az _időtöltés_ a világi _előmenetel_ az illyen _beszéd_  _fia_ ártalmasok noha nem _tetszik_ mivel a jó _erkölcs_ agyükeriben ronttyák meg

4 _kerül_ a _heverő_ és _henyélő_  _ifjú_  _társaság_  _aki_ nintsen semmi _hivatal_ vagy akik roszul viszik vegben azt a melyben vannak az ö példájok a _henyélés_ fog vetni azt fogják néked _javallani_  _hogy_  _hivatal_ el mulasad és magadot mulasad a _játék_ a _kocsma_ meg szeretetik veled és a _henyélő_  _élet_ avétkes _élet_  _tesz_ vigyáz _jól_ erre az _intés_  _és_  _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_  _ennél_ nem lehet neked veszedelmeseb _társaság_ 

Mind ezeknek _befejezés_  _megemlékezik_  _fia_ arrol _hogy_ valamikor _akkor_  _de_ az _isten_ 
  _bosszúállás_ meg lopja agonoszokot láthato vagy láthatatlan képen Az Isten _harag_  _tűz_  _felgerjed_ a _bűnös_  _gyülekezet_ ellen és azok ellen kik nem akarnak _engedelmeskedni_ parantsolatinak A _bűnös_ uta _kő_  _megegyenesíttetik_  _de_ azok végén a pokol és a 
 setéttség és a szenvedések Én is azt mondom a profétával Tavozál el az _istentelen_  _ember_  _hogy_ ne _elegyedik_ az ö _bűn_ 


VII Rész

Hetedik akadálya az _ifjú_ üdveséginek
a _henyélés_ 

Ez az akadály _fia_ tsak nem _ellenkező_ ate üdveségedel és el mondhatni _hogy_ ez _okoz_ és _táplál_ mind azokot a melyekröl ide _feljebb_ szollottunk


 A _henyélés_  _ok_ atudatlanságnak eszerzi az _engedetlenség_ mert atunya elme semit sem akar _tanulni_ a munkátol valo _félelem_  _elhitet_ véle _hogy_  _elegendő_  _tudós_ a mások _oktatás_ és _tanács_ bé nem akarja venni azért _hogy_ azoknak _követés_  _teher_ ne legyenek A rest sokal _okos_  _tart_ magát _sok_ olyanoknál _aki_ másokot _oktat_ és _tanít_ a _henyélés_ anya 
 az álhatatlanságnak a rest akar is nem is ma _egy_ akar _holnap_ meg mást ma valamely 
 jót akar _holnap_ azt meg változtattya ugyan a _henyélés_  _okoz_ a _jó_ valo szégyent az is veszi el abátorságot a melyel a jó _erkölcs_  _kell_  _követni_ A _félelem_ el veszi szivit a restnek A _henyélés_ a rosz _társaság_  _kerestet_ és a veszedelmes mulattságokot egy szoval ez az _ok_ rend _szerint_ annak a nyomorult véteknek a melyért anyi _ifjú_ vesznek el apedig atisztátalanságnak vétke a melyröl _fog_ szollani akövetkezendö részben egy szoval nints 
 olyan vétek olyan rendeletlenség olyan veszedelemre vivö alkalmatoság a melyeknek a _henyélés_ ne lehetne _ok_  _ezért_ is nevezi _ő_ szent _Bernard_ mind _kísértet_ és rosz _gondolat_ moslékos _hely_ az _esztelen_  _beszéd_ anyának a jó _erkölcs_ mostoha anyának alélek _halál_ az _élő_  _ember_  _koporsó_ minden _gonosz_  _hely_ és a szent lélek azt mondgya _felőle_  _hogy_ vétkekre _tanító_ mester Multam malitiam docuit otiositas Eccles 33

Oh ! _kedves_  _fia_ nem _keserves_ dologé ez _hogy_ eza vétek a mely _kútfő_ anyi nyomoruságoknak még is _oly_  _közönséges_ az _ifjú_  _között_ ugy is tettzik mint _ha_  _természet_ vált volna _benne_ sokat látz olyanokot _közötte_  _aki_  _henyélő_ és _tunya_  _élet_  _él_ amunkát ugy _kerül_ mint ahalált semmi _tisztességes_  _foglalatosság_ nem adgyák magokot vagy _ha_ adgyák _hamar_ el _hagy_ vagy is roszul viszik végben tsak a _gyönyörűség_ szeretik tsak a mulattságrol _gondolkodik_ a _játék_ a sétálás a _jóllakás_  _alvás_  _élet_ ezek a _fő_  _hivatal_ és az ö _nagy_  _foglalatosság_ 

Ezektöl _jön_ azok arendeletlenségek amelyekben látyuk öket _esni_ minden nap a _gyönyörűség_ valo rendeletlen szeretet a jó _erkölcs_ meg unása aleg szükségeseb _igazság_  _tudatlanság_ az _isten_ és az üdveségröl valo _feledékenység_ Ezekböl az után a rosz _társaság_ és a mértékletlenségre valo alkalmatoságok Ezekböl a rosz _erkölcs_ és a rosz _hajlandóság_ a melyek inkáb meg szaporodnak _benne_ mint sem egy _kert_ a rosz _fű_ végtire ezekböl _jön_  _hogy_ egész _élet_  _haszontalan_ és _henyélő_ maradnak azért mert _ifjúkor_ nem munkálodtanak azon _hogy_ a jó _dolog_ alkalmatosok legyenek nem is szollok az olyan rosz _erkölcs_ a melyekben veti öket ahenyelés és a melyeket _soha_ el sem _hagy_ 

 _ó_ ! adná Isten _hogy_ olyan _könnyű_ volna az _ifjú_  _ki_ irtani a _henyélés_ a mitsoda _könnyű_ meg mutatni _hogy_ a mit _okoz_ és azt mitsoda veszedelmes _dolog_  _követ_  _de_ ez a rosz _erkölcs_ anyira _meghat_ sziveket _hogy_ még nem is akarják meg üsmérni aroszat a melyet 
  _okoz_ nekik azért _hogy_ ne _kényszeríttetik_ azt el _hagyni_ Meddig aluszol _ó_ rest mondgya a _bölcs_ mikor _felkel_ álmodbol reád _jön_ mint egy uton _járó_ a szükölködés és a szegénység mint egy _fegyveres_  _férfi_ Had _meghat_  _fia_ szivedet a szent léleknek ezek a szavai és _had_ üzzék _ki_  _onnét_ atunyaságot erre valo nézve _olvas_  _figyelmetesség_ a _következendő_ reflexiokot


 1 Gondold meg _hogy_ az emberek mindnyájan a munkára születtek az Isten mindnyájokot az ala vetette ezen parantsolattya _által_ a melyet világ _kezdet_  _kiad_ A _homlok_ veritékével _eszik_  _kenyér_ mind adig még viszá nem térsz aföldben _ahonnét_ vétettél


 Hogy _ha_  _tehát_ ment akarsz lenni a munkátol _henyélő_  _élet_  _élvén_ az Isten akarattya ellen _támad_ el rontod a rendet a melyet _oly_ nagy _dicsőség_ allitot fel mitsoda _ok_ vagyon _hogy_ olyan _közönséges_ és _igazságos_ törvény alol _ki_ vonnyad magadot a mely _törvény_  _soha_ senkit meg nem mentet _hogy_  _ha_ pedig _ok_ nintsen mitsoda _bizodalom_ maradhatz _abban_ a _henyélő_  _élet_ 

2 Hogy _ha_ az emberek _tartozik_  _dolgozni_ egész _élet_ még inkáb _tartozik_  _ifjúság_ mert _ha_ valamely _tiszteletes_ munkában nem _foglal_ azt az _idő_  _sok_ olyan rosz _erkölcs_ és rosz szokást veszen magában a melyek _holt_ meg maradnak _ugyanabban_ a _kor_ is _kell_ azon _igyekezni_  _hogy_ alkalmatos lehesen valamely _hivatal_ a melyben egész _élet_  _kell_  _foglalni_ magát _ha_ azt _egyszer_ el veszti _többé_ viszá nem _hozhat_ az el vesztet _idő_ akár mely _kor_  _de_ viszá nem _jön_  _hanem_ az a _különbség_ vagyon _benne_  _hogy_ a melyet a több _kor_ el vesztenek a munkával azt _helyrehozhat_  _de_ a melyet az _ifjúság_ vesztik el azt nem lehet _hely_  _hozni_ 

3 Fontold meg azt _jól_  _hogy_ még annak _idő_ mint _bán_  _hogy_ el vesztetted _ifjúság_  _idő_ a midön _alkalmatlan_ lész minden _jó_ valamint etörténik _sok_ ezt mostanában magadal elnem hitetheted lész még olyan _idő_  _hogy_  _elhisz_  _de_  _akkor_ már _késő_ 

4 Ha arra a _bánás_ ne sokat _hajt_ is mostanában _de_ nem kellé rettegned a nagy számadásért a melyet adtz _isten_ az ö _ítélet_  _ifjúság_ roszul _eltöltött_  _idő_ Azon arettentö _ítélet_ az egész _élet_ szemeid _elébe_  _tetet_ mind rendel és részenként a szám vételkor _előbbször_ is azt _kérd_  _tőle_  _hogy_ miben _tölt_  _ifjúság_  _idő_ mit _felel_ erre az elsö _kérdés_  ót _elöben_ adgyák szép rendel mind azokot arendeletlenségeket a melyek _követ_ a _henyélés_ a _tudatlanság_ melyeket néked _okoz_ a vétkeket melyeket veled _cselekedtet_ a rosz _erkölcs_ a melyekben tegedet vetet a _jó_ amelyekre alkalmatlanná tett mit _felel_ a _kérdés_ és _ha_ semmivel sem mentheted magadot mitsoda _ítélet_  _kell_ várnod

5 Menyi lelkek vannak mostanában pokolban _aki_ meg valyák _hogy_  _kárhozat_ elsö _ok_ a _hogy_ roszul _tölt_  _ifjúság_  _idő_  _hogy_  _ha_ azok alelkek remélhetnének egy _kis_  _időcske_  _abból_ amely ate _hatalom_ alat vagyon _ó_ ! _isten_ mit nem _cselekedik_  _hogy_ azt meg nyerhetnék és azt _hasznos_  _tölthet_  leheté _hogy_ az ö nyomoruságok meg nem hattya szivedet és _hogy_ ne _tanul_ az ö nyomoruságokon és példájokon el _kerülni_ azt a meg változhatatlan nyomoruságot amelyben _esik_  _henyélés_ 

 _ó_ ’ _kedves_  _fia_ az üdveségedhez valo szeretetre _kényszerít_ tegedet _hogy_  _teljesség_  _elkerül_ ezt a rosz _erkölcs_ a melynél nagyob akadálya nem lehet az üdveségnek _hogy_ azt _elkerül_  _két_  _dolog_ vigyáz Elöször _hogy_ magadot valamely _tiszteletes_  _foglalatosság_ 
 adgyad a mely _ifjúság_ egész _idő_ magának el _foglal_ Masodszor vigyáz arra a menyiben lehet _hogy_  _soha_ az _idő_  _heverés_ ne _tölt_  _hanem_ mindenkor _cselekedik_ valamit az _ördög_ tsak azt _keres_  _hogy_  _henyélve_ lasson és _akkor_  _kísért_ erre valo nézve _követ_ szorgalmatoségal szent _Hieronimus_ ezt a szép letzkéit _cselekedik_ mindenkor valamit _hogy_ az _ördög_  _foglalatosság_  _talál_ mindenkor


VIII Rész

Nyoltzadik akadály az
szemérmetlenség

Imé _elérkezik_ a _nagy_ a leg veszedelmeseb és a _közönséges_ akadályára az _ifjúság_ üdveséginek a mely nem más _hanem_ atisztátalan vétek a melyet _ha_  _jól_ meg 
 szemlélem nem lehet _hogy_ a profétával együt ne _tesz_ ezeket a szomoru _óhajtás_  _kiad_ az én _fej_ vizet és a szemeimnek _könnyhullatás_  _forrás_  _hogy_  _had_ sirasam _éjjel-nappal_ az én nepemet mert _ki_ visgálhatná meg _figyelmetesség_  _kedves_  _fia_ azokot a _sok_ számu _ifjú_  _aki_ ez a vétek _tart_ szolgálattyában a _kár_ melyeket lelkekben _okoz_ a számlalhatatlan vétkeket a melyeket vélek _tetet_ a rendeletlenségeket a melyekben öket veti a nyomoruságokot melyeket nékik _okoz_  _de_ mindenek felet a nyomoruságoknak nyomoruságát az üdveségeknek el vesztésit és az _örökös_  _kárhozat_  _ki_ visgálhatná _megmond_ ezeket a _keserves_  _dolog_ a szivnek nagy _fájdalom_ nélkül és _ki_ lehetne olyan _hozzá_ valo szánakodás nélkül _hogy_ öket meg ne _int_ veszedelmekröl és ne segitené _hogy_ azokot _elkerül_ a melyekre _oly_ vakságal _fut_ Ez okáért _kér_  _fia_ arra _hogy_  _figyelmetesség_  _olvas_ a _következendő_  _oktatás_ a melyek meg utáltasák veled ezt a vétket mint üdveségednek _nagy_  _ellenség_ és veszedelmednek _bizonyos_  _ok_ 


 _I_ Articulus

Hogy a _tisztátalan_ vétek az _ifjúság_ 
 _nagy_  _ellenség_ és _hogy_ ez egyedül
több _ifjú_ veszt el mint mindnyájan
atöbb vétkek

Adná Isten _hogy_ ez a mondás inkáb álom volna mint sem _igazság_ és _hogy_ anyiban lehetne _ebben_  _kételkedni_ a menyiben valoságosnak _kell_ ezt _tartani_  _de_ a minden napi proba _két_  _dolog_ meg mutattya _hogy_  _abban_ nem _kételkedhet_ 1 _hogy_ nagyob része az _ifjú_ erre a nyomorult vétekre adgyák magokot

2 _hogy_ azok _között_  _aki_ arra adgyák magokot sokan vannak olyanok _aki_ nintsen más _egyéb_ rosz _erkölcs_  _hanem_ tsak ez

Elöször nem _keserves_ dologé a _hogy_ az _élet_ leg ártatlanab _kor_ ugy meg légyen romolva ezen _gyalázatos_ vétek _által_ és az Isten anyaszent egyházának leg viragzób része ugy _meggyaláztatik_ ezen utálatos vétekel: az _ifjú_ alig _elér_ az _okosság_  _idő_  _hogy_ ez a vétek _ostromolni_  _kezd_ öket az ö elméjekben bé szivárkozik _kívánság_ és _gondolat_ el _foglal_ fel gerjeszti sziveket a _tisztátalan_  _gyönyörűség_ szeretetével a mely minden nap az _idő_ nevekedvén anyira _megerősödik_  _hogy_ igen nehéz lészen azt el _oltani_ 


 Ez egy részint a _természet_ meg romlásátol _jön_ a mely a _Szentírás_ mondása _szerint_ aroszra _hajol_  _ifjúság_  _fogvást_ más részint ennek a _kor_ jó rendben valo _természet_  _jön_ a melyet avérnek melegsége _hajlandó_ tészi az _érzékenységi_  _gyönyörűség_  _ezért_ is 
 mondotta _Arisztotelész_  _hogy_ a mértékletlenség az _ifjú_ rosz _erkölcs_ és egy részint az _ördög_  _hamisság_  _aki_ az _ember_  _ifjúság_ a leg gyengób résziben _kísért_ a _test_ romlandoságát veszi _eszköz_  _hogy_ az elmét maga _birtok_ alá vethese és a mint _bölcs_ mondgya szent _Hieronimus_  _tud_  _élni_ az _ifjúság_  _tüzesség_ amelyel fel gerjeszti a szivekben a szemérmetlen szeretetnek _tűz_ sokal _kegyetlen_ és _tüzes_  _égő_ kementzót _felgyújtván_  _benne_ mint sem a melyet _készíttet_ a _babilóniai_  _király_ a _három_ ártatlan _ifjú_ mert ez tsak a _test_  _megemészthet_  _de_ amaz _megéget_ a lelkeket és olyan _tűz_ fogja vetni a mely _soha_ el nem aluszik

 _ó_ ’ _fia_ azok akik _figyelmetesség_ meg visgállyak a szokások meg romlását mely az _ifjú_  _között_ vagyon azt ugy meg nem sirathatnák a mint _kívántatik_  _de_ a mi még _keserves_ ahogy _gyakorta_ azt a meg romlást tsak a _tisztátalan_ vétek _okoz_ a _bizonyos_ lévén _hogy_ sokan vannak olyan _ifjú_  _aki_ más _egyéb_ rosz _erkölcs_ nem uralkodik vagy _ha_ uralkodik is _de_ tsak ettöl vagyon a melytöl _ha_ meg menekedhetnének _tiszta_ és ártatlan _élet_  _él_  _ellenben_ pedig _aki_ ezen _tisztátalan_  _indulat_ alá vetik magokot _hamisság_  _teljes_  _élet_  _él_ és minden nap ujjab vétkekben és rosz szokásokban _esvén_ olyan nyomorult allapotra teszik magokot _hogy_  _gyakorta_ meg sem _térhet_ nyomorult vétek kellé _hogy_ az _ember_  _akkor_ veszesed el amidön a midön az üdveségnek uttyára _kezd_ menni kellé _hogy_ az _isten_ el ragadgyad azokot a szép lelkeket _aki_ az ártatlanságban _él_ és azokot a rosz _kívánság_ áldozad és a rosz _kívánság_  _által_ az _ördög_ és az _örökkévaló_  _tűz_  Atkozot szemérmetlenség _ki_ fog tégedet _érdem_  _szerint_ meg _gyűlölni_ Kérlek _fia_  _olvas_  _figyelmetesség_ a mi _következik_ 


 _II_ Articulus

Hogy mitsoda _keserves_  _dolog_ 
 _követ_ a _tisztátalan_ vétket


 Az auctorja a _De_bono_pudicitiae_ nevü _könyv_ és melyet szent _Cyprianus_  _tulajdonít_ le _ír_  _kevés_ szokal _hogy_ mitsoda veszedelmes _dolog_  _okoz_ ez a vétek azt mondgya _hogy_ a szemérmetlenség olyan utálatos _indulat_ a mely nem _kímél_ se ateslet se a lelket _hogy_ az _ember_  _teljesség_ a _tisztátalan_ szeretetnek rabjdvá _tesz_  _eleinte_  _hízelkedik_ neki _hogy_ az után jobban el veszthese a midön a szivét meg nyerte _elfogyaszt_ a _jószág_ a szemérmeteségel együt a _rosszindulat_ tsak nem _dühösség_  _indít_ ajó lélek üsméretet el ronttya: a _penitenciatartatlanság_ Anya veszedelme és el rontoja az _élet_ leg szeb részinek az az az _ifjúság_ 

Félre _tesz_ akárt a melyet avétek _tesz_ a _test_ a _becsület_ és ajoszágokban _hanem_ tsak arol szolok _hogy_ mitsoda _keserves_  _dolog_  _okoz_ a lélekben a melyböl _öt_ vagy _hat_  _feltesz_ 

Elöször az _isteni_  _félelem_ el törli alelkekben ugy a jó _hajlandóság_ is ennek ne _keres_ más _bizonyság_  _hanem_ tsak a minden napi probát _elég_  _jól_ neveltetet _ifjú_ látunk olyanokot _aki_  _eleinte_ jó _erkölcsű_ a vétektöl _irtózik_ a _jó_  _hajlandó_ és az _isteni_  _félelem_ mint _ha_ vélek születet volna akik meg is maradnak _ebben_ az állapotban _mindaddig_ még a _tisztátalan_ vétekben nem _esik_  _de_  _mihelyt_ ez a _rosszindulat_  _meggyőz_ sziveket minden jót _elront_  _benne_ a rosz _gondolat_  _által_ szivárkozik _beléje_ a rosz _gondolat_ a _tisztátalan_  _cselekedet_  _kívánság_  _felgerjeszt_ a _kívánság_ a szemérmetlen _cselekedet_ viszik ezeknek a vétkeknek _gyakorlás_ és szaporitása el törlik ajó _hajlandóság_ ugy anyira _hogy_ az után adolgok mint más képen _tetszik_ nékik mint annak elötte avétket már nem _tart_  _oly_ nagy rosznak _az_  _hozzá_ szoknak és olyan _aki_ annak elötte _irtózik_ egy _halálos_ vétektöl a midön _erő_ veszen rajta eza _fajtalan_  _indulat_ az utan semminek _tart_ százanként és _ezer_  _cselekedni_  _ó_  _isten_ mitsoda változás és a lélek üsméretnek mitsoda _felfordulás_ 

2 Másodszor ez a vétek a _jó_  _erkölcs_ a szent és üdveséges _dolog_ meg unását és még _megutálás_  _okoz_ azt nem lehet _ki_  _gondolni_  _hogy_ azok _aki_ ez a vétek _megkörnyékez_ miképen utállyák az üdveséges _dolog_ az _imádság_ nékik unadalom a szenttségeket meg vetik az Isten _ige_ öket meg nem hattya az áitatos _könyv_  _olvasás_ nem szenvedhetik azt minden nap láttyuk _fia_  _hogy_ a _hideglelés_ lévö _ember_ a _húseledel_ nem _kíván_ mert a _keserűség_ meg rontották az ö szája _íz_ ugy az olyan is _aki_ a szemérmetlenségnek _forró_  _hideg_ vagyon nagy unadalomal vagyon a szent és az üdveséges _dolog_ mert a szivit _elfog_ a _tisztátalan_ testi _indulat_ a melyek meg nem _enged_  _hogy_  _megkedvel_ a 
 jó _erkölcs_  _édesség_ mert a _test_  _szerint_ valo _ember_ mondgya szent Pál az az _aki_ tsak 
 az állati _indulat_  _követ_ meg nem fogja azt a mi az Isten lelkéé _és_ azok _aki_  _test_ szerent valok tsak a _testi_  _kedvel_ 

3 Harmadszor ez a vétek az elmének meg vakulását _okoz_ a lélekben a mely meg nem engedi _hogy_ meg _tud_  _különböztetni_ a jót agonosztol és _hogy_ jó _ítélet_  _tesz_ adolgokrol a lehetetlen _hogy_ az elmének a melyben ez az _indulat_ uralkodik az _ítélet_ meg ne légyen romolva és _hogy_ ne _ítél_ az üdveség _dolog_  _ellenkező_ az _igazság_ A ragaszkodás a melyel vannak _ehhez_ avétekhez _elhitet_ vélek _hogy_ az nem _oly_ igen nagy rosz és _hogy_ azt _elhagyhat_ a mikor akarják meg nem engedi nékik _hogy_ meg láthasák mitsoda roszak _következik_  _abból_ és _hogy_ mitsoda nyomoruságokot vonszon maga után az Isten _ítélet_  _emlékezet_ el veszteti vélek és _gyakorta_ magok is azon _igyekezik_  _hogy_ azt szemek _elől_ el vethessék azért _hogy_ szabadosaban vétkezhesenek valamint az _írás_ mondgya _az_ az utálatos vénekröl kik a susánna _tisztaság_ meg akarák szeplösiteni _felgerjedvén_ 
 arra az utálatos _kívánság_ El _fordít_ az ö elméjeket és _lehajt_ az ö szemeket _hogy_ ne látnák az _ég_ se meg ne emlékeznének az _igaz_  _ítélet_ látod mit _okoz_ a szemérmetlenség az elmét meg vakittya és _hogy_ maga magát meg vakittsa _megfojtván_ magában ajó _gondolat_  _hogy_ szabadosaban vétkezhesék a lélek üsméretnek _furdalás_ nélkül

4 Az elme vakságátol _jön_ a _kevélység_ ezt a _tisztátalan_ vétek _okoz_ a mely meg nem engedi az elmének _hogy_ amaga _java_ meg üsmérje meg vetteti véle az _intés_ az _oktatás_ meg neveteti véle aleg _jobb_  _tanács_ a menyiben ez a vétek az _ifjú_ elmét lágyá és _hajlandó_ tészi a vétekre anyiban _megkeményít_ és _engedetlen_ tészi a jó _oktatás_ azért is 
 mondgya abölcs atudos _ember_  _ha_ valamely _bölcs_  _ige_  _hal_ azt _megdicsér_ és magára szabja _ha_ a _feslett_  _hall_ azt és nem tettzik néki _hát_ megi veti Erröl nem _kell_ más példát _keresni_  _hanem_ szent Agostont Conf lib 2 cap 5 _ahol_ le _ír_  _kevélység_ a melyel _megvet_ vala Annyának _bölcs_  _intés_ noha nékie _köszönhet_ üdveségit Isten után

5 Az akaratnak aroszban valo _megkeményedés_  _okoz_ ez a vétek a menyiben a vétkek szaporodnak anyiban a lélek is azokhoz szokik és azokban _megkeményedik_ ugy anyira _hogy_ semmi azokbol _ki_ nem veheti A _hihetetlen_  _dolog_ volna _hogy_  _ha_ tsak azt nem látnok minden nap _hogy_ azok akik _ebben_ avétekben el merültek _hogy_ mitsoda _ostoba_ és meg átalkodotak semmi _jóindulat_ nem _gondol_ suketek a _kegyelem_ sugarlásira az 
 Isten _igazság_ és _büntetés_  _fenyegetés_ nékik tsak álomnak tettzik példa lotnak a _két_ veje akik tsak _tréfa_  _tart_ a midön lót arra _int_  _hogy_  _elhagy_ véle együt sodoma városát a melynek _csakhamar_ el _kelletik_ veszni amint elis veszet azoknak példái _aki_ az Isten el vesztet ezen vétekért ö rajtok nem fog anyira rabjai ennek az _oktalan_ véteknek _ezért_ 
 mondgya szent Agoston _hogy_ atisztátalan _gyönyörűség_  _indulat_ olyan volt mint a lántz a melyel meg volt lántzolva és a melynek zörgése anyira meg süketitette volt _ő_  _hogy_ nem _hallhat_ a _kegyelem_ szavát _hogy_ az a sükettség _büntetés_ volt _kevélység_ a mely _eltávoztat_  _ő_ az _isten_  _ó_ ! mely _keserves_ állapotban _esik_ a lélek a szemérmetlenségért !


 6 Mind ezek a _keserves_  _ok_ után atisztátalan véteknek vagyon meg más egy a mely mindeniknél _irtóztató_ a mely a _penitenciatartatlanság_ vagy is a _halálos_ vétekben valo _halál_ a mely a nyomoruságoknak nyomorusága és minden nyomoruságoknak _befejezés_ Ennek a nyomoruságnak _fia_  _közönséges_ és rend _szerint_ valo _ok_ ez az utálatos vétek a mely szüntelen _tölt_ apoklot _sok_ számu olyan roszul _meghalt_  _aki_ azt _követ_ Némelyekre ezek _közül_ olyan _hirtelen_ valo _betegség_  _érkezik_ a mely el veszi töllök mind az _idő_ mind atehettséget a _penitenciatartás_ mások valamely veszedelmes _történet_  _meghal_ a mikor meg sem _gondol_ volna és meg mások a vétekben akarattal valo _megkeményedés_  _meghal_ az Isten el _hagyván_ öket _halál_  _óra_ valamint ök is _elhagy_  _ő_  _élet_  _hallgat_ mit mond erröl az _írás_ és az _isten_ ved a szivedben 
 ezeket a rettentö szavait szent Péternek Novit Deus pios _de_ tentatione eripere iniquos vero igni reservare Cruciandos Tudgya az ur az _istenfélő_ a _kísértet_ meg szabaditani a _hamis_ pedig az _ítélet_ napjára a _kínzás_ meg _tartani_  _hallgat_ még mi _következik_ Magis autem eos qui post Carnem in ConCupiscentia immunditiae ambulánt És a _gonosz_  _között_  _inkább_ azoknak _megtart_  _ostor_ A kik a _test_  _tisztátalan_  _kívánság_  _jár_  _de_ még mi végek leszen: _hallgat_  _fia_ Hi velut irrationabilia pecora in Corruptione sua peribunt percipientes mercedem injustitiae ugy _meghal_ meg romlotságokban valamint az _oktalan_  _barom_ el vesznek _ocsmányság_ el vevén vétkeknek _igazságos_  _büntetés_  _ó_ ! _kedves_  _fia_ leheté a _hogy_ a szemérmetlenség ellen valo ezen szavai a szent léleknek meg ne utáltassák veled ezt az _ocsmány_ vétket _olvas_ ezt _figyelmetesség_ és a _következendő_ példákra nyisd fel a szivedet


 _III_ Articulus

Az olyan nyomorultul _meghalt_ valo
példák _aki_ a _tisztátalan_ vétket
 _követ_ 

A _Szentírás_ az illyenekröl _sok_ számu példakot _ad_  _elöben_ némelyekröl mar szollotuk az 1 
  _könyv_ 6 rész nézd meg _hogy_ ugyan ót mit mondottunk a _Júdás_ Pátriárka _két_  _fia_  _aki_ az Isten _hirtelen_ valo _halál_  _megbüntet_  _ezért_ a vétekért

A _főpap_  _Éli_  _két_  _fia_ véletlen _halál_ és mind azok a nyomoruságok a melyeket az Isten _küld_ az ö _família_ nem tsak az ö _igazságtalan_ és _illetlen_  _cselekedet_ volt _hanem_ az szemérmetlenségekért is valamint ezt fel _tesz_ az _írás_  _király_ 1 _könyv_ 2 rész 22 v

Ammon a _Dávid_ fia a _húg_ valo _tisztátalan_ szeretetinek _büntetés_ igen szomoru _halál_ vevé el a _báty_  _Absolon_  _kéz_ 

 _Absolon_ az Attya ellen valo _feltámadás_ az Isten nem tsak azért álla egyedül _bosszú_ rajta _hanem_ még az ö utálatos és _botránkoztató_  _cselekedet_ is valamint a _többi_ amint ezt láttyuk a _király_ 1 _könyv_ 16 részé

Mit mondgyunk Salamonrol _fia_  _aki_  _bölcs_ volt minden _ember_ az Isten elött _kedves_ és a kit minden _kigondolható_  _kegyelem_  _betölt_ a szemérmetlen szeretetre adván magát ezen vetekért a _nagy_ vétekben _esik_ a mely a _bálványozás_ a melyben _oly_ sokáig marada _hogy_ nem _tudhat_  _abból_ valo _kitérés_ és az egész világot _kételkedés_  _hagy_ üdvesége felöl _ó_ ! rettentö példa _ó_ ’ mely _irtóztató_  _dolog_  _okoz_ a _tisztátalan_ vétek !

Hogy _ha_ ez a vétek _oly_ veszedelmes volt a _különös_ valo _ember_ szintén olyan volt az egész világnak


 Az az _irtóztató_  _vízözön_ a mely _elborít_ az egész világot _tizenhatszáz_  _esztendő_ mulva 
  _teremtetés_ után ennek az elsö _ok_ a szemérmetlenség volt ez a vétek ugy meg rontotta volt az egész _ember_ nemzetet és az Isten _harag_ annyira _felgerjeszt_  _hogy_ el _töröl_ ugyan azon _természet_ aközönségesen valo _özönvíz_  _hogy_ a vizben _elolt_ a szemérmetlen szeretetnek langját


 Az _özönvíz_ alig szárada el _hogy_ ez a veszedelmes vétek _ismét_  _elkezdvén_ az _égetés_ az Isten _igazság_ arra _kényszerít_  _hogy_ azért más _irtóztató_  _büntetés_  _tesz_ az utálatos Sodoma 
 és _Gomora_ városin az ö rettentö szemérmetlenségeknek mértéke _megtelvén_ és _bosszúállás_  _kérvén_  _isten_ az Isten láthato képen menyei _tűz_  _bocsát_ reájok a mely nem az 
  _ember_ és a városokot _tesz_ porrá _hanem_ még a _körül_ lévö _hely_ is a mely mái napig is olyan mint egy _büdös_ és _füstölgő_  _tó_ a melyhez nem lehet _közelgetni_ a nehéz szag 
 miat azért _hogy_ epéldája lenni az _ember_ maradéknak és _hogy_ az szemérmetlenek meg _tanul_  _abból_  _hogy_ az _illetlen_ szeretetnek _tűz_  _megbüntettetik_ meg más ollyan _tűz_ a mely öket _örökké_  _éget_ és _soha_ meg nem _emészt_ 

Ezekhez a _Szentírás_ valo példákhoz a melyekben _kételkedni_ nem lehet _több_ is adhatnék a _história_  _de_  _megelégedik_  _kettő_ a mellyeket _ki_ választottam a többi _közül_ 

Az elsö példát szent _Gergely_ adgya _elöben_ a _dialógus_ azt mondgya _hogy_ az ö _idő_ volt egy _Chrysorius_ nevü _fő_ és _gazdag_  _ember_  _de_  _aki_ szintén _oly_  _tele_ volt rosz _erkölcs_ valamint a ládái _kincs_  _főképpen_ a _fajtalanság_ alá adta volt magát Isten ö szent _felség_ végit akarván szakasztani vétkeit a melyeket minden nap _egymás_  _gyűjt_ valamely nagy _betegség_  _küld_ reája a melyben meg is _holt_  _de_ nyomorult _halál_ mivel a midön utolso _óra_ lett volna rettentö _sok_  _gonosz_ lelkeket látot _irtóztató_  _forma_  _aki_ el akarták _ő_ vinni ö pediglen reszketni _kezd_ és _keserves_  _kiáltás_  _hív_ segittséget az agyban _mindenfelé_  _forgolódik_  _hogy_ ne láthasa a rut lelkeket _de_  _akármelyfelé_  _fordul_ tsak szemei elött voltak szüntelen _sok_  _hánykódás_ után _érezvén_ magában _hogy_ igen szorongattatnék a _gonosz_ lelkektöl _irtóztató_  _kezd_  _kiáltani_  _frigy_  _holnap_ regelig _frigy_  _holnap_ regelig és 
  _abban_ a _kiáltás_ a lelkét _ki_ adta és nyomorultul _meghal_ meg nem nyerhette a _frigy_ melyet _kér_  _ó_ ! szemérmetlenség anya a _penitenciatartatlanság_ 

Hogy _ha_ ez rettentö példa a _következendő_ még rettentöb a melyet egy _istenes_ püspöki _ember_  _írás_ vették _ki_ és _aki_ azt _ír_  _hogy_ látó _bizonyság_ volt ennek a _dolog_ 

Azt mondgya _hogy_  _ifjú_  _tanuló_ lévén egy olyan _tanulótárs_ volt _aki_ igen nagy _barátság_ volt és _aki_ mind jó nemzetböl valo volt mind _jó_  _erkölcsű_  _ifjú_ volt: _boldog_  _ha_  _megtarthat_ ártatlanságát _de_ ugy _történik_ (valamint _-e_  _történik_ az _ifjú_ :) _hogy_ igen rosz _társaság_  _esik_  _aki_  _beszéd_  _felgerjeszt_  _benne_ a rosz _kívánság_ szeretetét a melyek el ronták _benne_  _kevés_  _idő_ alat minden jó _hajlandóság_ és _ki_ mondhatatlan rendeletlenségekben és minden féle vétkekben veték az ö _elfajultság_ mindenek észre vevék Illyen _élet_  _él_ sokaig noha a jó akaroi és maga is _aki_ ezt _ír_  _int_  _ő_  _hogy_  _elhagy_ rosz _élet_  _de_ tsak _hiába_ volt az Isten ennek személyiben példát akara mutatni az olyan _ifjú_  _aki_ vakságal _fut_ erre a vétekre _de_ mely rettentö példa Ez az _ifjú_ egy _éjszaka_ a mint alunék _irtóztató_ nagy _ijedség_  _esik_ és _abban_  _felébredvén_ szörnyen _kezd_  _kiáltozni_ arra mindnyájan _aki_ aháznál voltak _felébred_ és segittségire _fut_ és _kérdez_ tölle _hogy_ mi nyavalyája volna _de_ semmi _egyéb_  _felelet_ nem vehetének tölle _hanem_ tsak a _kiáltás_ az után papot _hívat_ a kiis _kezd_  _inteni_  _hogy_ az _isten_  _gondolkodik_ és _bocsánat_  _kér_ tölle _bűn_  _de_ etsak _haszontalan_ volt apap annál inkáb _int_  _sok_ szavaival és _könnyhullatás_ ö pediglen végtire apap _felé_  _fordulván_ és a papot _elfordul_ szemekel _tekintvén_ mondá néki _keserves_ szokal Jaj annak _aki_ engem _elhitet_ tsak _hiába_  _kér_ az Isten _kegyelem_ látom apokol meg nyilt _hogy_ engem el nyelyen

Ezek aszok után mind azok akik _jelen_ valának nagy sirásban lévén mindenike _kiált_ neki _hogy_ az _isten_ ajánlaná magát ö pediglen _másfelé_  _fordulván_ és _követvén_  _kiáltás_ ugy _meghal_ mint _kétségbeesett_ és nyomorult

Erre apéldara valo nézve _fia_ nem kellé reszketni mind azoknak _aki_ atisztátalan vétekre adták magokot _főképpen_ az _ifjú_  _aki_  _tekint_ ez a példa a melyböl _megtanulhat_  _hogy_ mint _kell_ el _kerülni_ ezt a vétket és _hogy_ mitsoda szorgalmatoságal _kell_ magokot meg _oltalmazni_ az olyanoknak _társaság_  _aki_ a mások _tisztaság_ meg ronttyák


 _IV_ Articulus

A _tisztátalanság_ ellen valo _orvosság_ 
 _előbbször_  _hogy_  _eleinte_  _kell_ ennek a
véteknek ellene állani

Minek utánna meg mutattam volna néked a roszat szükséges _hogy_ annak _orvosság_ is meg mutassam és üdveséges modokot is adgyak néked a melyekel _elkerülhet_ ezt avétket amely _oly_  _ellenség_ ate _java_ 

Az elsö _orvosság_ a melyel _kell_  _élni_ ahogy azt a vétket jó _idő_  _megelőz_ ellene ály még minek elötte _meggyőz_ teged és _birtok_ alá vesse szivedet

Ez _fia_ ez az a nagy _orvosság_ a melyel _kell_  _élni_ ezen vétek ellen _főképpen_ az _ifjúság_  _idő_ amelyben _oly_ szükséges és azért _hogy_ ezt nem _követ_ sokan az _ifjú_  _közül_  _oly_ igen erre az _indulat_ adgyák magokot _hogy_  _abból_ igen nehezen _kitér_  _holott_ arra _kell_ vigyázni mind atesti mind a lelki _betegség_  _hogy_ mindgyárt még _eleinte_  _orvosság_  _él_ 

Principis obsta sero medicina paratur
Cum mala per longas invaluere moras

Hogy _ha_ pediglen szükséges _eszerint_  _cselekedni_ a testi és alelki _betegség_ még szükségeseb atisztátalan véteknek _betegség_ a mely _könnyű_ nevekedik és _kevés_  _idő_ alat _megerősödik_ 


 Ugyan _ezért_ is _javall_ ezt a szent Atyák _oly_ nagy szorgalmatoságal _hallgat_  _fia_ mit mondanak néked _eziránt_ 

Szent _Cyprianus_ azt mondgya _hogy_ még _eleinte_  _kell_ ellene állani az _ördög_ elsö _kísértet_ és hamás képen _cselekedik_ olyan mint _ha_  _kiskígyó_ nevelnének a melyböl nagy _kígyó_ válván el nyelheti azt _aki_  _ő_ nevelte


 Szent _Hieronimus_ azt mondgya _hogy_ az _ördög_ olyan mint atsuszo _kígyó_ és _hogy_ meg lehesen gátolni _hogy_ akigyó valamely lyukban ne mennyen tsak azt nem _kell_ néki _megengedni_  _hogy_ a _fej_  _bele_ netegye mivel _ha_  _egyszer_  _beletesz_ az egész testét utánná vonya és az után lehetetlen _onnét_  _ki_ vonni ugy az _ördög_ is _hogy_ lelkünkben ne mehesen a vétek _által_ szükséges ellene állani az elsö _kísértet_ mivel _ha_ ellene nem állanak a szivben _csúszik_ és _ha_  _egyszer_ ót vagyon azt magának el _foglal_ 


 Szent _Gergely_ azt mondgya _hogy_ a szemérmetlenség ugy _felgerjed_ a lélekben valamint atüz a szalmában valamint a _tűz_  _ha_ elnem _olt_  _hamarjában_ és egészen mindent _megemészt_ ugy _ha_ a szemérmetlenségnek _tűz_ el nem _olt_ olyan _égés_  _gerjeszt_ a lélekben a melyet meg nem lehet az után _orvosolni_ 


  _de_  _fia_  _hallgat_ ezt a szép _tanács_ szent _Bernard_ Még a _kezdet_ vesd el a rosz _gondolat_ és _elhagy_ tégedet a _tisztátalan_  _gondolat_  _gyönyörködtetés_  _okoz_ a _gyönyörködtetés_ reá állást a reá állás a _cselekedet_ a _cselekedet_ a szokást a _szokás_ a szükséget a szükség pedig a _halál_ és valamint a _viperakígyó_ a maga _kis_  _fiacska_  _megöl_  _hogy_ a _has_  _kijöhet_ ugy a rosz _gondolat_ is nékünk _halál_  _okoz_  _hogy_  _ha_ azokot szivünkben _táplál_ 

Az _ok_ ennek az _orvosság_ a melyet _oly_ igen _javall_ a szentek a _hogy_  _könnyű_ ellene allani atisztátalan vétek _kezdet_ és igen nehéz azon _erő_ venni a midön már _egyszer_ meg rögzöt és _megerősödik_ a _hosszas_  _szokás_  _által_ 

Hogy jobban _megfoghat_ nagyságát ennek a nehézségnek nézd meg mit mondottunk az elsö részben az akadályrol mely meg akadályoza az üdveséget a midön roszul _él_ az _ifjúság_ mivel valamit _erről_ mondottunk a mely példákot _eléhoz_ azok mind a _tisztátalan_ vétket _tekint_ 


V Articulus

Hogy a szemérmetlenségnek _ok_ 
el _kell_  _kerülni_ 

A második _orvosság_ atisztátalan véteknek a _hogy_ elkel szorgalmatoságal _kerülni_ annak _ok_ és alkalmatoságit etellyeségel szükséges a _bizonyos_ lévén _hogy_  _aki_ a veszedelemben nem akar _esni_ el _kell_ attol _távozni_ a mi azt _okozhat_ és _aki_ a roszra valo alkalmatoságokhoz 
  _közelít_  _abban_  _esik_ valamint az _írás_ mondgya _hogy_  _aki_ aveszedelmet szereti _abban_ el is vész

Az elsö _ok_ pediglen a melyet el _kell_  _kerülni_ a _henyélés_ Ez az Annya minden vétkeknek amint ezt már meg mondottuk _de_  _főképpen_ atisztátalan véteknek a _henyélés_ nyit ajtot a rosz 
  _gondolat_ és arosz _kívánság_ a melyek egy másra szaporodnak ahenyélö elmében a szemérmetlenség mondgya szent _Bernard_  _soha_  _könnyű_ meg nem tsallya az _ember_ mint a _henyélés_ sokal nagyob sebeségel _felgerjeszt_ a _tűz_ azokban _aki_ a _henyélés_  _talál_ Ezt az _igazság_ még a pogányok is üsmerték _hallgat_ mit mondanak _eziránt_ 

Otia si tollas periere Cupidinis arcus:
Contemptaeque jacent et sine luce faces
quaeritur Egistus quare sit factus adulter 
In promptu Causa _est_ desidiosus erat

Vigyáz _tehát_  _fia_ aszemérmetlenségnek erre a nagy _ok_ és minden _tehetség_  _elkerül_ azt ne maradgy _soha_  _hivalkodva_  _főképpen_ midön egyedül vagy


 A 2 _ok_ atisztátalanságnak az _étel_ és az _ital_ valo mértékletlenség amelyel lehetetlen meg _tartani_ a _tisztaság_ akár mely _kor_ is _de_  _főképpen_ az _ifjúság_ avérnek meleg volta a mely _forr_  _abban_ akorban igen fel gerjeszti a rosz _kívánság_ amidön pedig akülsö _ok_ is segittik azt ugy mint abór és a _jóllakás_  _akkor_ agyuladás meg nagyob _hallgat_ mit mond szent _Hieronimus_  _aki_ ezeket meg probálta azt mondgya _hogy_ az _Etna_  _hegy_ a _Vesuvius_  _hegy_ az _Olympus_  _hegy_ a mely _hegy_ szüntelen valo _tűz_ és lángot _okád_ nem _ég_ olyan nagy sebeségel mint az _ifjú_ velöi a midön azokot _felgyullaszt_ 
 a _bor_ és az _eledel_  _és_  _Eustochius_  _ír_ levelében _-e_  _szerint_  _beszél_  _hogy_  _ha_ atanáts _adás_ alkalmatos volnék _hogy_  _ha_  _hitel_ adnának nékem _aki_ már ezeket meg probdlta arra _int_ és _kényszerít_ alelket _aki_ a _Krisztus_  _jegyes_ akar lenni _hogy_ a _bor_ ugy _kerül_ valamint amérget ezek az _ördög_  _első_  _fegyver_ az _ifjúság_ ellen abor és az _ifjúság_  _dupla_  _felgerjesztés_ arosz _kívánság_ miért vetünk _olaj_ atüzre miért adunk annak a _heves_  _test_ olyat a mi még jobban _éget_  látod _fia_ mire _int_ ez a nagy szent _aki_  _oly_  _jól_  _tud_ az _ifjú_ vezetni _követ_ ezeket szorgalmatoságal _hogy_  _ha_ atisztaságot meg akarod _tartani_ 

A 3 _ok_ amelyet igen _kell_  _kerülni_ arosz _társaság_ és atisztátalan _beszéd_ nem lehet el _hinni_  _hogy_ ez a _két_  _dolog_ mint meg ronttya az _ifjú_  _tisztaság_ és _hogy_ menyin vannak olyanok akik _soha_  _addig_  _ebben_ a nyomorult vétekben nem _esik_ valamég azt másoktol meg nem _tanul_ és nem _hall_ mások _fajtalan_  _beszéd_ a mely _beszéd_ az _ifjú_ elmében olyan valamint a szikra a szalmában a melyben fel gerjeszti a szemérmetlen szeretetnek _tűz_ ez olyan rend _szerint_ valo _dolog_ az _ifjú_  _között_  _hogy_  _soha_ nékik ezeket nem mondhattyák se nem _kiálthat_ Távozatok el arosz _társaság_ ne _hallgat_ a rosz _beszéd_ vagy amint az Apostol mondgya meg ne _hagy_ magatokot tsalatni arosz _beszéd_ meg ronttyák aszokásokot

A 4 _ok_ az aszonyokal valo nyájas _társalkodás_ a mely igen veszedelmes Ez _fia_ az _ifjú_  _tisztaság_ egészen valo meg romlása és _gyakorta_ minek utánna atöbb veszedelmekben meg maradot volna _ebben_  _hajótörés_ szenved a _tisztátalan_ szeretet _könnyű_ bé szivárkozik az _ifjú_ elmékben a mely még inkáb _felgerjed_ annak _jelenvaló_ létiben _aki_ azt _okoz_ azért is 
  _int_ abölcs erre _hogy_ az aszonyok _között_ ne maradgy mert valamint a _köntös_ a mój _megterem_ ugy a _férfi_ is _hamisság_ az aszonyoktol _jön_ 

Hogy _ha_ az aszonyokal valo _társaság_ ártalmas az _ifjú_ a veszedelmesé és _halálos_ lészen _hogy_  _ha_ anyájaságra és a _barátság_  _fordul_ a szabados _beszéd_ az _ölelgetés_  _ha_ azt _kíván_  _hogy_  _tetszik_ és szeretesenek és _egyéb_  _efféle_ a melyek _közönséges_ az 
  _ifjú_ ezt _jól_ is nevezi szent _Hieronimus_ Principia moriturae virginitatis a _tisztaság_  _elvesztés_  _kezdet_  

Tegyük _ehhez_ atisztátalan vagy a _hiábavaló_  _tekintet_ az aszonyokal valo _társaság_ a szeretet a szemen megyen a szivben és _gyakorta_ a rosz szándék nélkül valo _tekint_ maga 
 után vétket _hagy_  _hallgat_ mire _int_ téged a szent lélek A szüzet ne nézed _hogy_ valamiképen meg ne botrankozal szépségiben: _elfordít_  _orca_ a _felékesíttetik_ aszszonyrol és az _idegen_ szépségét ne nezegesd: Az aszszonyok szépségéért sokan vesztek el és attol a _kívánság_ mint a _tűz_  _felgyullad_  _ó_ ! _fia_ mely szép _oktatás_ ez _megtart_ ezt az elmédben és vigyáz _tekintet_  _hogy_ meg ne állapodgyanak azon a mi ártalmadra lehetne E _szerint_  _cselekedik_  _akkor_ is a midön valamely szemérmetlen _kép_ látz


 Ted ezekhez még a _csókolás_ is a melyeket _gyakorta_ a _tisztátalan_  _gondolat_  _okoz_ ezekböl _sok_ féle vétkek _ered_ azért is nevezi ezt egy jó auctor az _ördög_ marásinak és a vétek zaloginak

Végtire _tesz_ még ezekhez a _tisztátalan_  _könyv_ is a melyek az elmék mirigye és a melyeket _kerülni_  _kell_ ezekröl mar szolottunk ennek elötte

Imé ezek aleg rendszerénteb valo _ok_ a szemérmetlenségnek ezeket igen _kell_  _kerülni_  _fia_ és visgáld meg magadban _hogy_ melyike uralkodik inkáb _benne_ és a midön észre veszed _igyekezik_ azt el _hagyni_ példanak okáért _hogy_  _ha_ ahenyélés légy szorgalmatos a munkában _hogy_  _ha_ amértékletlenség légy mértékletes _életű_ mind az _étel_ mind az _ital_ és mindenben


VI Articulus

Más _egyéb_  _különös_  _orvosság_ a
 _tisztátalanság_ ellen


 El _kerülvén_ a szemérmetlenségnek _ok_ szükséges még olyan _orvosság_ is _élni_ a melyek azt _elhagyat_ a többi _közül_ négyet adok _elöben_ a mellyek igen szükségesek ezen vétek ellen és igen _hasznos_  _hogy_ attol _megoltalmaz_ 

Az elsö az _imádság_ az Isten atisztaságnak _kezdet_ : tölle _kell_  _kérni_ ezt ajó _erkölcs_ és _kegyelem_ arra _hogy_ ellene álhass ennek a nyomorult _kívánság_  _indulat_ a mely szüntelen az elme ellen _támad_  _kér_ azt _fia_ minden nap és ne _tesz_ ugy mint szent Agoston _aki_ azt _kérvén_ attol _tart_  _hogy_ meg nyerje _hanem_ azt nagy _buzgóság_  _kér_ és _kíván_ meg nyerni _isten_ Cor mundum Crea in me Deus Én _isten_  _ad_  _tiszta_ szivet nékem és _egyenes_ lelket a mely el távozék ahamiságtol _ha_ azt alhatatoságal _kér_ meg nyered el ne felejttsed a szent szüznek ajánlani magadot

A második _orvosság_ a _gyakorta_ valo _gyónás_ valamely _okos_ papnak ez igen szükséges és _hasznos_ a _tisztátalan_ vétek ellen erröl már ennek elötte _elég_  _beszél_  _hanem_ tsak azt _tesz_  _hozzá_  _hogy_ meg láthasad mitsoda szükséges egy _értelmes_  _ember_ az _igazgatás_ 
 mivel szent Agoston _tizenhat_  _esztendős_  _kor_  _ebben_ a _tisztátalan_ vétekben lévén azon panaszolkodik _hogy_  _abban_ az _idő_ nem _talál_ olyan _okos_  _kéz_ a mely _kigyomlál_  _belőle_ a _tisztátalan_  _indulat_ a melyek nevekedtek _őbenne_ a _gyóntató_ papodnak 
 pedig erre _gond_ lészen Szent _Hieronimus_ minek utanna _elébeszél_  _hogy_ egy _klastrombeli_ superior mitsoda _okosság_ mentett meg egy _ifjú_ a nagy _kísértet_ a melyekben volt _utánatesz_  _hogy_  _ha_ ez az _ifjú_ egyedül lett volna _hogy_  _meggyőz_ azokot a _kísértet_  látod _ebből_  _hogy_ egy _okos_  _ember_ a segittsége mitsoda szükséges _hogy_  _meggyőzhet_ ezt a vétket

A _harmadik_  _orvosság_ a szent _dolog_ valo _olvasás_ és _elmélkedés_  _hogy_ az elmét jó _gondolat_ bé _tölt_ és a roszakot _onnét_  _ki_ rekesze illyenek a vétek nagyságárol valo _gondolat_ az Isten _igazság_ az ö nagy voltárol az ö _jó_ voltárol és más _ilyen_ a _halál_ valo _emlékezik_ az _ítélet_ és az _örökös_  _kín_  _igyekezik_ azon _hogy_ mindenkor ezekröl valo _gondolat_ legyenek elmédben erre valo nézve olyan _könyv_  _olvas_ a melyek ezekröl _tanít_ 

A 4 a munka ez az elmét _elfordít_ a rosz _gondolat_ és el veszi atesttöl az _idő_  _hogy_ az _okosság_ ellen _támad_ meg fogod probálni _hogy_ ezigen _fő_  _orvosság_  _hogy_  _ha_ 
 szorgalmatoságal _él_ véle szent _Hieronimus_  _eziránt_ egy szép példát _eléhoz_ magárol a mely néked _hasznos_ lehet azt mondgya _hogy_  _ifjúkor_ tsak magánosan apusztában ment volt _hogy_ ót jobban adhasa magát ajó erkölesre _de_ ót is nem szenvedhette _ifjúság_  _buzgóság_ a mely néki nagy és szüntelen valo _kísértet_  _okoz_ és noha azt _gyakorta_ valo _böjtölés_ akará meg _csendesíteni_  _de_ az ö elméje mindenkor tsak arosz _gondolat_  _forog_  _hogy_ pediglen azt _meggyőzhet_ annak jó módgyát _talál_ mivel egy sidó mester alá _ad_ magát _hogy_  _megtanul_ a sidó nyelvet adván ezt a nehéz munkát _az_ amelyet már _elkezd_ a _deák_ auctorok _tanulás_ Ez a munka olyan nehéz volt néki _hogy_  _sokszor_ félben is _hagy_ nem _gondolván_  _hogy_ véghez vihese _de_ a _tanulás_ nagy _kedv_  _ismét_  _elkezdet_ véle azö sulyos munkája nagy _haszon_  _megjutalmaztatik_ mivel meg nyeré amit _keres_ meg szabadulván anagy _kísértet_ és az után _kedves_  _csendesség_ vette _haszon_ munkájának És az _isten_  _hála_ adok mondá _hogy_ az én _keserű_  _tanulás_ magjábol mostanában _kedves_  _gyümölcs_ szedek


 _IX_ Rész

A _kísértet_ 

It a _kísértet_ szollok mert noha minden féle vétekröl lehet _kísértetni_  _mindazonáltal_ atisztátalan veteknek _kísértet_ inkab rendszerént valo _főképpen_ az _ifjú_ és nehezeb is ez ellen állani az igen nagy akadályára vagyon üdveségeknek Ez okáért szükséges öket arra _oktatni_  _hogy_ meg _tanul_ azokot meg gyözni


 _I_ Articulus

Hogy mi légyen a _kísért_ és _hogy_ 
mimodon lehet meg tudni _ha_ vétkezteneké
a _kísértet_ 

Kisértetnek _hív_ alélek _elébe_ tett valamely vétket _hogy_  _ő_ annak _cselekedet_ vihesék vagy pedíglen vétekre vivö _gondolat_ 

A lélek pedig _háromféle_  _engedhet_ avéteknek 1 meg _cselekedvén_ aroszat 2 Azt meg nem _cselekedvén_  _de_  _óhajtván_ azt meg _cselekedni_ 3 se meg nem _cselekedvén_ se nem _óhajtván_  _hanem_  _örömest_ és _gyönyörűség_  _gondolkodván_ avétekröl más képen is lehet mondani az akarat avétekre _hajolhat_  _cselekedet_  _kívánság_ és akarattal valo _gyönyörködtetés_ ebböl _két_  _dolog_  _következik_ : a melyekre _jól_  _kell_ vigyázni

1 Azt meg _kell_ tudni _hogy_ tsak avétekre valo _hajlás_  _tesz_ avétket ez igy lévén agondolat egyedül nem vétkes valamég az akarat reá nem _hajol_  _cselekedet_  _kívánság_ és _gyönyörködtetés_ és _ha_ szinte a _gondolat_ egy _darab_  _idő_  _tart_ is vétkes nem volna az akarat nélkül _de_ söt még _érdemes_  _dolog_ volna azt _ki_ vetni az elméböl

Másodszor _hogy_ meg lehesen üsmérni _ha_  _halálos_ vétetteneké valamely _kísértet_ nem _elég_ azt meg visgálni _ha_ aroszat meg tselekedtéké vagy _kíván_  _de_ azt _kell_ meg nézni _hogy_  _ha_ akaratbol valo _gyönyörűség_ volté a _gondolat_ mivel az akaratal valo _gyönyörűség_ a melyel _gondolkodik_ a vétkes _cselekedet_  _halálos_ vétek (:Erre igen _kell_ vigyázni mert _eziránt_ sokan _megcsal_ magokot _tartván_ azt _hogy_ tsak _akkor_  _enged_ a _kísértet_ a midön azt a roszat _kíván_ a melyel _kísértet_ :)

Mind azon _által_ szükséges még egy _dolog_ vigyázni a _hogy_  _kétféle_  _gyönyörködtetés_ vagyon a _kísértet_ az _egyik_ az amely _megelőz_ a vétekre valo _hajolás_ és a melyet a _kísért_  _kezdet_  _érez_ a másika a mely _követ_ a vétekre valo _hajolás_ ugyan ez is az akaratal valo _gyönyörködtetés_ a _feltett_  _dolog_ azért is vétek ez a második _gyönyörködtetés_ mert akaratal valo az elsö pedig nem akaratal lévén nem vétek

Erre valo nézve _hogy_  _megtudhat_  _ha_ vétkeztélé a rosz _gondolat_ valo _gyönyörűség_ azt _kell_ meg nézni _hogy_  _ha_ annak _hely_ adtálé és mint _hogy_ a _cselekedet_ nem lehet akaratbol valo _hogy_  _ha_ azt meg nem elözi az üsmerettség _hogy_  _tehát_  _ítélet_ lehesen _tenni_  _ha_  _hely_ adtálé annak a _gyönyörűség_ azt _kell_ meg tudni _ha_ azt észre vettedé és miképen viselted magadot az után _hogy_ észre vetted _tudniillik_  _hogy_  _ha_  _abban_ meg állapodtalé vagy nem mert _ha_  _abban_ meg állapodtál az akaratal volt és olyan formában vétkeztél és aza vétek vagy _halálos_ vagy _bocsánandó_ volt _halálos_  _hogy_  _ha_  _abban_ meg maradtál szánszándékal és akarattal _bocsánandó_  _hogy_  _ha_  _abban_ ugy maradtál: _hogy_ észre sem vetted magadot és _ha_ annak _teljesség_  _hely_ sem adtál


 _II_ Articulus

Hogy a _kísértet_ el nem lehet _kerülni_ 
és _hogy_  _idő_  _kell_  _készülni_  _az_  _hogy_ 
annak ellene ályanak


 Fiam az Isten szolgálattyára _járulván_ legy álhatatos az _igazság_ és _félelem_ és _készít_ a lelkedet a _kísértet_ ezekre a _bölcs_  _int_ és ezeket mindenkor elmédben _kell_  _tartani_ 
 a _bizonyos_  _dolog_  _hogy_  _itt_ nem lehet _élni_  _kísért_ nélkül a mi _élet_ szüntelen valo viaskodásbol áll az _írás_  _tanítás_  _szerint_ ollyan _ellenség_ vannak akik _bennünket_  _ostromol_ minden felöl _belül_ és _kívül_ láthato és láthatatlan képen a világ és a _külső_  _dolog_ szüntelen valo alkalmatoságokot adnak a vétekre az rendeletlen _kívánság_  _feltámadás_ szüntelen az _okosság_ ellen viszen minket az _ördög_  _aki_  _éjjel-nappal_ tsak a mi veszedelmünket lesi minden _erő_ tsak arra _fordít_  _hogy_ minket a _kísértet_  _ejthet_ 


 Hogy _ha_ ez a mindennek _ellenség_ az egész emberek ellen vagyon a _bizonyos_  _hogy_  _kísértet_  _nagy_  _erő_ azok ellen _fordít_  _aki_  _ő_ el _hagyván_ az Isten szolgálattyára _tér_ ezt a szent atyák is igy _tart_ és azok _között_  _inkább_  _ostromol_ az _ifjú_  _aki_ el akarná vonni az Isten szolgálattyátol _hogy_ még jó _idő_ lehesen _bizonyos_ veszedelmekben a mint ezt már meg mondottuk

Ez igy lévén _fia_ azt ne _csodál_  _ha_  _gyakorta_ valo _kísértet_  _érez_ se azt nem _kell_ nyúghatatlanságal szenvedni ez olyan _dolog_ amelyet el nem kerülheted A _kísértet_  _gyakorta_  _okoz_ az olyan rosz szokások a melyekben az _előbbeni_ vétkekért _esik_ némelykor az alkalmatoságoktol is _jön_ amelyekben szán szándékal veted magadot _ebben_ a _két_  _dolog_ másra nem panaszolkodhatol se másra nem vethetz tsak magadra ezen _két_ okon _kívül_ a _te_  _ifjúság_  _talál_ más _egyéb_  _kísértet_ valo _ok_ is ate _ellenség_ nyugodalomban nem _hagy_ vagy _ha_  _hagy_ is tsak azért _hogy_  _könnyű_ meg lophason _elkészít_  _hát_ magadot a _bajnok_  _elkészít_ a _fegyver_ magad _oltalom_ légy _bátor_  _kedves_  _fia_ nem egyedül _fog_ viaskodni az Isten veled lészen _győzedelmes_ tészen és a _győzedelem_ üdveséges _haszon_ nyeretet veled

Ezek a _kísért_ arra valok lésznek 1 _hogy_ magadot meg alázad és _tart_ avétekben valo _esés_ és _hogy_ vigyázásban légy az _imádság_ és más jó _cselekedet_  _által_ 2 _hogy_  _hovatovább_ jobban _meggyarapodik_ a jó _erkölcs_ és minden nap nevekedgyél _abban_ : mert valahányszor ellene állasz akisérteteknek mind anyiszor meg ujitod és _erősít_ az _isten_ tett _fogadás_  _hogy_  _ő_ meg nem bántod és az Isten is néked meg adgya _kegyelem_ a _kísért_ ellen

3 üdveséget szereznek néked és meg nagyobittyák menyben valo _boldogság_ 


 _III_ Articulus

Holmi olyan _gondolat_ melyek az elmet
 _megerősít_ a _kísértet_ 

A _kísért_ olyan _gondolat_ lévén mely a vétekre viszen a _bizonyos_  _hogy_ annak az elsö _orvosság_ az _hogy_ az elmét _megerősít_ olyan _ellenkező_  _gondolat_ a melyek _elfordít_ a roszrol a melyre _ingereltetik_ Imé _elöben_ adok némelyeket a melyek meg utáltathattyák veled a vétket _hogy_  _ha_ azokot _jól_  _meggondol_ a midön pedig a _kísértet_  _érez_ magadban illyen _gondolat_ legyenek


  _I_ Mit akarsz _cselekedni_  egy _cselekedet_ és egy szem pillantásban az Isten _kegyelem_ el veszted _ellenség_ lészesz méltatlanná lész _kegyelem_ meg fog utálni és _harag_  _esik_ ellene mondasz a menyeknek: el veszted mind azokot a _jó_ a melyeket valaha _cselekedik_ az _ördög_ rabjává lészesz és az _örök_  _kárhozat_ veted magadot _ó_ ’ _isten_ mitsoda veszedelem _-e_ ! _ó_ ’ _fia_  _gondolkodik_  _jól_ ezekröl a nyomoruságokrol

2 _de_ mi _ok_ valo nézve sietz arra veszedelemre egy rosz _gondolat_ nyomorult _gyönyörűség_ egy szemérmetlen _kívánság_ egy _tisztátalan_  _fertelmes_  _cselekedet_ a mely _gyönyörűség_ egy _kis_  _idő_  _tart_ és a mely _ha_ el mulik a _cselekedet_ tsak _keserűség_  _hagy_ maga után szomoruságot és a lélek üsméretnek _furdalás_ a mely nyugodalomban nem _hagy_ 


3 visgáld meg _jól_  _hogy_ kit akarsz meg _bántani_ A nem más _hanem_ egy olyan Isten _aki_ véghetetlen nagyságu _mindenhatóságú_  _felségű_ és szenttségü egy olyan Isten akit minden _teremt_ állatok _imád_  _aki_ elöt reszketnek az Angyalok ö ellene akarsz _támadni_ le akarod vetni magadrol ahozája valo _engedelmesség_ és azt mondani mint egy párt ütö (:non serviam:) nem szolgálok _te_  _féreg_ és nyomorult _ember_ szemben akarsz állani _teremtő_  _ó_ ! nagy Isten mitsoda méltatlanság _-e_  tudodé _fia_ azt _hogy_ mely nagyon meg _bosszant_ az _isten_ avétek az olyan nagy _dolog_  _hogy_  _jobb_ volna az egész világnak _felfordulni_ mint sem egy vétket _cselekedni_ 


 4 Hogy _ha_ az Isten elöt el rejthetnéd vétkedet és másut vétkeznél nem az ö szine elöt _talán_ nem volnál anyira vétkes _de_ az ö szine elöt akarsz vétkezni _tudván_  _jól_  _hogy_ lát tégedet _hogy_  _irtózva_  _tekint_ a vétket melyet akarsz _cselekedni_ leheté _ennél_ nagyobal _bosszantani_  _ha_  _gondol_  _hogy_ valaki meg lát _abban_ atselekedetedben meg pirulnál szégyenletedben és azt nem szégyenled _hogy_ az Isten maga lát és olyat _cselekedni_  _jelenvaló_ létében a melyet szégyenlenéd meg _cselekedni_ a leg aláb valo _ember_ is _jelenlét_ Leheté az _isten_  _ennél_ nagyob meg vetésel lenni _ó_ ! vak _ha_ az _isten_ meg akarod _bántani_  _keres_ leg aláb olyan _hely_  _ahol_ ne legyen és _ha_ olyat nem _talál_ szégyenelyed _hogy_ olyan _imádás_ valo szemek látnak vétkezni _és_  _tart_ olyan elöt vétkezni _aki_  _egyszersmind_ mind _bizonyság_ mind _bíró_ és _aki_  _megölethet_ tégedet _abban_ a szem pillantásban a melyben vétkezel

5 Fordittsad szemeidet annak _jóság_ akit meg akarsz _bántani_  _ki_ ellen _felkel_  nem más ellen _hanem_ ate menyei Atyád ellen _aki_ vetted létedet _aki_ adta néked mind azt valamit _bír_  _aki_ szüntelen _tart_ téged a kinek segittsége nélkül tsak a _kéz_ sem mozdithatnád azal a _levegőég_  _él_ a melyet ö _ad_ és _ha_ tsak egy szem pillantásig el _hagy_ semmivé lennél _megtekint_ magadot _tető_  _fogva_  _talp_ semmit olyat _benne_ nem _talál_ a mi _isten_ nem _jön_  _te_ pediglen mind ezek akegyelmek és _jótétemény_  _között_  _halálos_ vétekel akarod _ő_ meg _bántani_ meg vetvén _oly_  _adakozó_  _isten_  _jóság_  _oly_ jó Atyának szeretetét az ö tölle vett _java_ akarod _ő_ meg _bántani_ és _bosszantani_ Eregy _hálaadatlan_ és _természet_ nélkül valo _fiú_ az _oroszlán_ szeretik azt _aki_ öket _táplál_  _te_ pedig _kevés_  _megtart_  _bántani_ azt _aki_ vetted mindenedet


 6 Menyünk már az Isten _jóság_ arra a _megfoghatatlan_ mélységire szeretetének _kútfő_ a mely az ö _fia_ a _Krisztus_  _Jézus_  _kínszenvedés_ It _fia_  _itt_  _talál_  _orvosság_ a _nagy_  _kísért_ ellen is amelyeket másut fel nem _talál_ vessed szemeidet a _kereszt_  _felfeszíttetett_ üdvezitöre _aki_ rakva sebekel el merült a _fájdalom_ és _aki_  _haldoklik_ üdveségedért állapodgyék meg rajta mind nézésed mind _gondolat_  _megtekint_ és _elmélkedik_ mind arol a mit szenved _meggondol_  _hogy_  _teérted_ és ate vétkeidért szenvedi mind azokot lásd meg _ha_ ugyan volnaé olyan _kemény_ és _kegyetlen_ szived _hogy_  _megbánthat_ ate üdveségedért _haldokló_  _isten_ és _megfeszíthet_ ujontában egy _halálos_ vétekel _hogy_  _hogy_ ! _kedves_  _fia_ ate _bűn_  _felfeszíttetett_  _isten_ látása nem elegendöé _hogy_  _megtartóztat_ avétektöl a vér melyet üdveségedért _kiont_ nem lágyittyaé meg szivedet mind azoknak a _fájdalom_ melyeket _érte_ szenvedet nem leszené anyi _erő_  _hogy_ veled szeretessék _ő_  valamenyi seb vagyon rajta mind annyi száj _kiált_ néked Irtozál avétektöl szeresed _Jézus_  _te_ pediglen azokot a sebeket _tekintvén_ a vétektöl nem _irtózik_ a mely _felfeszít_ a _Krisztus_ se abüneidért _felfeszíttetett_  _Jézus_ nem szereted _ó_ ! _Jézus_ meg ne _enged_ ezt _hanem_  _cselekedik_ azt véghetetlen _jóság_  _hogy_ a _halál_ valo _gondolat_  _meghat_ szivünket a _kísértet_ a vétket meg utáltassa és _hogy_ inkáb meg halyunk mint sem ujontában _megbánt_ azt _aki_  _hozzá_ valo szeretetiért _meghal_ 


 _IV_ Articulus

Hogy mit _kelletik_  _cselekedni_ a _kísért_ 
 _iránt_ 


 Mihent észre veszed _hogy_ valamely _kísért_ szivárkozik elmédben annak semi _hely_ ne _ad_  _hanem_ vesd _ki_ elmédböl mindgyarást ezt a szent Atyák adgyák _tanács_  _főképpen_ szent _Hieronimus_ 

Hogy pediglen akisérteteket még _kezdet_  _ki_ lehessen elmédböl üzni vigyáz _két_  _dolog_ 
 1 Emeld fel elmédet az _isten_  _felfogad_ néki _hogy_ egész szivedböl ellene mondasz a _kísértet_ és annak _hely_ nem akarsz adni _kér_  _kegyelem_ segittségit és vess _kereszt_  _gyakorta_ szivedre _hogy_ el üzed _onnét_ üdveségednek _ellenség_ azt _fia_ el nem lehet _hinni_  _hogy_ mitsoda _foganatos_ az _imádság_ akisértetben _főképpen_ a midön a _Krisztus_  _halál_ valo _bizodalom_ együt vagyon ezen _imádság_ után mulasad magadot valamit munkálodgyál _olvas_  _beszélget_ vagy valamit _efféle_ a mely az elmét el _foglal_ meg fogod látni _hogy_ a _kísért_  _könnyű_ el mulik

Hogy _ha_ pediglen a _kísért_ el nem távoznék _könyörög_ nagyob _buzgóság_  _felfogad_  _hogy_ annak _hely_ nem _ad_  _foglal_ az elmédet valamely más _dolog_  _hogy_  _ha_ egyedül _találkozik_ igen jó valamely _külső_ aitatoságot magadban _felindítani_ ugy mint a szemeidet az _ég_  _felé_ fel _emelni_ a _kéz_ a melyedet verni _letérdepelni_ és az Isten segittségit _kérni_ igen jó a _halál_ valo _félelem_ is magadban _felgerjeszteni_ az _ítélet_ és az _örök_  _kárhozat_ 
 erre a _bölcs_  _int_ tégedet Emlékezél meg minden _cselekedet_ az utolso végedröl és _soha_ sem _fog_ vétkezni

A _kísért_ ellen még az igen _fő_  _orvosság_  _hogy_ a _kísértet_ ne tsak meg vesed _hanem_ még azt valamely _jó_ is _kell_  _fordítani_ példának okáért _olyankor_  _több_  _imádkozik_  _olvas_ valamely jó _könyv_ valamiben sanyargasad magadot  _ad_ alamisnát _tesz_ a _hit_ és a szeretetnek _cselekedet_ ugy a _töredelmes_ is az _ellenség_ azt látvan _hogy_ nem _hogy_ aroszra vinne _de_ söt még a jó _cselekedet_  _ad_ alkalmatoságot nyugodalomban _hagy_ ne _hogy_ a veszedelem _hely_  _jó_ vályék a _kísért_ 

 _de_  _fia_ mindenek felet arra vigyáz _hogy_ a _kísértet_ semmit ne remély a magad _erő_  _hanem_ mindent az Isten _kegyelem_ várj a _kísértet_  _jobb_ modal meg nem gyözheted mint _ha_ alázatoságal azt magadban meg vallod _hogy_ azok ellen semmit nem _tehet_ magadtol az Isten _kegyelem_ segittsége nélkiil mentól _kevés_  _bízik_ amagad _erő_ annál inkáb 
  _meggyőz_ azokot nézd meg mit mond szent Agoston nézd meg _Dávid_  _aki_ a _Góliát_ ellen _harcol_ egy ollyan _gyermek_ a kinek se _erő_ se _fegyver_ nintsen még is egy rettentö _óriás_ viaskodik _aki_  _tető_  _fogva_  _talp_  _fegyver_ vagyon _de_ mint _hogy_ az _isten_  _bíz_ azért _győzedelmes_ volt Te paisal és láncsával _jön_ reám én pedig a _mindenható_  _isten_ nevében megyek reád ezel abizodalomal a _föld_ veré _első_ ütésel _eszerint_  _kell_ viaskodni az üdveséged _ellenség_ az olyan _aki_ amaga _erő_  _bízik_ még az ütközet elött meg gyözetetik

Hogy pediglen az _isten_  _kegyelem_ lehesen nyerni akisértetekben azt _gyakorta_  _kell_  _kérni_ és _gyakorta_  _kell_  _járulni_ a szenttségekhez a melyek nélkül lehetetlen sokáig a _kísért_ ellen állani


V Articulus

Hogy mitsoda mesterségekel _megcsal_ 
az _ördög_ az _ember_ a _kísértet_ 
 _főképpen_ az _ifjú_ 

Az _ördög_ minden _erő_ a _kísértet_ tsak a _csalárdság_ áll erre valo nézve _hogy_ ellene lehesen állani tsak az ö _csalárdság_  _kell_ meg üsmérni azok sokan vannak _de_ azok _közül_  _három_  _feltesz_ a melyekel _hamis_ meg tsallya az _ember_  _főképpen_ az _ifjú_ 

Az elsö az amelyel meg nem engedi _hogy_ meg lásák és meg üsmerjék a roszat avétekben a melyet _cselekedtet_ vélek _de_ söt még az elméjekben _olt_ avétekben lévö _gyönyörűség_  _kedvesség_ és _hogy_ mitsoda nehéz az ellen állani és attol el _távozni_ 

Könyü meg látni _hogy_  _-e_ mitsoda nagy _csalárdság_ minden képen mivel a vétekben lévö rosz nagyob minden _kigondolható_ rosznál a vétekben lévö gyönyörüsóg pedig egy _kis_  _idő_  _tart_ és azt a szomoruság és a _keserűség_  _követ_ avétek ellen valo állás _ha_ nehéz is nem _tart_ sokáig és azt _édes_ és _kedves_ vigasztalás _követ_ a menyet meg _érdemel_ 

 _ó_ ! _kedves_  _fia_ ne _enged_  _hogy_  _ilyenformában_ meg tsalyon ate üdveséged _ellenség_ amidön valamely _kísértet_ akar vinni _tekint_ mindgyárt a roszat a mely _halálos_ vétek ne vigyáz a _gyönyörűség_  _hanem_  _meggondol_ mitsoda _keserűség_ fog adni avétek _ha_ azt _megcselekedik_ ne _tekint_ azt _hogy_ mitsoda nehéz és _bajos_ néked a vétek ellen állani _hanem_ ajusson _ész_  _hogy_ mitsoda _öröm_ és vigasztalásod lészen _ha_ az ellen állasz és _meggyőz_ 

A második _csalárdság_ a melyel meg tsallya az _ifjú_ az _ördög_ a _hogy_  _elébe_ adgya a _kísértet_  _hogy_ mely _könnyű_ azért abotsánat azt _meggyón_ik_ penitentziát _tart_ menyiszer _történik_ a meg _hogy_ a _kísértet_ a melynek alélek üsméret ellene akarna állani az Isten segittségivel ez a nyomorult _gondolat_  _jön_ az elmében azt _meggyón_ik_ azért penitentziát _tart_ és ezel a _gondolat_ nyomorultul avétekre adgyák magokot _hogy_  _hogy_  _ha_ azt _gondolhat_  _hogy_ az Isten el süllyezt a vétek után azt meg nem _cselekedik_  _de_ mint _hogy_  _bocsánat_ reménlesz tölle azért meg bántod minden _tartalék_ nélkül! _ó_ ! nyomorult azért vagy _gonosz_ mert az Isten jó azért _megbánt_ mert meg _bocsát_ néked _ó_ ! _fia_ mely _istentelen_  _gondolat_ az _ilyen_ ! _ha_ valaha _ilyen_  _gondolat_  _jön_ elmédben vesd _ki_ azt _onnét_ mint olyat a mely _káromlás_ és _ördögi_  _gondolat_ a melyel a vétkek mélységiben akar vetni

A _harmadik_  _csalárdság_ a _hogy_ minek utánna a _kísértet_  _ejt_ az _ifjú_ azt a veszedelmes _gondolat_ adgya az elméjekre és azt _elhitet_ vélek _hogy_ lehetetlen nékik a _kísért_ ellen állani és a vétektöl el _távozni_ ugy _hogy_  _ilyen_  _gondolat_ lévén semi _erő_ magokon nevegyenek és minden _tartalék_ nélkül a vétekben el merüllyenek

Az illyen _fertelmes_  _gondolat_  _ördögi_  _találmány_ és annál is _keserves_ mert veszedelmes 
 lévén _mindazonáltal_ igen _közönséges_ az _ifjú_  _között_ szegény _esztelen_  _kicsoda_ varáslot meg _titeket_  _hogy_ az _igazság_ világosabnak ne _tart_ a napnál nem latodé azt _hogy_ az illyen _gondolat_ mint meg _bosszant_ az üdvezitö _irgalmasság_  _aki_ vérivel _megérdemel_ nékünk a _kegyelem_ a melyel a _kísért_ ellen _kell_ állanunk és _aki_  _kéz_ nyujttya néked _hogy_ meg segittsen ez az _elhitel_ nem attol _jön_  _aki_ az üdveségre _hív_  _ha_ nem az _ördög_  _aki_  _teljesség_ el akar veszteni

 _kedves_  _fia_ ne _enged_  _hogy_ az elmédet meg tsallya sohais az _ilyen_ veszedelmes 
  _gondolat_  _hanem_ aleg nagyob _kísértet_ is _megemlékezik_ az üdvezitöd _irgalmasság_  _aki_  _soha_ el nem _hagy_ a _benne_  _bízó_ A nyomoruságok mondgya a _bölcs_  _körülvesz_ engem minden felöl és senki nem volt _aki_ meg segittsen _megemlékezik_  _irgalmasság_  _ó_ ’ én _isten_  _tudván_ azt _hogy_ meg segited azokot _aki_  _benne_  _bízik_ és engemet meg szabaditottál aveszedelemtöl

Imé ezek az _ördög_ a _három_ rend _szerint_ valo mesterségi a melyekel _él_ az _ifjú_ ellen valo _kísértet_ és mind a _három_ egy mást _követ_ mivel 1 el fedezi _előtte_ aroszat el hitetvén vélek _hogy_ a nem olyan nagy 2 _hogy_ azt _könnyű_  _elhagyhat_ végtire a midön már jó meszire vitte öket _akkor_ a véteknek _elhagyás_ rettentö nehéznek mutattya nékik azért _hogy_ ne _igyekezik_ azt el _hagyni_ vigyáz _jól_ erre a _háromféle_  _csalárdság_ 


VI Articulus

Hogy mitsoda _fogyatkozás_  _esik_ 
az _ifjú_ a _kísértet_ 

A vétken _kívül_ a melyben _esik_  _meghagyván_ magokot tsalatni a _feljebb_ meg mondot _csalárdság_ meg más _két_ veszedelmesekben _esik_ a melyekre igen _kell_ vigyáznod _hogy_ azokot _elkerülhet_ 

Az elsö a _hogy_ a midön _gyakorta_ valo _kísértet_  _esik_  _csakhamar_ el vesztik abékeséges _tűrés_ és minek utánna annak ellene állottak volna egy _darab_  _idő_ az utan el vesztik _kedv_ és meg adgyák magokot az _ellenség_ ez a _fogyatkozás_ igen _közönséges_ az _ifjú_ és ez néki nagy _hatalom_  _ad_ rajtok

Régenten _Betulia_ városát _Holofernesz_ meg szálván a város _elei_ az egész népel az _isten_  _kér_  _hogy_ szabaditaná meg öket _de_ látván _hogy_ az Isten meg nem _hallgat_  _oly_  _hamar_  _kérés_ a mint ök akarnák el végezék _hogy_  _öt_ nap mulva a várost fel adnák _ha_ adig segittség nem _jön_ a _bátor_  _Judit_ ezt _meghalván_ igen rosznak _talál_ végezéseket és meg is 
  _fedd_ rolla öket mondván kik vagytok _ti_ kik az urat _kísért_ nem _oly_  _beszéd_ ez _hogy_  _irgalmasság_ nyerjen _hanem_ inkáb _hogy_  _harag_  _indít_  _idő_ vetettetek _ti_ az ur _irgalmasság_ és ati akaratotok _szerint_ napol rendeltetek néki ugyan ezent _megszán-bán_ és azö _irgalmasság_  _könnyhullatás_  _kér_ 

Hasonlot mondok _fia_ néked amidön nyughatatlankodol a _kísértet_ nem remélvén _hogy_ az ellen álhass végtire meg adod magadot _ellenség_ és azal igen _megbosszant_ az _isten_ mert ugy nem _bízik_  _kegyelem_ és azt akaratod _szerint_ akarod el rendelni _holott_ nem ugy nyerik azt meg _de_ söt még _bizodalmatlanság_ méltatlaná _tesz_ magadot az ö 
  _irgalmasság_ el távoztatod _tőle_  _kegyelem_ és minden _tartalék_ nélkül avétekben _esik_ nem _fia_ nem igy _kell_  _cselekedni_  _békességes_  _tűrő_  _kell_ lenni a _kísértet_ és alázatoságal reménleni az Isten _kegyelem_  _aki_  _soha_ el nem _hagy_  _hogy_  _ha_  _előbbször_ el nem _hagy_  _ő_ azt _megtud_  _hogy_ még aleg nagyob szentek is voltanak a _kísértet_ valamint magad _megemlékezik_ szent pálrol _aki_ a _kísértet_ valo meg szabadulást _kérvén_  _isten_ ezt 
 a választ vevé Az én _kegyelem_  _elegendő_ néked mert az _érő_ az _erőtlenség_ végeztetik el

A második _fogyatkozás_ a melyben az _ifjú_  _esik_ a _kísértet_ a _hogy_ a midön ugy _történik_  _hogy_  _meggyőzetik_ egy szer az _ellenség_  _akkor_  _bátorság_ el vesztik a _fegyver_ el vetik és minden féle _kísértet_  _meghagy_ magokot nyeretni _ó_ ! _isten_ mely rettentö vakság azért fel adni magákot az _ellenség_ mert _egyszer_  _meggyőzettetik_ minek utánna el vesztették volna az Isten _kegyelem_  _felgerjeszt_ még _hovatovább_ inkáb az ö _harag_  _holott_ azt meg _kell_  _engesztelni_ a penitentziával mi _ellenkezik_  _ennél_ inkáb az _okosság_ 

Az _izraelita_  _összegyülekezik_  _hogy_ a _Benjámin_ nemzettségin _bosszú_ állanának valamely _irtóztató_ vétekért el veszték mind az elsö mind a második _harc_ noha sokal _több_ valának mint a _benjámita_ ezen a _két_ veszedelmen ök igen meg ütközének és szomorkodának _mindazonáltal_ el nem veszték _bátorság_  _hanem_ atabernaculum _elébe_ menének és ót sirtanak _böjtöl_  _könyörög_ és az Isten _harag_  _engesztelés_ áldozatokot ajánlának emeg lévén _fegyver_  _fog_ és _bátor_ menének a _harc_ a melyet meg nyerék és az _ellenség_ tsak nem mind meg ölék

Ihon _fia_ ezt a példát _kell_  _követni_ a _kísértet_ az egy szeri el vesztet _harc_ nem _kell_ meg ütközni _hanem_ az _isten_  _kell_  _folyamodni_ siratni _kell_ nyomorusagidot _bocsánat_  _kell_ tölle _kérni_ meg _engesztelni_  _harag_  _kérni_  _kell_  _kegyelem_ segittségit és minek utánna _bűn_ valo penitentziát _tart_ az Isten nevében _ismét_ a _fegyver_  _kell_ nyulni és _hűség_ viaskodni és az _eset_ nagyob vigyázásban _tesz_  _cselekedik_  _tehát_  _eszerint_  _fia_ és _követ_ ezeket _hűség_ 


VII Articulus

Hogy mit _kell_  _cselekedni_ a _meggyőzetett_ 
 _kísért_ után

Rend _szerint_ a _kísértet_ valo meg szabadulás után _két_  _fogyatkozás_  _esik_ az elsö a _hogy_ az _isten_  _hála_ nem adnak agyözedelemért a melyet vettek segittségivel a második a _hogy_ nem _igyekezik_ el _kerülni_ a _következendő_  _kísértet_ Ez a _két_  _fogyatkozás_  _okoz_  _hogy_  _oly_  _könnyű_  _megesik_ más _kísértet_ és meg is gyözetetnek Elöször mert az Isten azt akarja _hogy_  _hála_ adgyunk néki _jótétemény_ másodszor mert _aki_ magára nem vigyáz azt _hamar_ meg lopja és _meggyőz_ az _ellenség_ 

A _tehát_ igen szükséges _fia_  _hogy_ a midön valamely _kísértet_  _meggyőz_  _előbbször_ is azt _megköszön_ és _ad_  _hála_  _isten_ a _győzedelem_ üsmerd meg azt magadban _hogy_ a tsak egyedül ö tölle _jön_ és nem magadtol és _hogy_ az ö segittsége nélkül ezerszeris a _kísértet_  _esik_ 

Az ez után valo _kísért_ ellene állásához pedig _eszerint_  _készül_ 1 _felfogad_ az _isten_  _hogy_ minden _erő_ azok ellen _fog_ állani 2 _kér_ alázatoságal az ö segittségit 3 _feltesz_ magadban _hogy_ olyan modokal _él_ a melyeket már meg probáltad _hogy_  _elkerültet_ a _kísértet_ 

Hogy _ha_ ugy _történik_  _hogy_ valamely _idő_  _kísért_ nélkül _talál_ lenni né _bízik_ az olyan 
  _békesség_ és _csendesség_ mert a mint Szent _Gergely_ mondgya az _ellenség_  _csendesség_  _hagy_ egy _idő_ némelykor az olyanokot _aki_ sokat _kísért_ azért _hogy_  _könnyű_ meg lophasa öket a midön semmitöl nem _tart_ és a vétekben _ejt_ öket valamely nagy _kísértet_ Erre valo nézve vigyáz mindenkor magadra _kér_ minden nap az Isten segittségit és vesd _ki_ mentöl _hamar_ az elmédböl a vétkes _gondolat_ 


VIII Articulus

Nevezetes példa a melyböl meg láthatni
mint _kelletik_ a _kísért_ ellen állani

Azt egy régi igen _jól_ mondotta _hogy_ az út a melyet a letzkéböl _tanul_ igen _hosszú_  _de_ a 
 melyet a példábol _tanul_ a rövid és _hathatós_ azért szükséges olyanok példáit _elöben_  _tenni_  _aki_ viaskodtanak a _kísért_ ellen _hogy_ az ö példájokot _követvén_ a _kísértet_  _meggyőzhet_ 

A töb példák _között_ a melyeket _eléhozhat_ tsak a nagy szent _Hieronimus_ választom például néked _aki_ is olyan _ifjú_ volt mint magad az ö _kísértet_  _idő_  _soha_ olyan _kísértet_ nem is lész mint ö volt és _talán_ ö egyedül az Isten szolgai _között_ a kinek _ifjúság_  _inkább_ meg probáltatot a _kísértet_  _de_ ö azokot _dicsőséges_ mind _meggyőz_ nagy _hűség_  _elöben_ is _tesz_ azokot mind rendel ugy a mint maga le _ír_  _olvas_ nagy _figyelmetesség_ 

Ez a szent még _ifjú_ lévén minek utánna egy _darab_  _idő_  _tölt_ a világi _élet_ igen _kezd_  _óhajtani_ az Isten szolgálattyát és _teljes_  _megtérés_ üdveségin munkálodni fel _tesz_ magában _hogy_ a világot el _hagy_ és valamely pusztában menyen _hogy_ penitentziát _tart_ és egészen a jó _erkölcs_ adgya magát erre valo nezve _előbbször_ is _Jeruzsálem_ mene _hogy_ a szent _hely_ meglátogasa és _onnét_ a pusztában rejté magát

 _abban_ a _hely_ marada négy _esztendő_ azon _idő_ alat noha nagy sanyaruságokban _él_ is 
  _de_ szüntelen valo nagy _kísértet_ szenvede és ollyanokot _hogy_ szánakodásal _kell_  _írás_ 
  _olvasni_  _íme_ miket _ír_ egy áitatos aszonynak _ó_ ’ _ebben_ a nagy pusztában a mely _irtóztató_  _lakóhely_ a szüntelen valo sütö _verőfény_ miat _hány_  _jön_ elmémben a Romai _kies_ és _kényes_  _élet_  _teljes_ lévén _keserűség_  _félre_ valo _hely_  _keres_  _ahol_ sirathasam vétkeimet _iszonyodik_ a _cilícium_ az én _éktelen_  _tag_ minden nap tsak sirtam és suhajtoztam más ágyam nem volt _hanem_ a _föld_ se más _eledel_  _hanem_ a mitsodásal _él_ a pusztában lévö _barát_  _aki_ tsak vizet _iszik_ és nyers _fű_  _eszik_ még mikor _beteg_ is _ebben_ az állapotomban és rabságomban a melyben _tesz_ magamot _hogy_ a poklot _elkerülhet_ noha ót más _társaság_ nem voltam _hanem_ a scorpiokal és a vad állatokkal _mindazonáltal_  _gyakorta_ ugy _tetszik_ mint _ha_ a Romai aszonyok _gyülekezet_ lettem volna a _böjt_ miat az _ábrázat_  _elhalványodik_ volt _de_ az elmém a _tisztátalan_  _kívánság_ után _ég_ az el lankadot és mint egy nálamnál _elébb_  _meghal_  _test_  _érez_  _égni_ : a _tisztátalan_  _gyönyörűség_  _tűz_ 

Imé mitsoda _kísértet_ vala ez a szent _de_ nézd meg _hogy_ ez a nemes vitéz mint viselte magát az _ostrom_ 


 Ebben a _keserves_ állapotomban: minden _ember_ segittségtöl _meglévén_ fosztatva a _Krisztus_  _Jézus_ lábaihoz _borul_ azokot _könnyhullatás_  _öntöz_ valamint magdolna és a _feltámadt_  _test_ egy néhány _hét_ valo _böjtölés_  _hódoltat_  _emlékezik_ a többi _között_ arrol _hogy_ egész napokon és _éjszaka_  _kiáltoz_ik_ a segittség után és _kér_ az Isten segittségit azokban a viaskoddsokban és meg nem szüntem az _imádság_ és a melyem verésitöl _mindaddig_ valamég a _háborúság_ el nem mult és az Isten _kegyelem_ viszá nem adta a nyugodalmat és a _csendesség_  _fia_ mitsoda nagy példa ez

 _de_  _hallgat_ még mi _következik_ 


  _és_ mint _hogy_ az Isten az én _bizonyság_ mondgya ezen szent minek utánna _sok_  _könnyhullatás_  _ejt_ az _ég_  _felé_  _emel_ szemekel olyan nagy vigasztalást _érez_  _hogy_ ugy _tetszik_ mint _ha_ az Angyalok _gyülekezet_ lettem volna és _ki_ mondhatatlan _öröm_  _énekel_ ezeket a szókót a _te_ jó _illat_  _fut_ utánnad _ó_ én _isten_ 

 _ó_ ! mitsoda példa _fia_ ez arra _hogy_ akisértetek ellen _igyekezik_ állani _ó_ ! a mely nem tsak _csodálatos_  _de_ a melyböl mind magad _tanulhat_ mind azok is akik veled _egyidősű_ ebböl _három_  _dolog_  _tanulhat_ 1 _hogy_ a _kísértet_ meg nem _kell_ ütköznöd mivel ez a szent az ö _ifjúság_ a nagy sanyargatási _között_ és _távol_ minden vétekre vivö alkalmatoságoktol _sok_  _idő_ szenvedet _oly_ nagy _kísértet_ 2 _megtanít_ arra miképen _kell_ ellene állani akisérteteknek meg mutattya példájával _hogy_  _az_ szükséges a testi sanyargatás és az _imádság_  _de_ annak alázatosnak _buzgó_ és állandonak _kell_ lenni 3 azt is _megtud_  _hogy_ mi _követ_ rend _szerint_ a _kísértet_ valo _győzedelem_ a mely nem más _hanem_  _kedves_ és vigasztalásal valo _teljes_  _öröm_ a melyet _belső_  _érez_ el mondván ezel a szentel vony magad után _ó_ ’ én _isten_ és ate parantsolatidnak uttyában _fut_ 

 _ó_ ! _kedves_  _fia_ ez a szép példa _had_ legyen mindenkor szemed elöt a midön _kísértetik_  _gondolkodik_ a pusztában lévö szent _Hieronimus_  _aki_ a _kísért_ ellen áll a sanyargatásal sirásal _imádság_  _borulván_ a _Krisztus_ lábaihoz segittségit _kérvén_ magad is azt _cselekedik_ a puszta _hely_ legyen néked a _ház_  _ahol_ az _isteni_ segittséget vegyed a _kísért_ ellen _bizonyos_ is lehetz _abban_  _hogy_ az _imádság_ után az Isten _csendesség_  _küld_ és olyan _öröm_ és vigasztalást fog adni a mellyel még mászor is a _kísért_ ellen _fog_ állani és az üdvezitöt még _hív_ szolgálni


X Rész

Az akadályokrol melyek tsak a _gazdag_ 
 _ifjú_  _tekint_ 

Az akadályok a melyekröl eddig szolottunk _közönséges_ minden rendben és _hivatal_ lévö _ifjú_  _tekint_  _de_ mint _hogy_ a rendek és a _hivatal_  _között_ vannak olyanok a melyek _különös_ akadályokot _hoz_ magokal szükséges _hogy_  _az_ itt egy szót szollyak azok ahivatalok _különös_ a _gazdagság_ a nemeség az _egyházi_  _jószág_ 

A mi agazdagságot _illet_  _abban_ nintsen _kétség_  _hogy_ a _különös_ akadálya ne volna az üdveségnek mivel az Isten fia ezt maga _bizonyít_ mondván _hogy_ azok meg fojttyák 
 alelkekben az Isten _ige_ magját és meg nem _enged_  _hogy_  _meggyökerezik_ azokban és _gyümölcs_  _hoz_ ezek a szok nem tsak az _időskorú_  _beteljesedik_  _aki_ a _gazdagság_ valo szeretet inkáb uralkodik ezt a roszat még az _ifjú_ is lehet latni _aki_  _gyakorta_ a _gazdagság_  _kívánság_ nagy akadályokra vagyon

Ehez más _bizonyság_ nem _kívántatik_ a minden napi probán _kívül_ a mely meg mutattya _hogy_ az _gazdag_  _ifjú_ rend _szerint_ roszab _erkölcsű_ másoknál azt láthatni _hogy_ tsak a _gyönyörűség_ adgyák magokot restek a munkát _gyűlöl_ az elméjeket tsak _hiábavalóság_  _foglal_ nagyra vágyok a _gazdagság_  _óhajt_  _kevély_ magok felöl sokat álitanak a másokot meg vetök _engedetlen_ az _oktatás_ bé nem veszik és más töb _ilyen_ rosz _erkölcs_ vannak _benne_  _gyakorta_  _hamis_ és a rosz _cselekedet_  _hajlandó_  _ellenben_ pediglen az ollyanok _aki_ szegények vagy _középértékű_ az _isteni_  _félelem_  _él_ az üdveségeken munkálodnak a jó _erkölcs_  _elébb_ mennek ahenyélést _kerül_ a munkát szeretik a _tanulás_  _keres_ és azt _haszon_  _fordít_ És illyen formában az Isten áldását veszik magokra _aki_  _örömest_  _tesz_ jót az alázatosokal és az _ő_  _félő_  _ellenben_ 
 pedig _megvet_ a _kevély_ és azokot kik _erő_  _bízik_ és _sok_  _gazdagság_  _dicsekedik_ 

Ezeket azért mondom _fia_  _tudta_ adván _hogy_  _ha_ az Isten _gazdag_ rendben liozot evilagra arra igen vigyáz _hogy_ a _gazdagság_  _ok_ né légyen _kárhozat_ valamint _ok_ minden nap 
 sokaknak _sok_ számuakban nyilván _ki_ is tettzik ez az _igazság_ a melvet a _Krisztus_ mondot _hogy_ mitsoda nehéz a _gazdag_ üdvezülni _három_  _dolog_  _kell_  _tehát_  _cselekedni_ 

1 Azt el _kell_ magadal hitetned a mint az _igaz_ is _hogy_ a _te_  _gazdagság_ sokat árthat üdvesógednek _hogy_  _ha_ el nem _kerül_ az akadályokot a melyeket _okoz_ és _hogy_  _ha_ azt _jó_ nem _fordít_ 

2 Mászodszor meg _kell_  _tudni_ azokot az akadályokot _hogy_ magadot _megőrizhet_ azoktol 
 azok sokan vannak _de_ tsak egy nehányat _feltesz_ a _kevélység_  _engedetlenség_  _henyélés_ a _gyönyörűség_ arosz _társaság_ a _hízelkedés_ mind ezektöl _őriz_ magadot

Légy alázatos _gazdagság_ meg emlékezvén a szent Agoston mondásárol _hogy_ a _gazdagság_ a _kevélység_ szüli és mint _hogy_ minden _gyümölcs_  _különös_  _féreg_ vagyon a _gazdagság_ is vagyon a mely a _kérkedékenység_ és a _magahittség_  _meggondol_  _hogy_ a _gazdagság_ mitsoda veszedelemre _tesz_ minden nap mind az _isten_  _megbánthat_ mind magadot el vesztheted más részint pedig mitsoda nagy számot _fog_ néki adni azért _hogy_  _ha_ 
 azt _jó_ forditodé vagy sem mit _dicsekedhet_ik_ agazdagságokban a melyeket az Isten _elvehet_ egy _óra_ és a melyekel a mint a _bölcs_ mondgya valoságos _gazdagság_ nem szerezhetz ugy mint _bölcsesség_ és jó _erkölcs_  _hogy_  _ha_ pedig ezek nélkül szükölködöl minden _java_ olyan lesz mint egy _cifra_  _felöltöztetett_ ló _aki_ minden _ékesség_ tsak _okosság_ nélkül valo állat

Légy _engedelmes_ és _szófogadó_  _örömest_  _tanul_ és _örömest_ vegyed az _intés_ azt pedig _elhitet_ magadal _hogy_ mentöl nagyob és _gazdag_ vagy annál nagyob szükséged vagyon a _tanulás_ azért mert inkáb _megeshet_ik_ és a _te_  _fogyatkozás_ nagyob rosz _követhet_ mint a 
 szegényekét _kerül_ a _henyélés_ a mely _oly_  _természet_ a _gazdag_  _megemlékezik_ arol _hogy_ a _gazdag_ a mint az _írás_ mondgya az emberek munkáiban nintsenek és az _ember_ meg sem büntetetnek _de_  _félő_ mondgya szent _Bernard_  _hogy_ az _ördög_ meg ne büntetessenek

 _oltalmaz_ magadot agyönyörködtetésektöl _megemlékezik_ arol _hogy_ a _tisztaság_ mindenkor 
 nagy veszedelemben _forog_ a _gazdag_  _ház_  _ahol_ a _kényes_  _eledel_  _köntös_  _fekvés_ és más _sok_ illyen alkalmatoságok miat _ezer_ veszedelemben vagyon _jaj_ akik _gazdag_ vagytok kik _elefántcsont_ valo agyakban alusztok és _bujálkodik_ a _ti_ ágyaitokon kik _megeszik_ a _bárány_ a nyájbol és a _borjú_ a _csorda_  _közül_ kik a _bor_  _csésze_  _iszik_ és _jeles_ jó 
  _kenet_  _ken_ magatokot és a szegényeken nem szánakoztok az Isten fia meg azt mondgya _jaj_ néktek _gazdag_ mert el vettétek vigasztalástokot

Távoztasd el magadtol a rosz _társaság_ a mellyet a _gazdagság_  _könnyű_  _hozzá_ szoktattya


 Meg ne _hagy_ magadot tsalatni a _hízelkedés_ a mely mindenkor a _gazdag_  _követ_ és a mely meg ronttya elméjeket _főképpen_ az _ifjú_ a szent _Hieronimus_ mondása _szerint_ ne _ad_ semmi _hitel_ annak a mit _dicséret_ mondanak mivel vagy ollyanrol adnak néked _dicséret_ a mely nem _érdem_  _dicséret_ ugy mint rendedröl _gazdagság_  _termet_ és töb _ilyen_ vagy olyanokrol a melyek _benne_ fel nem _találtatik_ ugy mint a _tudomány_  _bölcsesség_ és a jó _erkölcs_ vagy _ha_ fel _találtatik_ is nem _tőle_ vannak az _első_  _dicsekedni_  _hiábavalóság_ a másikárol _bolondság_ a _harmadik_  _igazságtalanság_ mivel ugy magadnak _tulajdonít_ a _dicsőség_ a mely tsak az _isten_  _illet_ 

Még egy _harmadik_  _dolog_  _hátravan_ a mely nem más _hanem_  _hogy_ igen vigyáz aveszedelmekre a melyekre tészi a _gazdagság_ üdveségedet azt _jó_  _kell_  _fordítani_  _hogy_ segittse üdvezülésedet _eziránt_ pedig _jobb_  _tanács_ nem adhatok mint azt _hogy_  _követ_ a mit szent Pál _hagy_ a _gazdag_ 


 E világi _gazdag_ meg parancsold mondgya _Timóteus_  _hogy_  _kevély_ ne legyenek se reménségeket a _bizonytalan_  _gazdagság_ ne vessék _hanem_ az _élő_  _isten_ (: _ki_ nékünk mindeneket _bőséges_  _ad_  _táplálás_ :) _hogy_ jót _cselekedik_  _gazdag_ legyenek a jót _cselekedet_  _könnyű_  _adakozik_  _közöl_  _kincs_  _gyűjt_ magoknak _jövendő_ jó _fundamentum_  _hogy_  _elkap_ az _igaz_  _élet_  _ilyenformában_ akarja 
  _fia_  _hogy_ a _gazdag_  _él_  _gazdagság_  _ez_  _követni_  _kell_  _hogy_  _ha_ azt akarod _hogy_ a _tied_  _él_ veszesen tégedet _hallgat_  _hogy_ szent _Cyprianus_ mit mond néked Egy nagy _örökség_ igen nagy _kísért_  _hogy_  _ha_ annak _jövedelem_ szent _dolog_ nem _fordít_ és mentöl _ki_  _ki_  _gazdag_ a _jószág_ annál inkáb _kell_ azt vétkeinek váltságára _fordítani_ és nem azoknak szaporitására


XI Rész

A nemesek _különös_ akadályirol

Kissebséget _tesz_ a nemeségnek _hogy_  _ha_ azt a jó _erkölcs_ akadályi _köz_ akarnák _tenni_  _de_ az _igazság_ azal meg nem bánttyuk _ha_ azt mondgyuk _hogy_ a nemeségel valo roszul _éles_ nagy akadálya a nemesek üdveséginek és _gyakorta_ az is _ok_ veszedelmeknek és _kárhozat_ 

Tsak egy _kevéssé_ visgállyuk meg a nemesek _élet_ ez az _igazság_  _ki_ tettzik és nyilvánságosan meg láthatni _hogy_ rend _szerint_  _ennél_ meg romlottab se rosz _erkölcs_  _teljes_ rend _ennél_ nintsen


  _abban_ arendben uralkodik a _magahittség_ a mely mindeneket meg vettet vélek és mindeneket aláb valoknak _tartat_ náloknál tsak a nagyra vágyás és az _előmenetel_ vagyon az elméjekben minden _gyönyörűség_ alá vannak vettetve _bátor_ és _arcátlan_ a magok vétkit _ki_ nyilatkoztatni és azokban _dicsekedni_  _irigy_ a magok _haszon_  _kereső_ tsak magokot szeretök _igazságtalan_  _erőszakos_  _kemény_ és _gyakorta_ másokhoz _kegyetlen_  _főképpen_ az alattok valojokhoz _tűrhetetlen_  _haragos_ szitkozodok _káromkodó_  _bosszúálló_ nem akarván el szenvedni _kis_  _bántódás_ a mely tsak az ö _gondolat_  _jön_  _feltévén_ magokban _hogy_  _soha_  _egy_ se szenvedgyenek el _ó_ ! _isten_ mitsoda _élet_ az _ilyen_ ollyan _ember_  _aki_ a _keresztényi_ vallást _tart_ 


  _de_ a mi _keserves_  _ebben_ arendben az az _ocsmány_  _egymás_  _fegyver_ valo _kihívás_ és _ebben_  _oly_ igen el merült az ö elméjek _hogy_ nintsen olyan _óra_  _élet_ a melyben _kész_ ne legyenek meg verekedni _kis_  _megbántó_ szóért ez a _rosszindulat_ szüntelen valo _halálos_ vétekben _tart_ öket és az Isten _kegyelem_ nem _enged_ sohais öket lenni nem is szolok arrol _hogy_ avallást meg vetik _hogy_ mitsoda szabados és _istentelen_  _élet_  _él_  _főképpen_ a 
 mostani _idő_ menyin vannak _közötte_ olyanok akik azt mondgyák az _isten_ valamit az _istentelen_ mondanak néki a _Szentírás_ Távozál el _tőle_ és utaidnak _tudomány_ nem akarjuk _kicsoda_ a _mindenható_  _hogy_ szolgállyunk neki és mit _használ_ nékünk _ha_  _imádkozik_ néki 


 Nem _keserves_ dologé azt látni _hogy_ a _keresztény_ leg szeb része _oly_ igen meg légyen romolva és _hogy_ anemeség a mely a jó _erkölcs_  _jutalom_  _adat_ a mostanában a nemeseknek meg romlásokra és veszedelmekre vályék ugy anyira _hogy_  _gyakorta_  _jel_ a meg vettetésnek és _hogy_  _jobb_ let volna _ha_ a nemeseknek _nagy_ része aláb valo _família_ volnának mivel azt _jól_ mondgya egy az Atyák _közül_  _hogy_ mit _használ_ nagy lenni az emberek elött meg vetendö és nyomorult az Isten elött az emberek _tisztel_ és az Isten meg vesse parancsolni az ártatlanoknak és rabja lenni a rosz _kívánság_ egy szoval _boldog_ lenni ezen avilágon egy _kevés_  _idő_ és a máson nyomorult és _kárhozat_ lenni és 
  _örökké_ ezeket _kiáltani_ Mit _használ_ nékünk a _kevélység_ vagy a _gazdagság_ valo _kérkedékenység_ mit _hoz_ nékünk el multak mind azok mint az árnyék miért _eltávozik_ az _igazság_ utyátol

 _ó_  _kedves_  _fia_  _ha_ nemes vagy arra _kényszerít_  _hogy_  _gondolkodik_ valoságal magadrol és a veszedelemröl a melyre tészen nemeséged az üdveséged _iránt_ ne _hisz_ amagad rendének és _tart_ attol _hogy_ veszedelmedre ne legyen mentöl _feljebbvaló_ rendben vagy annál inkáb _tartozik_ jó _erkölcsű_ lenni _hogy_ magadot meg menttsed arended veszedelmitöl és _igyekezik_ azon _hogy_ a nemeséged ne legyen _ok_  _kárhozat_ erre valo nézve _követ_ ezeket

1 Tanuld meg azt _hogy_ mi légyen avaloságos nemeség a mely meg válhatatlan ajó _erkölcs_ ugyan ajó _erkölcs_ is _tart_ azt meg aztot ate _elei_ azö szóp _cselekedet_  _megjutalmaztatás_ adták volt _ha_  _követ_ öket jó _erkölcs_ : _megérdemel_ anemesi nevet _de_  _ha_ nem _követ_ nem vagy valoságos nemes

2 Tud meg azt _hogy_ az _ember_ rendeltetet nemeségen _kívül_ vagyon más _isteni_ nemeség a mely sokal _feljebbvaló_ amanál és a melyet a _kegyelem_ szerzik mert _ha_ a nemeség a _főrend_ levö szüléktöl valo születésböl áll mitsoda nemeség az _isten_  _fia_ és a _Krisztus_  _örökös_  _társ_ lenni és az ö _ország_  _bírni_ E _fia_ az a nagy és valoságos nemeség _ha_  _ilyen_ nemes vagy valoságos nemeséged vagyon _de_  _ha_ nem vagy akár minémü nemeséged legyen az emberek elött _de_ Isten elött utálatos vagy


 3 Ez igy lévén ne légy se _kevély_ se _kérkedékeny_ nemeségedért Igen rosz nemeség az mondgya szent Agoston _aki_  _kevélység_ meg vetendö Isten elött Ellenben pedig annál alázatosab légy _hogy_ nemes vagy a _bölcs_  _szerint_ mennél nagyob vagy alázd meg magadot 
 mindenekben és ugy _kedves_ lesz Isten elött _ehhez_  _hasonló_ szép _oktatás_  _ad_ szent 
  _Hieronimus_ a nemeseknek Ne _becsül_ magadot _feljebb_ másoknál nemeségedért: és meg ne vessed azokot _aki_ nem nemesek a mi vallásunk nem személy valogato az emberek rendét nem _tekint_  _hanem_ az _élet_ a szokásokrol _ítél_ a nemeséget az Isten elöt mas nemeség nintsen _hanem_  _hogy_ a véteknek ne szolgályanak az Isten elöt valo nemeség a _hogy_ a jó _erkölcs_  _fényeskedik_ 

4 Igyekezél azon _hogy_  _megtudhat_ a rend _szerint_ valo rosz _erkölcs_ a nemeségnek azért _hogy_ azokot _elkerülhet_ ide _feljebb_ némelyekröl szollottunk _kér_ minden nap az Isten _kegyelem_  _hogy_ azokban ne _esik_ és arra _ráemlékezik_  _hogy_ a nagy renden lévöket a nemeseket az Isten _igazság_ sokal _kemény_  _megbüntet_ mint sem másokot valamint a _bölcs_ mondgya Sap 6 7


 5 Fordittsad a jó _erkölcs_ nemeségedet _hogy_ lehet az azt _kérhet_  _két_  _először_  _ha_ nemes lévén jó _erkölcsű_ vagy a _te_ jó _erkölcs_ ugy mondván _kedves_ lesz Isten elöt szent _Bernard_  _szerint_  _aki_ azt mondgya _hogy_ az Isten noha a személyekben ne válogason is mind azon _által_ a nemesek jó _erkölcs_ valamivel elötte _kedves_ ezigy lévén ate nemeséged a jó _erkölcs_  _gerjeszthet_ teged másodszor másokot is arra vezethetz: a _te_ példád _foganatos_ lészen a mások elméjiben a _beszéd_  _hathatós_ lésznek az _intés_ több modod lészen a nyomorultak segitésében az nyomatakot inkab meg szabadithatod a veszekedéseket _gyakorta_  _megcsendesíthet_ a _haragtartó_  _megbékéltethet_  _követ_ mind ezeket az Isten meg áldgya nemeségedet és nemes lész mind _őelőtte_ mind az emberek elött


XII Rész

Az olyan _ifjú_  _egyházi_ kik _benefícium_ 
 _bír_  _különös_ akadályirol

Nem szollok itt _mindaz_ az akadályokrol a melyeket az _egyházi_  _jószág_  _okozhat_ az _egyházi_ üdveségiben _hanem_ tsak _az_ szollok a melyeket magad is _találhat_ azokban _ifjúság_ a _többi_ ennek a munkának a végin _fog_ szollani mostanában tsak négyet _feltesz_ 

Az elsö akadály a _hogy_  _egyházi_  _jószág_  _bírván_ még igen _ifjúkor_ a _benefícium_  _kedv_ az _egyházi_ rendre adod magadot _előbb_ mint sem arrol _tud_ választast _tenni_ és _talán_ arra se alkalmatos nem vagy se _isten_ nem _hívattatik_ és _talán_ még a mint egyakran _megtörténik_  _ellenkezés_ és _idegenség_ vagy _ehhez_ arendhez Ez az akadály igen nagy és meg _érdemel_  _hogy_  _jól_  _megfontol_ mert azok akik _eszerint_ mennek az _egyházi_ rendben _soha_  _kötelesség_ végben nem viszik és magokot _elkárhoztat_  _abban_ a roszul választot rendben azért _hogy_ nagy _kötelesség_ vonszon maga után és mint _hogy_ ez több jó _erkölcs_ és _tökéletesség_  _kíván_ mint a több rendek szükseges minek elötte arra adgyák magokot _hogy_ meg ért elmével végezenek arrol _hogy_  _megtudhat_  _ha_  _isten_ hivatattaké arra meg fogom mondani ez után ennek az akadálynak _orvosság_ 

A második akadály a _különös_ valo _kötelesség_  _jön_ a mely az _egyházi_  _jószág_  _jár_  _hogy_ szentül _él_ a _kereszt_ mindnyájan _tartozik_  _illendő_  _élet_  _élni_ vallásokhoz a mely szent _de_ a _klerikus_ és _aki_  _egyházi_  _jószág_  _bír_ arra még _köteles_ a rendeknek méltoságos voltáért a mely ö töllök szolgálattyokhoz _illendő_ szenttséget _kíván_ Ez a _kötelesség_ nagyobbá tészi az övétkeket vétkesebbé az _egyházi_ Isten elött: és ez az _ok_  _hogy_ a midön rosz _erkölcsű_ az Isten _harag_ és _elhagyás_ veszik magokra _honnét_ vagyon _hogy_ némelykor ök _gonosz_ mint mások a roszban _megkeményedett_ és a magok _megjobbítás_ nehezebek

A 3 akadály a _kötelesség_  _jön_ : a melyel _tartozik_ el mondani a _breviárium_ a melyet igen roszul viszik végben az _ifjú_  _beneficiarius_ noha azal _tartozik_  _halálos_ vétek alat és valahány nap el mulattyák mondani a _benefícium_ mind anyi napi _jövedelem_  _tartozik_ viszá adni ez az akadály igen nagy a _beneficiarius_ üdveségire mivel meg vetvén _hivatal_ olyan állapotban a mely _könnyű_ és _kevés_ munkával _jár_  _hozzá_  _tesz_ a _halálos_ vétkeket melyekben _esik_  _hivatal_ roszul valo végben viteliért _érdemtelen_  _tévén_ öket az Isten _kegyelem_  _sok_ más vétkekben és nagy rendeletlenségekben _ejt_ öket a mint ezt láthatni minden nap


 A 4 akadály a _kötelesség_  _jön_ a melyel _tartozik_ a _külső_ szemérmeteséghez és az _egyházi_  _köntös_ mert a mint _istenes_ mondgya atridentinumi _koncílium_ noha a _köntös_ ne _csinál_ is a _barát_  _mindazonáltal_ szükséges _hogy_ az _egyházi_ rendekhez _illendő_  _köntös_ viselyenek ugy _hogy_ akülsö képen valo _illendő_  _köntös_ meg mutasák a _belső_ valo jó szokásokot

 _de_ mostanában a _beneficiarius_  _főképpen_ az _ifjú_ nem _tud_  _hogy_ mi légyen ez a _kötelesség_ olyan _köntös_  _jár_ mint mások rövid _öltözet_ viselnek _gyakorta_  _illetlen_ szinüt _felékesített_ valamint a világiak _fodorított_  _hosszú_  _haj_ viselnek valamint az udvariak ez olyan _visszaélés_ a mely rettentö rendeletlenségeket _okoz_ a _beneficiarius_  _között_ akik azt _tart_  _hogy_ nem _tartozik_ magokot _megkülönböztetni_ se szokásokal se _köntös_ a világiaktol Ez az Anyaszent egyház _törvény_ ellen valo _engedetlenség_  _aki_ minden _koncílium_ panaszolkodik ezen rendeletlenség ellen és parantsollya a _beneficiarius_  _hogy_  _egyházi_  _köntös_ visellyenek E meg vetése mind a vallásnak mind az _egyházi_ rendnek a mint a _tridentinumi_  _koncílium_ mondgya mert ugyan is nem _igazságtalan_ dologé _egyházi_  _jószág_  _élni_ és nem akarni az _egyházi_  _jel_ viselni

Erre vigyázon akinek tettzik _de_ a mely _beneficiarius_  _eszerint_  _él_ a _kegyelem_ nintsen se _absolutio_ nem vehet _mindaddig_ még _egyházi_  _köntös_ nem visel _hogy_  _ha_ pedig anem rajta áll _hanem_ a szüléin a mint egyakorta _történik_  _olyankor_  _tartozik_ ezt a szüléinek _elébe_ adni és a szüléi nagyon vétenek nem tsak _akkor_ a midön _fia_  _egyházi_  _köntös_ nem _jártat_ az anyaszent egyház akarattya _szerint_  _hanem_ még _akkor_ is a midön _fia_ nem _kötelez_ olyan _köntös_ viselni

Hogy pediglen meg lehesen _orvosolni_ azokot az akadályokot _eszerint_  _cselekedik_ 

A mi az elsö akadályt _illet_ visgáld meg _ha_ vagyoné valamely nehézséged az _egyházi_ rendre és _hanem_ tekéllettedé el magadban _hogy_  _abban_ a rendben nem _fog_ menni mert _ha_ ez igy vagyon lélek üsméret _szerint_ a _benefícium_ meg nem _tarthat_  _tartozik_ azt el _hagyni_ és _tudta_ adni szüléidnek vagy másoknak _hogy_ semmi _kedv_ nintsen _egyházi_ lenni

Hogy _ha_ pediglen semmi _idegenség_ nintsen _de_ sött még _hajlandóság_ az _egyházi_ rendre tsak azért el ne hitesd magadal _hogy_ a _benefícium_  _elegendő_  _jel_ arra valo _hivatás_ mert _talán_ arra nem vagy alkalmatos ez okáért _kér_ minden nap az Isten _kegyelem_  _hogy_ üsmértese meg veled a rendet a melyben akarja _hogy_ szolgállyad

A töb _három_ akadályoknak _jobb_  _orvosság_ nem lehet mint a _hogy_ a _benefícium_ afellyebb meg mondot _három_  _kötelesség_ szorgalmatoságal vid végben Élly ajó _erkölcs_  _tesz_  _kedves_ Isten elött _ifjúság_ Az _isteni_ szolgálatot aitatoságal vid végben egy _beneficiarius_  _illendő_  _köntös_ visely a mely rend _szerint_  _hosszú_ legyen _főképpen_ vasárnapokon és _ünnepnap_ és a mikor a szenttségekhez _járul_  _egyéb_ napokon a melyeken _helyes_  _ok_  _hosszú_  _köntös_ nem viselsz _hanem_ rövidet aköntösöd _fekete_ legyen és visely rövid _haj_  _de_ mindenek felet az _egyházi_ szemermeteséget visellyed magad elött akár mely _köntös_ légy

Ha _eszerint_  _cselekedik_  _kedves_  _fia_ ugy fog veled _történni_ valamint Samuel profétával akit aszüléi még _gyermekkor_ szentelék az Isten szolgálattyára ez a _gyermek_  _oly_  _hív_ viselé magát a szent sátorban _hogy_ az Isten elött _kedves_ volt valamínt az _írás_ mondgya _hogy_ az Isten véle volt és a satorban valo szolgálattya _oly_  _kedves_ volt elötte _hogy_ profétának választá és az egész nép meg üsmeré _hogy_ ö volna az ur _hív_ profétája

Ez igy lévén _fia_  _ha_ az _egyházi_ rendben a melyre rendeltettél a _benefícium_ az _isten_  _hív_ szolgálod az Isten áldását adgya reád és segittségit adgya _hogy_ véghez vihesed annak _kötelesség_ 


NEGYEDIK _könyv_ 

Az _ifjúság_ szükséges jó _erkölcs_ 

E _fia_ a _fő_ része ate _oktatás_ az _elődbeni_  _három_ részek _ehhez_  _tartozik_ mert minek utánna _elöben_ adtam volna mitsoda _indulat_ vigyenek ajó _erkölcs_ mitsoda modokal nyerheted azt meg _hogy_ mitsoda akadályok fordithatnak arol el és melyeket el _kell_  _kerülni_  _ifjúság_ : már mostanában a _hátravan_  _hogy_  _elöben_ adgyam mint _követ_ azt a jó _erkölcs_ és meg mutasam azokot a jó _erkölcs_ a melyeket szorgalmatoságal _kell_  _megtanulni_  _ifjúkor_  _hogy_ valoságos jó _erkölcsű_ lehess


 _I_ Rész

Hogy az _ifjú_  _követni_  _kell_ akristust
 _ifjúság_ 

Mint _hogy_ az állando valoság _hogy_ minden _keresztényi_ áitatoság mind nagyban mind _kicsiny_  _abból_ áll _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_  _követ_ mindenek felet ezt az _isteni_ példát akarom _elöben_ adni mint a jó _erkölcs_  _tökéletes_  _forma_ a melyeket meg _kell_ magadnak nyerni és _ifjúság_ azokhoz szabni

Ugyan erre valo nézve mondgyak a szent Atyák _hogy_ az üdvezitö evilágra jövén _hogy_ az _ember_  _oktat_ és meg válttsa az _ember_ minden _kor_  _általmegy_  _hogy_ azokot meg szentellye és _hogy_  _ő_  _könnyű_  _követhet_ 


 Ez okáért mondgya szent _Ireneusz_  _gyermek_ lett a _gyermek_  _hogy_ megszentellye a _gyermek_  _kicsid_ lett _hogy_ meg szentellye a _kicsid_ és a maga személyiben példát adgyon nékik az áitatoságra és az _engedelmesség_  _ifjú_ let az _ifjú_  _hogy_ nékik példájok lenne és meg szentelné öket az Isten szolgálattyára

Az _ifjúság_ ennek a szentséges példájához _kell_  _tehát_  _kedves_  _fia_ szabni a _tied_ és rendelni 
  _cselekedet_ ö tölle _kell_ venni azokot a jó _erkölcs_ a melyeket _kell_  _követni_  _megtekint_ és _cselekedik_ a példa _szerint_ melyet mutattak néked

Az _evangélium_ pedig négy _dolog_ látunk a melyeket _cselekedet_ az Isten fia _halandó_  _élet_ valo _ifjúság_ 

Az elsö az ö magános _élet_ amelyet _él_ azon _idő_ alat nem akarván magát _ki_ nyilatkoztatni az _ember_  _hanem_ tsak az ö szent Anyának és szent _József_ : _hogy_ meg _tanul_ az _ifjú_ a _hivalkodás_ el _kerülni_ a mely _oly_  _természet_  _szerint_ valo az ö _kor_ és _oly_  _ellenkező_  _java_ és ne _keres_ a világ _becsület_  _hanem_ az _isten_ és a szüléjeknek _kíván_  _tetszeni_ 

A második az áitatoságnak és a vallásnak példája a melyet akart adni _ünnepnap_  _templom_ valo menetelével a _törvény_ parantsolattya _szerint_ noha arra nem vala _köteles_ atemplomban lévén a _doktor_  _hallgat_ és _kérdés_ tett töllök mint _ha_  _őtőlük_ akart volna _tanulni_ ö _aki_ mind a _doktor_ mind atörvénynek ura volt Etsudálatos példa a melyel meg akarta mutatni az _ifjú_  _hogy_ mitsoda szeretettel legyenek az áitatosághoz _hogy_ mitsoda _gond_ szolgállyák az _isten_ és munkálodgyanak üdveségeken advan magokot avallás _dolog_ ugy mint az _imádság_ az szent áldozatra a szenttségekre az Isten _ige_  _keresvén_ az olyanok _oktatás_  _aki_ az Isten _gondviselés_ alá rendelt

A _harmadik_ példa az a _csodálatos_  _engedelmesség_ a melyel volt szüléihez a melyröl ezt 
 mondgya az _evangélium_ viszá _tér_ velek názárethben és _engedelmes_ vala nékik ennek a példanak meg _kell_ szégyenitteni mindnyájan az _ifjú_  _aki_ rend _szerint_  _idegen_ az 
  _engedelmesség_ mitsoda szégyen _fia_ anéked a midön el mulatod a _tisztelet_ a melyel _tartozik_ szüléidnek _holott_  _előtte_ vagyon az _isten_ példája _aki_  _engedelmeskedik_  _teremt_ állatinak mit _felel_ az Isten _fia_  _engedetlenség_ a midön szemedre _hány_  _hogy_ maga _engedelmes_ volt azért _hogy_ néked példát adgyon piruly szégyenletedben _kevély_  _ember_ mondgya szent _Bernard_  _te_ magadot fel magasztalod a midön az Isten magát meg aláza


 A negyedik példa a melyet az _evangélium_ adgya _elöben_ az _Krisztus_  _ifjúság_ ez _Jézus_ nevekedik vala _bölcsesség_  _idő_ és _kedvesség_  _isten_ és az _ember_ ezen pedig nem _kell_ azt _érteni_  _hogy_  _belső_ ezek nevekedtenek volna akristus lelkében mert az ö lelke _teljes_ volt minden _tökéletesség_ még _fogantatás_  _hanem_ azt _kell_  _érteni_  _hogy_  _hovatovább_ jobban _ki_ mutatta naponként szent _cselekedet_ valamint a nap fel jötele elöt olyan _fényes_ valamint _dél_  _de_ azt mondgyuk _hogy_ mentöl _feljebb_ megyen annál _fényes_ mert _akkor_ az ö világosága _fényes_ tettzik a mi szemeinknek _hanem_ az _evangélium_ tsak azt akarja _megértetni_ a _keresztény_  _ifjú_  _hogy_  _igyekezik_ nevekedni a _bölcsesség_ és a jó _erkölcs_ és _elkerül_ azt a _közönséges_ vétkit sokaknak _aki_ tsak azért nevekednek az _idő_  _hogy_  _fogy_ az ártatlanságban siralomra méltó _dolog_ látni a _gyermek_  _hogy_ a meg romlás vélek együt nevekedik és _hogy_ mentöl inkáb nönek annál inkáb meg _tanul_ arosz _erkölcs_ a _hazugság_ a _tisztátalanság_  _kevélység_ 
  _engedetlenség_ és a szabad _élet_ valamint ezt szent Agoston _tapasztal_ magán: _Krisztus_  _Jézus_  _fia_ igy követiteké a _ti_ mestereteket azért lett _gyermek_  _hogy_  _könnyű_  _követhet_  _ő_  _hogy_  _élet_ sengéjit a jó _erkölcs_  _fordít_ és _ti_ azt arosz _erkölcs_  _tanulás_ adgyátok vessed szemeidet erre az _isteni_ példára _megtekint_ mint _visszaél_  _ifjúság_ és _megtanul_ a _keresztényi_ jó _erkölcs_ nevekedni _hogy_ pediglen _megtud_ mellyek azok _elöben_  _terjeszt_ azokot _egymás_ után


 _II_ Rész

Az _isteni_  _félelem_ 

Az elsö jó _erkölcs_ a mely néked szükséges az _isteni_  _félelem_ ez ahit után _fundamentum_ atöbinek Ezt az _írás_ abölcseség _kezdet_ nevezi és ugyan ezt is _kell_  _előbbször_ az _ifjú_  _oltani_ Erre valo nézve is salamon _tanítani_ akarván az _ifjú_ a maga példa 
  _beszéd_ ezen _elkezd_ szép _oktatás_ az _isteni_  _félelem_  _kezdet_ a _bölcsesség_ ugyan 
 azon _írás_ azt mondgya a szent _Tóbiás_  _hogy_ egy fia lévén akit még _gyermekség_ arra _tanít_  _hogy_ az _isten_  _fél_ és _hogy_ magát _óv_ minden vétektöl

Ezen a _félelem_ pedig nem _kell_ azt a _durva_ és szolgához valo _félelem_  _érteni_ a mely inkáb a veréstöl és a _büntetés_  _fél_ mint sem a vétektöl _hanem_ atisztelettel valo _félelem_ a melyel meg _tekintvén_ az _isten_ nagyságát _felség_ szenttségit _hatalom_  _igazság_ magadot meg alázad és mindenek felet attol _tart_  _hogy_ egy vétekért egy olyan nagy _hatalmas_ szent és _igazságos_  _isten_  _kegyelmesség_ kine _esik_ 

E _fia_ az az _isteni_  _félelem_ a mely a _bölcsesség_  _kezdet_ és a valoságos áitatoságnak _fundamentum_ ugyan erre is _int_ tegedet és ezt is _keres_  _hogy_ pedig azt meg nyerhesed _eszerint_  _cselekedik_ 

1 _kér_ azt minden nap _isten_ mivel ö annak akezdete mondgyad szivesen nékie _gyakorta_  _ó_ ’ én _isten_  _olt_ lelkemben _félelem_ a mely ugy _megtartóztat_  _hogy_  _soha_ meg ne bánttsalak tégedet

2 Légy mindenkor nagy _gondolat_ az _isten_ nagysága felöl ö _örökös_ ura mindeneknek véghetetlentekélleteségiben a _felség_  _bölcsesség_ szenttségben _jóság_  _hatalom_  _igazság_ minden _teremt_ állatok _ő_  _imád_ söt még az Angyalok is rettegnek elötte valami nagy ezen a világon az ö elótte tsak pór és valamint egy szoval _teremt_ mindeneket ugy egy szem pillantásban mindeneket semmivé _tehet_  _ó_ ’ nagy Isten nintsen senkiis 
  _tehozzád_  _hasonló_ mondgya a proféta nagy vagy és nagy ate neved _ó_ nemzeteknek _király_  _kicsoda_ ne rettegne _tetőlled_ 

3 Mindenek felet attol _tart_  _hogy_ az _isten_ meg ne _bánt_  _elsőbben_ is minden _cselekedet_ tsak ezt _kérd_ magadtol az Isten nem bántodiké meg azokban 

A midön az _isten_  _beszél_ mindenkor nagy _tisztelet_  _beszél_ és azon légy _hogy_ mások is _előtte_ más képen ne _beszél_ 


 _III_ Rész

Az _isteni_ szeretetröl

Hogy _ha_ az _isten_ nagysága minket arra _kötelez_  _hogy_  _ő_  _fél_ és _ő_ nagy _tisztelet_  _tisztel_ az ö _jóság_ arra _kötelez_  _hogy_ szeresük _félni_  _kell_ az _isten_ az ö nagyságáért a melyért ö véghetetlen _imádás_ méltó és szeretni _kell_  _ő_ az ö _jóság_ a melyert ö méltó 
 avéghetetlen szeretetre nem _kell_ ezt a _két_  _dolog_  _egymás_ el választani a _félelem_ és a szeretetet Az _isteni_  _félelem_  _kezdet_ az ö szeretetének mondgya az _írás_ és a szeretet _tökéletesség_ a _félelem_ A _ki_  _félelem_ nélkül vagyon a meg nem igazulhat és _aki_ nem szeret az a _halál_ marad

Szeretni _kell_  _tehát_ az _isten_  _fia_ mivel _hogy_ ne szeretnéd magát a _jóság_ és azt _aki_  _elsőbben_ szeretet tégedet _de_  _ő_ szeretni _kell_  _idő_ még _ifjúság_  _idő_  _kell_ azt _elkezdeni_ a mit _követni_  _kell_ egész _élet_ és _örökké_ az _isteni_ szeretet a mi utolso végünk az Isten nem más végre adot _-e_ világra _hanem_  _hogy_ szeresed és _hogy_  _teremtő_ üsmervén _ő_  _megad_ néki azt a mivel _tartozik_ a munka a mesterinek a _teremt_ állat a _teremtő_ a _gyermek_ az attyának az az a szeretetet _hogy_ pediglen tégedet erre még jobban _kényszeríthet_ minden _kigondolható_ jó _jótétemény_ volt _hozzá_ rendelvén tégedet arra _hogy_ azö _ország_  _bír_ el vesztél volt meg váltot tegedet azt pedig nem máson _hanem_ az ö _fia_  _halál_ a _kereszténység_  _megbecsülhetetlen_  _boldogság_  _hív_ tégedet ahitnek világával meg világositot és _kegyelem_ meg szentelt _gyakorta_ viszá vet _irgalmasság_ és _fia_  _köz_ viszá tett minek utánna nagyon _megbánt_  _ő_ és más több _ezer_  _jótétemény_ tett veled _ó_ ! _fia_  _hogy_ lehetne a _hogy_ ne szeretnéd az _isten_  _aki_ tégedet _oly_ igen szeretet

Az _isten_ pedig _két_ olyan _dolog_ vagyon a melyért _kell_  _ő_ szeretni az elsö az a _jóság_ a mellyel vagyon _hozzá_ minden _kegyelem_ és _jótétemény_ a második az a _jóság_ amelyet _bír_ magában és a melyért _örökös_ szeretetre méltó mivel _ha_ olyan lehetetlen _dolog_  _tesz_ is fel _hogy_ az Isten mivelünk semmi jót nem tett _megérdemel_  _mindazonáltal_ a mi _örökös_ szeretetünket az ö _örökös_  _jóság_ és veghetetlen _tökéletesség_ a melyeket _bír_ magában és a melyekért véghetetlen szeretetre méltó A midön pedig azt mondom _hogy_ szeretni _kell_ az _isten_ szollok mind az _egy_ mind a masik szeretetröl és azt _ér_  _hogy_ szeretni _kell_  _ő_ az ö _hozzá_ valo _jótétemény_ és nem tsak azokért ajokért _hanem_ azért a véghetetlen _jóság_ a mely ö magában vagyon a mely _jóság_ szeretetiben áll  az emberek és az Angyalok _örökös_  _boldogság_ 

 _de_  _fia_ arra vigyáz az _isteni_ szeretet _hogy_ valoságos legyen annak _különös_  _tulajdonságú_  _kell_ lenni mivel nem _elég_ az _isten_ ugy szeretni mint a _teremt_ állatokot _hanem_  _ő_ mindenek felet _kell_ szeretni szeresed a _te_ uradot _isten_  _teljes_ szivedböl az az inkáb mindeneknél ugy _hogy_ semmit ne szeress inkáb ö nálánál valamint nintsen ö nálánál se nagyob se szeretetre méltób

Egy szoval _hogy_  _megmond_ az _isteni_ szeretet _abban_ áll _hogy_ az _isten_ mindeneknél nagyobra _tisztel_ a világi _jó_ a _gyönyörűség_ a _becsület_ jó akaroidnál söt még _élet_ is ugy _hogy_  _soha_ ezeket ne szeresed az _isteni_ szeretetnek _kár_ és _hogy_  _kész_ légy _ezer_ inkáb ezeket el veszteni mint sem _elmulatni_ az _engedelmesség_ a melyel nékie _tartozik_  _ebben_ áll _tehát_ a valoságos _isteni_ szeretet és _enélkül_ lehetetlen az _isten_ szeretni se az üdveségnek uttyan lenni

 _kedves_  _fia_  _igyekezik_  _tehát_ azon _hogy_ meg nyerhesed magadnak ezt a _kedves_ szeretetet és _hogy_ meg ne tsallyad magadot a valoságos szeretet _hely_ tsak a _külső_ venni magadnak _íme_ ezeket a _cselekedet_  _kell_  _követni_  _hogy_ meg lehesen üsmérni ezek _által_  _ha_ valoságosan szeretedé az _isten_ 

1 Tarts és _irtózik_ avétektöl mindenek felet mert az az _isten_ nem tettzik és igen _ellenkezik_ az ö _jóság_ : _feltesz_  _gyakorta_ magadban _hogy_ azokot semmi _ok_ nem _cselekedik_ 

2 _kerül_ a menyiben lehet a _bocsánandó_ vétkeket mert az _isten_ nem _tetszik_ és noha _él_ töröllyék is az ö szeretetét _de_  _meggyengít_ és _kisebbít_ és a _halálos_ vétekre vezetnek

3 Igyekezél meg nyerni a néked szükséges jó _erkölcs_ és a melyeket az Isten _kíván_  _tetőlled_ A szeretetnek az a _tulajdonság_  _hogy_  _tetszeni_ akar annak a kit szeret _ha_ az _isten_ szereted _kedves_  _fia_ nem tsak azon _igyekezik_  _hogy_  _kegyelem_ meg maradhass az vétek _eltávozás_  _hanem_ még azon lész _hogy_ meg nyerhesed azokot a jó _erkölcs_ a melyekel _gondol_  _hogy_ ö néki _inkább_  _kedv_ lehetz

4 Tégyed _gyakorta_ mind szájal mind szivel az _isteni_ szeretetnek _cselekedet_ mindenek felet _óhajt_  _hogy_ az _isten_ szolgályák és szeresék _érdem_  _szerint_  _bán_ azt a midön látod _hogy_  _ő_  _megbánt_ és azt meg ne _enged_ a menyiben _tőle_ lehet _igyekezik_ mind szóval mind _példaadás_ másokal is szeretetni _ő_ 


  _de_ mindenek felet _fia_  _követ_  _idő_ ezeket és még _ifjúság_  _kezd_ szeretni azt akit szeretni _soha_ meg ne szünyél akármely _idő_  _kezd_  _ő_ szeretni _de_ a tsak _késő_ lészen és mindenkor el mondhatod valamint szent Agoston mondotta mely _késő_ szerettelek _ó_ ! régi és új szépség tegedet mely _késő_ szerettelek _kér_  _gyakorta_ azt a _kegyelem_  _hogy_ szeresed _ő_ ugy amint azal _tartozik_ és mond el néki szivedböl minden nap ezeket a szép szavait _Dávid_  _ó_ ’ én _isten_ akár a menyekben akár a _föld_ tsak egyedül tégedet szeretlek _te_ vagy az én szivemnek _isten_ és az én _örökös_ részem


 _IV_ Rész

A szülékhez valo szeretetröl


 A _ki_ az urat _fél_ mondgya a _bölcs_  _tisztel_ a szüléit és mint urainak ugy szolgál azoknak akik _ő_ nemzették igen is _fia_  _ha_  _isteni_  _félelem_ vagyon szivedben _tisztel_ szüleidet és azokot _aki_  _hatalom_ alat vagy ugyan ezt is parantsollya _tisztel_ Atyádot és Anyádot és _ha_ öket nem _tisztel_ se _isteni_  _félelem_ se szeretet nintsen _benne_ 

Mivel _abban_ nintsen _isteni_  _félelem_  _aki_ az illyen szent _dolog_  _megvet_ a melyet atermészet 
  _olt_  _bele_ és a melyet az Isten _oly_ szorosan parantsollya a _gyermek_  _oly_ nagy _fenyegetés_ alat A _ki_ az attyát nyomorgattya és az annyát el üzi _gyalázatos_ az és 
  _boldogtalan_ A _ki_ attyát és annyát meg átkoza annak szövétneke _eloltatik_ a setettségnek 
  _közepette_ A szemet melly _megcsúfol_ az attyát és a mely meg utállya az ö annyának 
 szülését vájják _ki_ azt a _holló_ és _megeszik_ azt a sasok _fia_ : Mely _gonosz_  _hírnév_ vagyon _aki_  _elhagy_ az attyát és meg átkoztatot az _isten_  _aki_  _megkeserít_ az annyát:

Adná Isten _hogy_ ezek a _fenyegetés_ az elmejekben lenne _oltva_ az olyan _gyermek_ akik valamenyire _elfelejt_ szüléjekhez valo _kötelesség_ 

Tegyük még ezekhez a _kemény_  _törvény_ a melyet adot Isten az _ótörvény_ arosz _gyermek_ ellen _elöben_  _tesz_ mind egészen _kér_  _olvas_  _figyelmetesség_ 


 Ha valamely _ember_ vak merö és _engedetlen_ fia vagyon _aki_ az attya vagy annya parantsolattyát nem _hallgat_ és _megdorgáltatván_  _engedni_ nem akar ragadgyák meg _ő_ és vigyék annak avárosnak véneihez és az _ítélet_  _kapu_ és mondgyák azoknak Ez a mi _fiú_  _engedetlen_ és vak merö a mi _intés_  _megvet_  _tobzódás_  _kő_ és paráznaságot és lakadalmokat _megkövez_  _ő_ aváros népe és _meghal_  _hogy_ el vegyétek agonoszt _közüle_ és az egész _Izrael_  _hallván_  _megfélemlik_ 

Imé ez az a _kemény_ törvény a melyet az Isten rendelt a vakmerö _gyermek_ ellen és _ha_ szinte ezt nem rendelte is az _evangélium_  _mindazonáltal_  _kell_  _tartani_ nem aláb valo képen az ö _harag_ és _bosszúállás_ a melyeknek _erő_ igen láttyuk tsak nem minden nap a láthato _büntetés_ a melyeket _bocsát_  _hol_  _elébb_  _hol_  _késő_ a _gyermek_  _aki_ el mulattyák ezt a szent ésszoros _kötelesség_ ez a vétek a _kettő_  _közül_ az _egyik_ annak a mellyet az Isten rend _szerint_  _megbüntet_ ez _élet_ alig _találtatik_ olyan _gonosz_  _gyermek_  _aki_ az Isten _ostor_ meg ne kostolná ez _élet_ a mely _gyakorta_  _kezdet_ az _örökkévaló_  _büntetés_ 

 _de_  _hagy_ ezeket a rettentö és _félelem_ valo _indulat_ az olyan _gonosz_ és vak merö elméknek _aki_ se _okosság_ se szeretettel nem lehet _kötelesség_ vinni _teneked_ pedig _fia_  _aki_ szivedböl akarnád az _isten_ szolgálni ezek a _fenyegetés_ nem szükségesek: _hogy_ pediglen veled _elhitethet_ mitsoda _tisztelet_  _tartozik_ szüléidnek tsak ezt mondom néked _hogy_ azt mind az Isten mind az _okosság_ akarja ugyan ezen _két_  _ok_  _javall_ szent pál a 
  _gyermek_ ezt a _kötelesség_ mondvan _fi_  _engedelmeskedik_ szüléiteknek mert az _igazságos_  _fi_  _engedelmeskedik_ mindenben szüléiteknek mert az _kedves_ az ur elött _tisztel_  _tehát_ szüléidet _fia_ meg _gondolván_ 1 _hogy_  _igazságos_ és _okosságos_  _dolog_ 2 Az _isten_ akarattya az a mely akarat ellen semmit nem _kell_  _soha_  _cselekedni_ 

A mely _becsület_  _tartozik_ pedig szüléidnek _négyféle_  _dolog_  _foglal_ magában ugy mint _tisztelet_ szeretetet _engedelmesség_ és segittséget

1 Légy nagy _tisztelet_  _hozzá_ mint olyanokhoz _aki_ vetted létedet Isten után vigyaz arra _hogy_  _soha_ meg ne vessed öket semmi féle _ok_ se _belső_ valamely _illetlen_  _gondolat_ se _külső_ szoval vagy valamely meg vetö _ábrázat_ vagy _cselekedet_ 
 vegyed _tisztelet_  _intés_ és _dorgálás_  _hallgat_  _fia_ mondgya a _bölcs_ az atyád 
  _oktatás_ és _él_  _had_ az anyád _törvény_ meg másut azt mondgya _hogy_ az _esztelen_  _megvet_ az attya _intés_ az _aki_ pedig _megőriz_ az ö _dorgálás_  _okos_ lészen

2 _különös_ szeretettel _kell_ öket szeretned


 Tellyes szivedböl _tisztel_ az atyadot és az anyád _fájdalom_ el ne feletkezél _megemlékezik_  _hogy_ nem születtél volna _hanem_ azok _által_ és légy _hálaadás_ azért _hozzá_ más képen pedig nem lehetz _hogy_  _ha_ nem szereted öket _de_ arra vigyaz _hogy_ annak a szeretetnek nem tsak _természet_  _szerint_ valo és _érzékenység_ szeretetnek _kell_ lenni _hanem_  _okos_ és Isten _szerint_ valonak _hogy_ pediglen Isten _szerint_ legyen szereteted azért szeresed öket mert az Isten azt akarja és ugy a mint ö akarja az az _hogy_  _főképpen_ az ö lelki _java_ és üdveségeket szeresed és ezeket _kér_  _isten_ nékiek

3 Engedelmeskegyél az ö parantsolatoknak és _gyorsaság_ vid végben az ö akarattyokot _de_  _engedelmeskedik_ a mint szent Pál _hagy_  _in_Domino_ az _isten_  _tudniillik_ mert az Isten azt akarja _tekintvén_ az _isten_  _aki_ ö általok parantsol néked mert ö parantsolya _hogy_  _engedelmeskedik_ nékik és a midön azt _cselekedik_ az _isten_  _engedelmeskedik_ : _ellenben_ pedig _ha_ azö parantsolatokot nem _követ_ az _isten_ nem _engedelmeskedik_  _ki_ veszem azt _hogy_  _ha_ az Isten _tisztelet_ ellen parantsolnának valamit vagy a magad _java_ ellen az illyen _két_  _dolog_ nem _kell_ nékik _engedelmeskedni_  _mindazonáltal_ igen _jól_ meg _kell_ visgálni adolgot és _értelmes_  _ember_  _tanács_  _kell_  _kérni_ ne _hogy_ a magad _ítélet_ meg tsallyad magadot a mint emeg _történhet_ik_ 

4 Tartozol meg segiteni öket szükségekben ugy mint _betegség_ szegénységekben _öregség_ és _közönséges_ minden testi és lelki szükségekben el _hagyni_ öket az illyen alkalmatoságokban olyan vétek amely _égrekiáltó_ vétek volna

Egy szoval _fia_  _hogy_ a szüléidhez valo _kötelesség_  _határ_ maradhas vigyaz _gyakorta_ ezen _két_  _ellenkező_ példákra Tekínsd meg aboldogtalan _Absolon_  _aki_ minden résziben meg szegvén az Attyához valo _kötelesség_ végtire nyomorultul valo _halál_  _talál_  _igazságos_  _büntetés_ vétkinek Meg más felöl visgáld meg _csodálatos_ példáját nem egy _ember_  _hanem_ magának az Isten _fia_  _aki_  _megtestesülvén_  _ember_ lett a válttságunkra meg alázta magát és _engedelmes_ volt az ö szent Annyához és szent _József_  _harmincesztendős_  _kor_ ö _aki_  _örökös_ ura volt mindeneknek _hogy_ meg mutassa példájával a _gyermek_ mitsoda _tisztelet_ legyenek szüléjekhez és _hogy_  _megértet_ veled mitsoda méltatlan és vétkes _dolog_ egy _féreg_  _hasonló_  _ember_  _engedetlen_ lenni azokhoz _aki_ vette létit minek utánna amenynek _föld_  _isten_ magát meg aláza és _engedelmeskedik_ annak _aki_ születni akart


V Rész

Hogy _ki_  _kell_ még másokot is _tisztelni_ 
az _ifjú_ 

Az atyák és az anyák után meg másokot is _kell_  _tisztelni_ 

1 Tisztelned _kell_ azokot akik _helyette_ vannak ugy mint atutoridot _báty_ 

2 A mesteridet _aki_  _gond_ vagyon reád ezek atyád _hely_ vannak néked és a mely _jó_ vész töllök ugy mint _tudomány_ és jó _erkölcs_  _meghalad_ a _földi_  _jó_ azért a _te_ mesteridnek szeretettel _engedelmesség_ és _hálaadás_  _tartozik_ 

3 _különös_  _kell_  _tisztelni_ a lelki atyaidot: és mind azokot _aki_ az üdveség uttyára _oktat_  _főképpen_ a _gyóntató_ atyádot _ehhez_ igen nagy _tisztelet_ légy szeresed mint üdveségednek szolgáját légy _engedelmesség_  _hozzá_ és _követ_  _tanács_ 


 Mindenkor _ész_ legyen szent Pálnak ez a szép _intés_ Engedelmeskedgyetek ati _előtte_  _járó_ és _birtok_ alat legyetek mert ök vigyáznak ugy mint kik számot adnak ati lelkeitekért


 4 Tisztellyed a _tisztelet_ méltó személyeket ugy mint az _egyházi_ renden lévöket az 
  _öreg_ a _fejedelem_ a _bíró_ ezek az Isten _kép_  _aki_ azért rendelte _hogy_ 
  _igazgat_ a világi _dolog_ az _ember_ mind ezekhez szeretettel _engedelmesség_ és _hűség_  _tartozik_ 


VI Rész

Az _engedelmesség_ 

Az _engedelmesség_ olyan jó _erkölcs_ a mely igen sziikséges az _ifjú_ ez olyan _fundamentum_ 
 jó _erkölcs_ a mely nélkül nem lehet állando az áitatoság _ezért_ is mondgya abölcs _hogy_ az _igaz_ elméje az _engedelmesség_  _elmélkedik_ mert ez igen szükséges módgya a jó _erkölcs_ el nyerésire

Azon _kívül_  _hogy_ ez szüksóges az _ifjúság_ emég ugy _illik_  _az_ az _kor_  _hogy_ ugyan mint 
 egy _tulajdon_ és _természet_  _szerint_ valo az _engedetlen_  _gyermek_ olyan mint egy _csoda_ egy régi auctor _elészámlálván_ avilágban lévö _sok_ rendeletlenségeket a _harmadik_ rendben _tesz_ az _engedetlen_  _gyermek_  _aki_  _oly_ rendeletlenség mondgya _hogy_ maga után mást vonszon

Szeresed _tehát_  _fia_ ezt a _kor_  _illendő_ jó _erkölcs_ a mely másként is _oly_ szükséges arra _hogy_ valoságos jó _erkölcsű_ lehess egész _élet_ alazatoságal és _örömest_  _engedelmeskedik_ szüléidnek mesteridnek és mind azoknak _aki_  _hatalom_ alat vagy

Azt mondám _hogy_ alázatoságal és _örömest_  _engedelmeskedik_ mert nem _elég_  _engedelmeskedni_  _hanem_  _jól_  _kell_  _engedelmeskedni_ akedvetlen _félelem_ és _erő_ valo _engedelmesség_ rabhoz _illendő_  _engedelmesség_ a melynek semmi _érdem_ nintsen se semmi árnyéka ajó _erkölcs_ 

A valoságos _engedelmesség_ a mi _kötelesség_ üsmerettségétöl szarmazik és attol akivánságtol a melyel _kíván_  _isten_  _tetszeni_ az elsö _ok_ arra viszen _hogy_ alázatoságal _engedelmeskedik_ és a másika arra _hogy_  _örömest_ és _gyors_  _engedelmeskedik_ 

E _szerint_  _kell_  _tehát_  _engedelmeskedni_  _ha_ azt akarod _hogy_  _engedelmesség_ jó _erkölcsű_ és Isten elöt _kedves_ légyen _eszerint_  _engedelmeskedvén_  _megtanul_  _idő_ nem amagad akarattyát _követni_  _hanem_ a másokét: a maga akarat veszti el _inkább_ az _ember_  _főképpen_ az _ifjú_ abölcs azt mondgya _hogy_ az _engedelmes_  _ember_ agyözedelmekröl _beszél_  _ha_  _engedelmes_ lész _ifjúság_  _megérez_ a _győzedelem_ a melyeket vész aleg nagyob _ellenség_ a mely a magad akarattya meg fogod látni _hogy_ mitsoda _hasznos_ volt ez a jó _erkölcs_ és egész _élet_ áldani fogod azért az _isten_ 


VII Rész

A _tisztaság_ 

Az _engedelmesség_ meg gátollya az _ifjú_ elméjiben a rendeletlenségeket és a _tisztaság_ atestieket el távoztattya

Ez olyan jó _erkölcs_ a mely _teljesség_  _kerül_ a _megtiltott_ testi _gyönyörűség_ és a mely azon _igyekezik_  _hogy_  _megfojt_ a _tisztátalan_  _gondolat_ és _kívánság_ mert azok _isten_ nem _tetszik_ 

Ez ajó _erkölcs_ mindennek szükséges _de_  _főképpen_ az _ifjú_ akik is _hajlandó_ léven a _tisztátalan_  _gyönyörűség_  _különös_ szükségek vagyon erre a jó _erkölcs_ 

 _de_ mint _hogy_ nintsen olyan kór a melynek eszükségeseb volna mint az _ifjúság_ nintsen is ollyan a melyhez ez _illendő_ volna és _hasznos_ mint az _ifjúság_  _ó_ ’ _fia_ adná Isten _hogy_ mind magad mind akik veled _egykorású_ meg űsmérhetnétek ennek a jó _erkölcs_ szepségit és _hasznos_ voltát


 Hogy _ha_ atisztaság _hasonló_ tészi az _ember_ az Angyalokhoz a szent Atyák mondása _szerint_ mivel a _gyarló_  _test_ az Angyalok _tisztaság_  _követtet_ vélek _főképpen_ az _ifjú_  _megbizonyosodik_ ez a mondás mert az ö _idő_ nem lévén anyira meg romolva a vétekel az ö _tisztaság_ inkáb is _hasonlít_ a menyei lelkek _tisztaság_ 

Hogy _ha_ atisztaságnak vagyon valamely része amartyrumságnak _dicsőség_ valamint szent _Hieronimus_ mondgya a _kemény_ viaskodásért a melly _gyakorta_ nem aláb a _kín_  _inkább_ az a _dicsőség_ az _ifjú_  _tisztaság_  _illet_ mivel a viaskodas melyet szenvednek mind nagyob mind _gyakorta_ valo mint sem amásoké szent _Bernard_ azt mondgya _hogy_ vagyon még _három_ vér nélkül valo martyrumság aböségben valo mértékleteség valamint _Dávid_ és _jobb_  _cselekedik_ az _adakozás_ aszegénységben a melyet _követ_  _Tóbiás_ és az _özvegyasszony_ és a _tisztaság_ az _ifjúság_ amelyet meg _tart_  _József_  _Egyiptom_ 


 Egy szoval _fia_  _inkább_ az _ifjú_  _feltaláltatik_ ez a szép _dicséret_ a melyet az Atyák adnak a _tisztaság_ mondván _hogy_ az virága és _ékesség_ a szokásoknak _tisztelet_ a _test_  _fundamentum_ a szenttségnek és _eredet_ minden jó _erkölcs_ mivel a _bizonyos_  _hogy_ atisztaság egy _ifjú_ nagy _fundamentum_ a jó _erkölcs_ és _hogy_ minden jót remélhetni egy _tiszta_  _életű_  _ifjú_ a _bizonyos_ lévén _hogy_ valamint az Isten lelke nem lakhatik a szemérmetlen szivekben ugy _kedvesség_ is marad atiszta lelkekben és bé _tölt_ azokot malasztival

Rufinus azt _ír_ náziai szent _Gergely_ felöl _hogy_ még igen _ifjúkor_ látása volt a melyben _két_  _rendkívül_ valo szépségü személyek néki _megjelenik_ és mint _hogy_ szemérmetes lévén nehezen _tekint_ reájok azok a személyek mondák néki _ifjú_ a mi _jelenvaló_ létünkön meg ne haborodgyál mi _egytestvér_ vagyunk minket _te_  _jól_ üsmersz az _egyik_ a neve a _bölcsesség_ a másikának a _tisztaság_ : mi tegedet _jön_ látogatni mert mi nékünk _kedves_  _lakóhely_  _készít_ lelkedben

Ebböl látod _fia_  _hogy_ a _tisztaság_ meg válhatatlan abölcseségtöl és _hogy_ az _ifjú_  _aki_ annak adgyák magokot azért az Isten _kegyelem_ és áldását adgya reájok

Igyekezél _hát_ meg nyerni ezt a szép jó _erkölcs_  _de_ azt is _megtud_  _hogy_ ezt egy nehány féle képen lehet el veszteni _gondolat_  _kívánság_  _beszéd_ és a _tisztátalan_  _cselekedet_  _de_ nem tsak _cselekedet_  _kell_  _tiszta_ lenni _hanem_  _gondolat_  _kívánság_ és _beszéd_ is és mindenben valami egy _kevéssé_ meg sérthetné atiszteséget


VIII Rész

A szemérmeteségröl

Valamínt _hogy_ afák _gyümölcs_  _teremvén_ levelet is _hoz_ egy szers mind a _gyümölcs_  _oltalom_ ugy az _isteni_ szeretet _tisztaság_  _helyheztetvén_ alélekben ugyan oda szemérmeteséget is tészen annak _őrzés_ mivel atisztaság meg nem maradhat a szemérmeteség nélkül a mely _igen_ szükséges annak _megtartás_ 


 A _tisztaság_  _irtózik_ atisztátalan _gondolat_  _kívánság_ és _cselekedet_ a szemérmeteség el távoztattya mind azokot a _külső_  _dolog_ a melyek _okozhat_ azokot a _gondolat_  _kívánság_ és _cselekedet_ ugy mint a rosz _beszéd_  _illetlen_  _tekintet_  _csók_ és mind azokot a melyek egy _kevéssé_ meg sérthetnék a _tisztaság_ a szemérmeteség olyan jó _erkölcs_  _tehát_  _hogy_ az illyen _dolog_ el távoztattya és azokot el nem szenvedheti se magában se másokban _hogy_ azokért meg ne pirullyon valamint ezt szent _Ambrus_ fel _tesz_ az _officium_ ez a jó _erkölcs_  _inkább_ az _ifjú_  _illet_ 

Mert valamint mondgya szent _Bernard_  _hogy_ noha minden _idő_ szükséges ezt a jó _erkölcs_  _követni_  _mindazonáltal_ enagyob _fényesség_ tettzik _ki_ az _ifjúság_ mí szeretetre méltób 
 mondgya mint egy szemérmes _ifjú_  a szemérmeteség mitsoda szép és _gazdag_  _ékesség_ egy _ifjú_  _élet_ és az _orca_ mitsoda jót nem remélhetni a szemérmetes _gyermek_ felöl _bizonyos_  _jel_ is az _jóindulat_ semmi annál jobban nem liasonlit agalambhoz valo _együgyűség_ se annál nagyob _bizonyság_ nem lehet az ártatlanságnak a _fáklya_ a _tisztaság_ szüntelen is világosittya azt _hogy_ az elmében ne szivárkozék valamely olyan _tisztátalanság_ a melyet ö mindgyárt _ki_ ne _jelent_ és igy el üzi alélekböl avétket meg _tart_ a _tisztaság_ alélek üsméretnek _dicsőség_ a _tisztesség_  _őrző_ az _élet_  _ékesség_ a jó _erkölcs_  _lakóhely_ a jó _erkölcs_ sengéje atermészetnek _tisztelet_ és _jel_ minden _tisztesség_ 

Ezzel ajó _erkölcs_  _ellenkezik_ aszemérmetlenség vagy az _arcátlanság_ a mely semmiért meg nem pirul ez a rosz _erkölcs_ anyira utálatos egy _ifjú_ a menyire a szemérmeteség _benne_  _kedves_ ejele az igen rosz _természet_ és ez anyira _eredet_ a _sok_ rosz _erkölcs_ valamenyire a szemérmeteség annya _sok_ számu jó _erkölcs_ 

Igyekezél _fia_ meg nyerni ezt a szép jó _erkölcs_ ne _elégedik_ tsak azal meg _hogy_ a _tisztátalan_ vétket _elkerül_  _hanem_  _elkerül_ még mind azt is a mi arra vihetne  és a mi _ha_ tsak egy _kevéssé_ is meg sérthetné atisztaságot valamint _cselekedik_ mind azok akik atisztaságot szeretik azt _ír_ szent _Bernardinus_ felöl _hogy_ a midön ugy _történik_  _hogy_ valaki valamely _tiszteletlen_ szót mondot elötte ö azon ugy meg pirult mint _ha_ artzul _csap_ 


 _IX_ Rész

A modos maga viselésröl

A szemérmeteség után a modos maga viselés szükséges az _ifjú_ 

A szemérmeteség arra vigyáz _hogy_  _eltávoztat_ minden olyan _külső_  _dolog_ a melyek _ellenkezik_ atisztaságal és amelyeket nem szenvedheti se magában se másokban A módóság pedig el _kerül_ mind azt valamí _illetlen_ és rendeletlen volna _külső_ ugy mint a _tekintet_ ajárásban aköntösben a _beszéd_ ezeknek rendeletlenségek _jel_ a rendeletlen elmének

Ezt ajó _erkölcs_ igen _kell_  _kívánni_ egy _ifjú_ mert ebizonyos _jel_ a _belső_ jó _erkölcs_ és az _okos_ elmének az elmét a _cselekedet_ üsmerik meg és az _ember_  _okosság_ a _külső_ 
 maga viselésiböl az _írás_ azt mondgya _hogy_ atekéntetböl üszmérszik meg az _ember_ és az _ábrázat_ ütközetiről üsmértetik meg az _értelmes_ atest _öltözet_ és afogak nevetése és az 
  _ember_  _járás_  _bizonyság_  _tesz_  _felőle_ Ezért is mondgya szent _Ambrus_  _hogy_ a _test_ állásárol üsmerik meg az elmének mi voltát és _hogy_ a _külső_ mozgások mint egy olyan _szózat_ a mely meg üsmérteti az elmét

Ez igy lévén _fia_  _ha_  _okos_ rendes elméd vagyon a _kitetszik_ a _te_ modos _külső_ magad viselésedböl _de_  _ha_  _külső_ rendeletlen magad viselése vagyon a _bizonyos_  _jel_  _hogy_ az elméd _gyenge_  _tétovázó_  _gondolatlan_ semmi _hasznos_  _dolog_ nem alkalmatos és a mely tsak a _hiábavalóság_ adgya magát ez a _külső_ rendeletlenség mostanában igen rosz _jel_ és a _jövendő_ igen roszul _ítélhetni_  _felőle_ 

Nazianus szent _Gergely_  _Julianus_  _aposztata_ ellen valo elsö _oratio_ azt _ír_  _hogy_ együt _tanulván_ véle _ifjúság_ romában még _akkor_  _megjövendöl_  _felőle_  _hogy_ igen _gonosz_  _ember_ válnék _belőle_ látván rosz maga viselésit és rendeletlen _cselekedet_  _sok_  _dolog_ láthattak _benne_ : mondgya a melyek semmi jót nem _jelent_ a _fej_ szüntelen mozgatta a szemei _elfordul_ és _irtóztató_ voltak a lábai _tántorgó_ az _ábrázat_ meg vetö a nevetése _arcátlan_ a _beszéd_  _akadályozó_ a _kérdés_  _ostoba_ a _felelet_ még _esztelen_ egy szóval még _akkor_  _előre_ el láttam _hogy_ mi lész még ez után _belőle_ és minek utánna _jól_ meg visgáltam volna egy nehány jó akaroimnak mondám _ó_ ! mitsoda _csoda_  _táplál_ roma varosa

Hogy pediglen ezt a szükséges jó _erkölcs_  _követhet_  _íme_  _eszerint_  _cselekedik_ 

1 Igyekezél azon a menyiben _tőle_ lehet _hogy_ ne legyen semmi _illetlen_ se _furcsaság_  _tekintet_  _járás_ se _kéz_ mutogatásidban mutas _kegyes_ és nyájas _ábrázat_ szép _helyes_ magad viselö légy a mely _jel_ legyen az _okosság_  _igyekezik_  _ilyen_ lenni akár mely _hely_ és akar mely személyekel légy a _feljebbvaló_ azért mert _tisztelet_  _tartozik_ nékik a magadhoz _hasonló_ vagy aláb valokal mert jó példával _tartozik_ nékik söt még mikor 
 egyedül vagy is mert mindenkor Isten elött vagy az _okos_ és jó rendben valo elme mindenkor modoson viseli magát nem azért _hogy_ az _ember_  _tetszik_ (a _hivalkodás_ volna:) _hanem_  _hogy_ az _isten_  _tetszik_ A _ti_  _csendes_ magatok viselése nyilván légyen minden _ember_ mert az ur _közel_ vagyon mondgya az apostol

2 Mindenek felet a _templom_ modos és _illendő_ magad viselése légyen az az _isten_  _ház_ az _imádság_ és az _imádás_ rendeltetet _hely_ nagy _tisztelet_  _kell_ oda bé menni vigyáz 
 magadra mondgya abölcs a midön az Isten _ház_ mégy ót nagy _tisztelet_  _kell_ lenni alázatos és áitatoságal a mint _illik_  _az_ a szent _hely_ oda menni szemtelenül mint valamely _közönséges_  _ház_ minden _tisztelet_ nélkül és ót maradni _illetlen_ ide s’ _tova_  _tekinteni_ szükség nelkül _beszélni_  _nevetni_ másokal majd egy székre _könyökölni_ majd tsak fel _térd_ állani és más _egyéb_  _ilyen_  _tiszteletlenség_ a melyek vétkek lévén az _isten_  _megbánt_ sokal inkáb mint sem azt _gondol_  _elítél_ ezekböl _fia_  _hogy_ mit _kell_ mondani _az_ akik atemplomokban _illetlen_ és szemtelen _cselekedet_  _cselekedik_  _tisztátalan_  _tekintet_ nem szégyenelvén a sánctuáriumban vinni vétkeket és meg _bántani_ az _isten_ olyan _hely_ a mely az ö _imádás_ szenteltetet a proféták is _elöben_ adgyák mint utállya 
 Isten ezt a vétket szent Agoston az ö _gyónás_ nagy szánakodásal _beszél_ az _ilyen_ vétkiröl a melyet meg vallya _hogy_ az Isten meg büntette noha nem ugy a mint _megérdemel_ 

3 A modos maga viselés a _köntös_ is áll a melyben _két_  _dolog_  _kell_ el _kerülni_ a szükség felet valo _cifraság_ a mely a _hivalkodó_ elmét _jelent_ és az olyat a mely _illetlen_ és a mely a _tisztátalanság_  _indítható_ legyen _tehát_ a teköntösöd _illendő_ és rendedhez valo Ne 
  _dicsekedik_ aköntösödben mondgya abölcs mert a _hivalkodó_  _dicsőség_ szent _Hieronimus_ 
  _jól_ mondgya _hogy_ egy _keresztény_ nem _kell_ azt _keresni_  _hogy_  _csúnya_ legyen se _hogy_ válogato legyen aköntösben _de_ mindenek felet az olyan _ékesség_  _elhagy_ a melyek arthatnak a szemérmeteségnek szent _Hieronimus_ az olyan _ifjú_ akik igen _ékesít_ magokot a 
 szemérmeteség mérginek nevezi Venenum pudicitiae _ó_ ! _kedves_  _fia_  _ha_ valoságos _tiszta_ szived vagyon _elkerül_ mind azokot a _cifraság_ amellyek semmi jó végre nem lehetnek és amelyek árthatnak néked vagy azoknak akik téged látnak a _tisztaság_ mondgya szent _Cyprianus_ nintsen más _ékesség_  _hanem_ a szemérem _elég_ szépnek is álittya _akkor_ magát a midön a _gonosz_ nem tettzik nem is _keres_ az _ékesség_ mivel maga magának az _ékesség_ 

Hogy pediglen ezt a jó _erkölcs_ meg nyerhesed

Azt _gyakorta_  _kér_  _isten_ 

 _örömest_ vegyed a midön meg _int_  _illetlen_ magad viseléséröl

 _gyakorol_ az olyanokot akik okosok és modoson viselik magokot és _követ_ az illyeneket


X Rész

A _beszéd_ valo szemérmeteségröl


 A _beszéd_ szemérmetesnek _kell_ lenned ez igen nagy jó _erkölcs_  _főképpen_ egy olyan 
  _ifjú_  _aki_ okosan _tud_ szollani és valamint abölcs mondgya az _ember_  _okosság_ a szavábol üsmérik meg az _okosság_ valo szolás _két_  _dolog_ áll 1 semmi roszat se _dísztelen_ nem _kell_ szollani 2 jót _kell_ mondani és _helyes_ az az _hogy_  _akkor_  _kell_ szolani a mikor _kell_ és a mint _kell_ 


 1 _tehát_  _fia_  _soha_ semmi _illetlen_ és _dísztelen_ szót ne szoly szent Pál _tilt_ a _keresztény_ az _illetlen_ szót az _aki_ rosz _dolog_  _beszél_ mondgya abölcs el nem 
 rejtheti magát és az Isten _ítélet_ el nem _felejt_  _ő_ 

 _kerül_ atisztátalan _beszélgetés_ a mely valoságos mérge és meg rontoja a szemérmeteségnek és ajó szokásnak és a mely véghetetlen vétket _okoz_  _mindabban_  _aki_  _beszél_  _mindabban_  _aki_  _hallgat_  _elkerül_ akét _értelmű_ szokot a melyek okot adhatnak arosz _gondolat_ egy szoval _elkerül_ az _ocsmány_  _becstelen_ szokot a melyek _oly_  _gyakorta_ az emberek szájában vannak és a melyek aleg _feslett_  _életű_ is _illetlen_  _hát_  _tehozzád_  _hogy_  _illik_ 

2 Az _beszélgetés_ a melyek _jó_ vagy is se nem _jó_ se nem roszak ne légy _gyors_ a szollásra _hanem_  _hallgat_ minek elötte szoly vannak olyan elmék amelyek mindenkor _első_ a szolásra és utolsok ahalgatásra a melyek mindenben árttyák magokot a mások _beszéd_ félben _hagyat_ olyan _dolog_  _beszél_ a melyhez semmit nem _ér_ az _ilyen_  _jel_ a 
  _furcsa_  _gondolatlan_ és _hetyke_ elmének _ezért_ is mondgya a _bölcs_  _hogy_  _ha_ olyan _ember_ látz _aki_  _gyors_ a _beszéd_ inkáb várhatz tölle _esztelenség_ mint sem azt _hogy_ magát _megjobbít_ 

Hogy rendes _beszédű_ lehess ezeket _követ_ 

1 Beszély _kevés_ sokat _hallgat_ nagy _jel_ az _okos_ elmének _aki_ másokot _hallgat_ és _kevés_  _beszél_ az _írás_ azt mondgya _hogy_  _aki_ mértékletes _beszéd_ az _okos_ és _tudós_ és _hogy_ a 
  _hallgatás_  _oly_ nagy _jel_ az _okosság_  _hogy_ még az _esztelen_ is okosnak _tartatik_  _hallgatás_ nem szollok _itt_ az olyan _gondolkodó_  _hallgatás_ a mely agorombaságtol vagy a szomoruságtol _jön_  _hanem_ az _okos_  _hallgatás_ a melyet azért _cselekedik_  _hogy_ másokot _hallgathat_ és _helyes_  _beszélhet_ 

2 A midön másokal _beszélget_  _három_  _dolog_ vigyáz 1 _addig_ ne _beszél_ valamég meg nem halgatod mit mondanak néked 2 félben ne _hagyat_ másal abeszedet 3 olyan _dolog_  _bele_ ne szoly a melyet nem _tud_ 


 Ezt a _három_  _dolog_ a _bölcs_  _hagy_ néked Minek elötte meg nem halgatod ne _felel_ egy _ige_ 
 is A _beszéd_  _között_ semmit ne szoly Minek elötte szoly _tanul_ mert amint a példa 
  _beszéd_ mondgya A _ki_  _előbb_  _felel_ mint sem _hal_  _bolond_ mutattya magát és szégyen vallásra méltonak


 3 A midön _előkelő_  _ember_  _beszélget_ a _bölcs_ ezeket _hagy_ néked A _te_ ügyödben is tsak alig szoly _ha_  _két_ kérdetel tsak rövideden _felel_  _sok_  _oly_ légy mint a _tudatlan_  _hallgat_  _csendesség_ másokot és _helyes_  _kérdés_ is _tévén_  _tanulás_  _kedv_ 


XI Rész

A nyelvnek más _egyéb_ rosz _erkölcs_ 
és _előbbször_ az _esküvés_ 

A rosz és a _helytelen_  _beszéd_  _kívül_ vannak meg más olyan rosz erkölesei anyelvnek amelyeket _tartozik_ szorgalmatoságal el _hagyni_ egy _keresztény_ azok _között_ elsö az _esküvés_ 

Az igen rosz _természet_ és rosz _szokás_  _főképpen_ egy _ifjú_  _aki_ az _esküvés_ adgya magát nem szollok _itt_ az olyan _esküvés_ a mely avallás _szerint_ vagyon valamely _igazság_  _bizonyítás_ a midön azt a szükség _kíván_ a mely szükség ritkán _megtörténik_ az _ifjú_  _hanem_ szollok az olyan _esküvés_ a melyek _oly_  _közönséges_ akeresztyének _között_ és a melyekben az _isten_ szenttséges nevit _említ_ és fel veszik _hiába_  _kis_  _harag_ és _sokszor_  _kegyelem_ nélkül _hanem_ tsak _abból_ az utálatos szokásbol a melyel minden _idő_ az Isten nevére _esküszik_ Ennél a véteknél veszedelmeseb szokást nem lehet bé venni

Mert _előbbször_ az _isten_ meg vetik amidön _oly_  _kevés_  _becsül_ azö szent nevét amelyet minden _teremt_ állatok _imád_ és amelynek szenttséges volta elött rettegnek az Angyalok _de_ sött még az ö _eziránt_ valo parantsolattyát is meg vetik Az urnak nevét _hiába_ fel ne vegyed

2 Igen nagyon _megbosszant_ a _Krisztus_  _Jézus_ az ö Fiát _hogy_ olyan _tiszteletlenség_  _bánik_ azö _drágalátos_  _halál_ amelyet szenvedet válttságunkért és az ö szenttséges vérivel a melyet üdveségünkért ontotta _ki_ a mely _bosszantás_ szintén olyan nagy mint a melyet vett a _hóhér_ Meg ostoroztatot mondgya szent Agoston a sidok _ostor_ és mostanában _ostoroztatik_ arosz _kereszt_  _káromlás_ és azok szintén ugy vétkeznek akik a menyekben lévö _Jézus_  _káromol_ valamint azok akik a _föld_ létekor _káromol_ 

Ez arosz _erkölcs_ véghetetlen vétkekben _ejt_ az _ember_ mert _azonkívül_  _hogy_ nintsen olyan vétek amely ugy meg szaporodnék mint az _esküvés_ a midön azt _szokás_ veszik még az Isten átkát is _okoz_ az _esküvő_  _aki_  _elhagy_ öket arosz indulattyokra _ezért_ is 
 mondgya abölcs _hogy_ a sokat _esküvő_ férfiu _hamisság_ rakodik meg és el nem _távozik_ annak _ház_ acsapás

4 Ezt a rosz _erkölcs_ igen nehezen _elhagy_ tsak egy _kevés_  _gyökér_ vethesen az _idő_ nevekedik és végtire _ki_ nem lehet irtani valamint ezt láttyuk azokban akik azt meg szokták

Egy szoval azt el mondhatni _hogy_ eza vétek az _ördög_ vetke _aki_ az Isten szenttséges nevónek _becstelenítés_  _igyekezik_ és az _irtóztató_  _dolog_  _hogy_ a _keresztény_  _aki_ ugy _kell_  _dicsérni_ az _isten_ eföldön valamint az Angyalok _dicsér_  _ő_ menyekben még is ök _itt_ azon _gyalázatos_ szokal _él_ mint a melyeket az _ördög_  _okád_ ellene poklokban

Oh’ _kedves_ Fiam keriild el ezt az _fertelmes_ vétket a mely utálatos Isten és az emberek elött és a melyet _gyűlöl_ minden féle személyekben _főképpen_ az _ifjú_ azt _megtud_  _hogy_ az _ó_ törvény _halál_  _ítél_ a _káromkodó_ szent Pál pedig az _ördög_  _hatalom_ alá _ad_  _két_ olyan _keresztény_ kik _ebben_ a vétekben _találtatik_  _hogy_ meg _tanul_ mondá _hogy_ nem _kell_ 
  _káromkodni_ Szent _Gergely_ azt _ír_  _hogy_ egy _ifjú_ szokása lévén az Isten nevét _káromlani_ a midön valamely _tűrhetetlenség_ volt _halálos_  _betegség_  _esik_ agonosz lelkek 
 magoknak _elfoglal_ és _megöl_ az attya _kar_  _aki_ is _kedvezés_ meg nem dorgálta rola afiát és _ebben_ az _ifjú_ egy nagy _bűnös_ nevelt a pokol számára mondgya ez a szent

Ezen vétek ellen _jobb_  _orvosság_ a _hogy_ a midön azt egy _kevéssé_  _szokás_ vették vagy arra _hajlandóság_  _érez_ az arra vivö _ok_  _elkerül_ ugy mint aharagot a _játék_ arosz _társaság_ és még _egyéb_ a mellyek az _esküvés_  _indíthat_  _de_ az igen jó és szükséges _hogy_ valahányszor _esküszik_ mind anyiszor magadot meg biintesed valamely alamisnával _imádság_ és _böjt_ 

 _elkerül_ minden féle szitkot _esküvés_ és _átkozódás_ akeresztyéni _kötelesség_ azt _hoz_ 
 magával _hogy_ semmi képen ne _esküszik_ a _Krisztus_ szent parantsolattya _szerint_ En pedig mondom néktek _hogy_  _teljesség_ ne _esküszik_ légyen ati _beszéd_ ugy ugy nem nem ami pedig ezek felet vagyon agonosztol vagyon


Az _emberszólás_ 

Az _emberszólás_ meg más olyan vétke anyelvnek amelyet el _kell_  _kerülni_ és meg utálnod

Az _emberszólás_ az amidön valakit olyan vétekel vádolyuk a melyet nem _cselekedet_ és a mely _gyalázat_  _hozhat_ vagy is _ki_ nyilatkoztatni valakinek olyan vétkit amely titokban volt mivel _mindaddig_ valamég _felebarát_ vétke titokban marad nagy _kár_  _tesz_ néki _ha_ azt _tudta_ adgyuk annak _aki_ azt nem _tud_ 

Az _emberszólás_ némelykor ahamiságtol _jön_ a _gyűlölség_ aboszu állástol az _irigység_ és attol _hogy_ szán szándékal akarnak ártani a _felebarát_ némelykor pediglen a _gondolatlan_ vagy aváltozo elmétöl vagyon és attol _hogy_  _könnyű_  _ki_ mondgyák amit _tud_ másrol epedig _közönséges_ az _ifjú_  _között_ 

Noha az elsö féle _emberszólás_ leg vétkeseb legyen a másika sintsen vétek nélkül mivel meg foszttya a _felebarát_ jó _hírnév_ arrais _kényszerít_  _hogy_  _helyrehoz_ az _elvett_  _becsület_ a _könnyű_ valo _emberszólás_ pedig _jel_ az olyan elmének  a melyben nintsen se _felebaráti_ szeretet se _okosság_ mivel a _felebaráti_ szeretet _elfedeztet_ velünk a más vétkit valamint akarjuk  _hogy_ a miénk is el légyen _fedezve_ az _okosság_ pedig meg nem engedi _hogy_ azt _ki_ nyilatkoztasák _helytelen_ és szükség nélkül

Kerüld el _fia_ ezt a vétket: mint olyan alá valo _dolog_ a mely _illetlen_ a nemesi és a valoságos _keresztényi_ szivhez és mint olyan rosz _erkölcs_ a mely utálatos az Isten és az emberek elött 
  _ezért_ mondgya abölcs _hogy_ az _emberszóló_ utálatos az _ember_ 

Ne mondgyad _ki_  _könnyű_ aroszat más felöl _hanem_  _megtart_ azt a szivedben és _ki_ ne nyilatkoztasad


 A _bölcs_ azt mondgya _hogy_  _ha_ valamely szót _hall_  _felebarát_ ellen _had_  _meghal_  _benne_ és ne _fél_ mert a meg nem fokaszt az az _hogy_ senkinek nem _kell_ mondani egy szoval _megtart_ a más _becsület_ valamint _tud_  _hogy_ a néki _drága_ és valamint _kíván_  _hogy_ más is meg _tart_ atiédet

Azt pedig jó meg tudni _hogy_ nem _emberszólás_ a más vétkit _ki_ nyilatkoztatni a midön a néki _java_  _fordulhat_ vagy _hogy_ azal nem _enged_  _hogy_ másnak árttson _de_ söt még némelykor _tartozik_ is azt _ki_ nyilatkoztatni annak akinek _illik_ amelyet _sokszor_ el mulattyák vagy _tartalék_ vagy más _egyéb_  _ok_ a mely attol származik _hogy_ nem szeretik a _felebarát_ üdveségit és a melyek _ok_  _hogy_ vétkesek lesznek Isten elöt a más vétkiért


A _bosszúság_ vagy a _gyalázat_ valo _illetés_ 

Kerüld el aveszekedéseket is a melyek _sok_ féle roszakot _okoz_ a mint azt meg fogjuk mondani és amidön valaki veszekedik veled _elkerül_ a _gyalázatos_ szokot a _szemrehányás_ vagy a _fenyegetés_ mind ezek olyan alá valo _cselekedet_ a melyek _illetlen_ a nemesi szivhez _megemlékezik_ arol _hogy_ a _gyalázat_  _gyalázat_ adni visza a _szemrehányás_  _szemrehányás_ olyan mint _ha_ valamely motskot _tinta_ mosnák meg _hogy_ még _fekete_ legyen és mint _ha_ valamely _kevés_  _bosszúság_ a melyet néked mondottak olyan vétekel akarnád _eltörölni_ a mely _gyakorta_  _halálos_ és ugy az üdveséged _kár_  _megőriz_  _becsület_ akeresztyéni lelek nem tsak mást nem _tud_  _gyalázni_  _de_ még a _gyalázat_ 
  _gyalázat_ sem _tud_  _fizetni_ a szent Pál szép mondási _szerint_ Aldgyátok ati üldözöiteket áldgyátok és ne átkozátok senkinek _gonosz_  _gonosz_ viszá nem adván _bosszú_ nem álván ne adgyatok _hely_ aharagnak meg ne gyözettessél a _gonosz_  _hanem_  _javall_  _meggyőz_ agonoszt az az _hogy_ a _gonosz_  _javall_  _fizet_ 

Ezekre azt fogod nékem _felelni_  _hogy_ az igen nehéz az ugy vagyon _fia_ ugyan azért is _kell_ annak _követés_  _idő_  _megtanulni_ ezek atudományok nehezek azoknak akik ezeket meg nem _tanul_  _ifjúkor_ és _aki_ tsak a _természet_  _hajlandóság_  _szerint_  _él_  _de_ azoknak _könnyű_ akik _idő_  _tanul_ az Isten akarattyát _követni_ és a _Krisztus_  _Jézus_ lelke _szerint_  _élni_  _követvén_ példáját és _tanítás_ valamint _illik_ egy _keresztény_ 


A veszekedést szerzökröl

Vigyáz még egy más vétkire anyelvnek a mely igen _közönséges_ az _ifjú_  _között_ és igen ártalmas apedig nem más _hanem_ a veszekedést szerzés a _szóhordás_ a mely vagy agondolatlanságtol vagyon nem vigyázván arra _hogy_  _abból_ mi _következhet_ vagy a _hamisság_  _hogy_  _egyenetlenség_ és veszekedést _indít_ 

Ez a vétek sokal nagyob mint sem _gondol_ mert _sok_ vétkeket _okoz_ és _indító_ mind 
 annak a rosznak a mi _követ_ a veszekedést abölcs azt mondgya _hogy_ az Isten _hat_  _dolog_ 
  _gyűlöl_ és a _hetedik_ utállya azt _aki_ az atyafiak _között_ viszá vonyásokot _hint_ És az 
  _Ecclesiasticus_ azt mondgya _hogy_ A _fondorló_ és _kétnyelvű_ átkozot mert _sok_  _békesség_ lévöket _megháborít_ abünös férfiu _megháborít_  _barát_ és a _békesség_ lévök _közibe_  _ellenkezés_  _ereszt_ 

Ez igy vagyon _fia_ mert valamint _hogy_ a _békesség_ és az _egyesség_ az _isten_ származik ugy a veszekedések és az viszá vonások az _ördög_  _jön_  _ezért_ is mondgya az Isten fia _hogy_ A _békességes_ az az azok _aki_ az _egyesség_  _igyekezik_ meg _tartani_ mások _között_ Az Isten _fia_ 
  _hogy_  _ha_ azok akik _békesség_ szereznek az Isten _fia_  _tehát_ azok mondgya szent _Gergely_  akik azt _felháborít_ a sátán _fia_  _kerül_ ezt a vétket _fia_ mert _irtóztató_ és utálatos Isten és emberek elöt

Vigyáz abeszédidre _hogy_  _soha_ olyat ne mondgy a mely valamely veszekedést _okozhat_ mások _között_ : _de_  _főképpen_  _soha_ annak _kezdő_ ne légy _hamisság_ és szán szándékal utállyad ezt avétket mert ez a veszedelemben _ejthet_ 


A _hazugság_ 

A _hazugság_ vagyon még _hátra_ a mely nem utolso vétkei anyelvnek az _eziránt_ valo _oktatás_ annál is szükségeseb néked: _hogy_ eza vetek igen _közönséges_ az _ifjú_ és amely nékik igen veszedelmes a midön azt _szokás_ veszik

A hazugség mindenkor vétek mert mindenkor az _igazság_ ellen vagyon és noha _halálos_ vétek ne légyen is a midön a _dolog_ nem nagy _mindazonáltal_ ahazugságnak szokása tsak _kevés_  _dolog_ is nem _kevés_  _dolog_ mert _sok_ féle rosz _erkölcs_ nyit ajtot

A _hazug_  _elméjű_  _csalárd_ lészen amaga viselésiben

A _beszéd_  _kettős_ 

Alhatatlan _fogadás_ 

 _kétszínű_ szokásiban

Minden _cselekedet_  _titkolódó_ 

Hizelkedö és lágy a midön _igazság_  _kell_ mondani

Bátor és szemtelen a _hazugság_ 

 _arcátlan_ ahazugság _oltalmazás_ 

Esküvö _emberszóló_ másokban _kételkedő_ mert mint _hogy_ a _hazugság_ meg szokta azt _gondol_  _hogy_ mások is mindenkor _hazud_ik_ 

Egy szoval a valoságos _hazug_ minden roszra alkalmatos

Ez igy lévén _fia_  _kevés_ rosz _erkölcs_ vagyon olyan amely veszedelmeseb volna az _ifjú_ 
  _ennél_ azért is _int_ igy abölcs ne _kíván_ minden féle _hazugság_ mondani mivel a _hazugság_ szokása nem jó

Egy szoval igen rosz _tulajdonság_ az elmének ahazugság az _írás_ erröl rettentö _dolog_ mond azt mondgya _hogy_ az Isten azt utállya _hogy_ a _hazug_ ajakak _őelőtte_  _ocsmányságos_ 
  _ellenben_ pedíg akik _igaz_ ö néki _tetszik_ El is veszti mind azokot akik _hazug_ abölcs azt mondgya _hogy_  _gonosz_  _gyalázat_  _ember_ ahazugság és atudatlanok szájában szüntelen 
  _forog_ Türhetöb alopó a szuntelen _hazug_ és _mindkettő_ veszedelmet _talál_  _örökség_ a _hazug_  _élet_  _gyalázatos_ és a _becstelenség_ szüntelen _követ_  _ő_ 

Végtire ahazug elme igen _hasonlít_ az _ördög_  _aki_ a _hazugság_  _gyönyörködik_ ugyan ö is 
  _talál_ azt fel és annak attya valamint az Isten _fia_ maga mondgya

Szent Agoston is azt mondgya _hogy_ valamint az _igazság_ az _isten_ szarmazik ugy ahazugság az _ördög_  _ered_ Szent _Ambrus_ is azt mondgya _hogy_ a _hazug_ ennek az utálatosnak _fia_ mivel az Isten _fia_ az _igazság_ szeretik

 _elkerül_  _fia_ ezt arosz _erkölcs_ minden alkalmatoságokban _főképpen_  _kettő_ 

Elöször a midön valamely nagy _dolog_  _beszél_ az az a mely árthat _felebarát_ vagy _java_ vagy _becsület_ vagy üdveségiben ezekre igen _kell_ vigyázni

Másodszor a midön olyan szemelyel _beszél_ a kinek valamely _hatalom_ vagyon rajtad mivel _olyankor_ ahazugság vétkes _csalárdság_ volna mind azért _hogy_ atiszteletetet meg sérted mind azért mert a _hazugság_ a magad _java_ ártana a melyért _kérdezkedik_  _tőle_ vagy pediglen _felebarát_  _java_ 

Egy szoval akár mi képen legyen _akárki_  _beszél_ szoktasad magadot arra _hogy_  _soha_ szán szándékal és _tudva_ ne _hazud_ik_ szeresed az _igazság_ minden szavaidban _ó_ ’ mely szép _dolog_ az egy _ifjú_ a midön egy _hazugság_ nem mondhat pirulás nélkül Az _igaz_ mondgya 
 abölcs utállya a _hazugság_  _kér_ az _isten_  _hogy_ utáltassa meg veled ezt a vétket és mond el néki _gyakorta_ Salamonak ezt az _imádság_ vanitatem et verba mendacia longe fac a me Én _isten_  _eltávoztat_  _tőle_ a _hiábavalóság_ és a _hazugság_  _beszéd_ 


XII Rész

A mértékleteségröl


 Inttsed arra az _ifjú_  _hogy_ mértékletesek legyenek mondgya szent Pál azt látod _fia_  _hogy_ ezen nagy Apostol _szerint_ az _ifjú_ szükséges a mértékleteség és noha a mértékleteség neve alá _ért_  _közönséges_ az _ifjúság_ minden _cselekedet_  _aki_ a mód nélkül valot _keres_ mindenben _mindazonáltal_  _különös_  _ért_ az _étel_ és az _ital_ valo mértékleteséget mivel az illyenekben valo mértékletlenség igen _közönséges_ az _ifjú_ és nekik igen ártalmas

Mint _hogy_ pediglen: a mértékleteség az _étel_ és az _ital_ valo _józanság_ áll azért néki _két_ rosz _erkölcs_ ellen _kell_  _támadni_ arészegség és a _torkosság_ ellen mind a _kettő_ ártalmas az _ifjúság_ mivel ez a _két_ rosz _erkölcs_ négy nagy jó ellen _tusakodik_ egy szers mind a _tisztesség_ az _egészség_ az elme és az üdveség ellen

Nintsen semmi _dísztelen_ egy _ifjú_ mint a részegség vagy atorkoság az _értelmes_ emberek utállyák ezt a rosz szokást nem tsak magokban _de_ még másokban is

Azt minden napi probákbol láthatni _hogy_ a szükségén felyül valo _borital_ és _húsétel_ mitsoda ártalmas _főképpen_ az _ifjú_  _egészség_ és _hogy_ mitsoda _betegség_ és nyavalyákot _okoz_ nékik a melyek _holt_ meg maradnak és a melyek _gyakorta_  _idő_ elött a _koporsó_ teszik _ellenben_ pediglen a mértékleteség meg _tart_ az _egészség_ és az _élet_ valamint ezt 
  _sok_  _hely_  _tanít_ az _írás_  _hogy_ a _sok_  _étek_  _betegség_ lészen és a mohon valo _étel_ a _sárbetegség_  _közelget_ atobzodás miat sokan _meghal_  _aki_ pedig magát meg _tartóztat_  _meghosszabbít_  _élet_ 

A mi az elmét _illet_  _ki_ ne _tud_ azt mint _ellenkezik_ véle ez a _két_ rosz _szokás_ azt minden nap láthatni _hogy_ azok akik _torkos_  _ostoba_  _goromba_ és _testi_ lesznek a szent 
  _Hieronimus_  _példabeszéd_  _szerint_  _hogy_ a _kövér_  _has_ nem _terem_  _éles_ elmét apedig igen _közönséges_  _hogy_ a részegesek _dadogó_ lesznek az elméjek _megtompul_ és semmi _jó_ nem alkalmatosok

A mi az üdveséget _illet_ nem lehet _elhinni_ mitsoda ártalmára vagyon ez a _két_ rosz _szokás_ 
 mert _azonkívül_  _hogy_ az _étel_ és az _ital_ valo mértékletlenség _sok_ vétkeket _okoz_ a mellyek _között_ sokak _halálos_ ez akét rosz _szokás_ más véghetetleneket is szereznek valamint a _harag_ veszekedést _esküvés_  _káromkodás_ a _tisztátalan_  _beszéd_ és mindenek felet a szemérmetlenséget a melyet a mértékletlenség _felgerjeszt_ az _ifjú_  _ezért_ is mondgya szent _Hieronimus_  _hogy_ a jó lakás _között_ nehéz meg _tartani_ atisztaságot és _hogy_ a _bor_ és az _ifjúság_  _dupla_  _felgerjeszt_ arosz _kívánság_ 

Hogy _teljesség_  _elkerülhet_ ezt akét rosz szokast és _hogy_  _megtarthat_ a mértékleteséget _három_  _dolog_  _kell_ vigyáznod az _étel_ és az _ital_ a menyiségre a minémüségre és a szemérmeteségre

A mi a menyiséget _illet_ vigyáz mind az _egyik_ mind a másikában a mod nélkül valora meg _tartván_ mindenkor magadot az _elegendőség_ és a _tisztesség_  _határ_ a testi és roszul _tanít_ elméhez _illik_ a rendeletlen és mérték nélkül valo _étel_ és _hogy_ magát _hús_ bé _tölt_ minden _tartózkodás_ nélkül


 A mi a minémüséget _illet_  _három_  _dolog_  _kell_ el _kerülni_ a _gyenge_  _eledel_ nem _kell_ vágyni az olyanokra a melyek az _egészség_ árthatnak és a melyek atisztátalanságra _indíthat_  _főképpen_ a szükségen felyül valo _borital_ a melyet az _ifjú_ mérginek nevezi szent _Hieronimus_ és a melyel az _ördög_  _könnyű_ viheti öket a _tisztátalanság_ 

A mi pedig a szemérmeteséget _illet_ a melyre _kell_ vigyázni az _étel_  _közben_ ahogy mohon nem _kell_  _enni_ ne _tekint_ minden _étel_ mint _ha_ a szemeidel az egész asztalt meg akarnád _enni_ nem _kell_ tsak a jó _falat_  _beszélni_ se elsö ne légy az _étel_ se utolso az _elhagyás_ mind ezek _ellenkezik_ atiszteségel és a mértékleteségel _hallgat_ a _bölcs_ mely szép letzkét _ad_  _elöben_ 


 Ha nagy asztalhoz ülsz ne _elkezd_ annál az _étel_  _elsőbben_ ne mondgyad _sok_ ami ezen vagyon ne nyuly _elsőbben_ atálban se mód nélkül ne _eszik_ ugy _él_ mint mértékletes _ember_ azokal a melyek _elöben_  _tetet_  _te_ szünyél meg _elsőbben_ az _étel_  _emberség_ okáért se _elsőbben_  _inni_ ne _kér_ 

Végtire _fia_ azon légy _hogy_ ne _gyakorol_ a részegeseket se a _torkos_ erre valo nézve a _kocsma_  _elkerül_ és _ha_ atorkoságra _hajlandóság_ vagyon _igyekezik_ el _hagyni_ azt 
 abölcs azt mondgya _hogy_  _aki_ ajolakásra adgya magát meg szegényül és _aki_ abort és a vendégeskedést szereti nem lesz _soha_  _gazdag_ 

Kérjed az _isten_  _hogy_ vegye el _belőle_ ezeket a mértékletlenségeket a melyek _soha_ meg nem 
 elégednek és amelyek tsak azt a _test_  _hizlal_ a melyet még az Isten porra tészi és a _féreg_  _eledel_ lészen a melyek az elmét meg ronttyák és elégtelené _tesz_ az _isteni_  _dolog_ és az üdveséges _gondolat_ 


XIII Rész

A _kegyesség_ a _harag_ 

Mint _hogy_ az _ifjú_ mód nélkül szeretik a _gyönyörűség_ az ö _tűrhetetlenség_ is szintén olyan nagy _mindabban_ : a mi nékik nem tettzik ezek olyan _két_  _indulat_ a melyek az _ifjú_ uralkodnak és a melyek azokban arendeletlenségekben vetik öket a melyekben láttyuk _megtekint_ mind a rosz _erkölcs_ és rendeletlenségeit az _ifjúság_ visgáld meg mind azokot a nyomoruságokot a melyekben _esik_ és meg látod _hogy_ mind azok vagy a _gyönyörűség_ vagy aharagtol származnak vagy mind a _kettő_ egy szers mind Ezek olyan módók a melyekel szokta _elveszteni_ az _ördög_ az _ifjú_  _abban_  _bizonyos_ lévén _hogy_  _ha_ az _egyik_ nem _de_ a másikával azt végben viheti azt láttyuk is _hogy_  _gyakorta_ aharagal veszti azt el a kit agyönyörüségekel el nem veszthette

Ennek okáért mint _hogy_  _oly_ szükséges néked _hogy_ meg mérsékellyed a _gyönyörűség_ szeretetit a mely _oly_  _természet_  _szerint_ valo a _te_  _idő_ az is _teljesség_ szükséges néked _hogy_  _megtartóztat_ a _harag_  _indulat_ 

A _harag_  _elkerülés_ anyi _ok_ vagyon _hogy_  _csodálat_ méltó _hogy_ az _oly_  _közönséges_ az emberek _között_  _kér_ azért _fia_  _megfontol_  _jól_ ezeket

1 Hogy a _harag_ olyan _goromba_  _indulat_ a mely az _ember_  _hasonló_  _tesz_ az _oktalan_ állatokhoz mivel mi _hasonlít_ inkáb egy _oktalan_ állathoz mint egy olyan _ember_  _aki_  _kis_ sem szenvedhet el az _oktalan_ állat _felindul_ mind az ellen a mi _ő_ meg sebesiti mert _okosság_ nintsen _hogy_  _ha_ teis _felindul_ mind az ellen a mi néked nem tettzik miben _különbözik_ az _oktalan_ állatoktol és mire valo néked az _okosság_ 

2 A _harag_ rend _szerint_ az _okosság_  _fogyatkozás_ vagyon vagy az elmének _gyengeség_ a mely semmit elnem türhet se el nem titkolhat és a mely meg nem külömbözteti a _dolog_  _között_ melyik _érdemel_  _harag_ és melyik nem _hogy_  _ha_  _tehát_  _hajlandó_ vagy a _harag_ meg mutatod azal elmédnek _gyengeség_ és a melyben több _esztelenség_ 
 vagyon mint sem _okosság_ a _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az _esztelen_  _hamar_  _harag_  _gerjed_  _ezért_ is adgya ezt a _tanács_ ne légy _gyors_ aharagra mert a _harag_ az _esztelen_  _kebel_ nyugszik

3 A _harag_  _felháborít_ az _ítélet_ és az _okosság_ és alkalmatlanná tészi az _ember_ arra _hogy_  _különböztetés_  _tesz_ ajó és a rosz _között_ az _igaz_ és a _hamis_  _között_ ahasznos és az ártalmas _között_ 

4 A _harag_ tsak _külső_ is ugy meg változtattya az _ember_  _hogy_ mind más formáju az _orca_  _elhalványodik_ a szemei szikráznak a szóvába akadályoz ateste reszket akiáltozások és más _egyéb_ illyenek a melyeket aharag _okoz_ és a melyek _hasonló_ teszik az _ember_ a _dühös_ 

5 Ettöl vagyon _hogy_ aharagost senki sem szenvedheti mindenek el _hagy_ söt még ajó 
 akaroi is _kerül_ a _könnyű_  _haragvó_  _ki_ szenvedheti el mondgya a _bölcs_ a _kő_ és a 
  _föveny_ nehezeb az _esztelen_  _harag_ 

6 Menyi rosz _dolog_  _következik_ a _harag_ aveszekedések _gyalázás_  _emberszólás_ 
  _bosszúállás_  _esküvés_  _káromlás_ és más _sok_ száz vétkek _ezért_ mondgya abölcs _hogy_  _aki_  _könnyű_ a _harag_ avétekre meg _könnyű_ ettöl származik a _barátság_  _felbontás_ a _haragtartás_  _bosszúállás_ veszekedés verekedés és _gyakorta_ az _emberölés_ 

Egy szoval a _harag_ egészen _ellenkezik_ a _kereszténység_ az _ki_ az attya _fia_ meg _haragszik_ 
 mondgya a _Krisztus_ a méltó az _ítélet_  _megtanul_  _tőle_  _hogy_ én _kegyes_ és alázatos 
 vagyok

A szeretet mondgya szent Pál _békességes_  _tűrő_  _kedves_  _harag_ nem _indul_ mináen _keserűség_  _harag_  _bosszankodás_  _kiáltozás_  _káromkodás_  _közüle_  _ki_ vettessék


A _harag_ ellen valo _orvosság_ 

Hogy _ha_ ez az _indulat_ uralkodik _benne_ minden _tehetség_ azon légy _hogy_ azt meg mérsékelyed erre valo nézve _olvas_ és _követ_  _figyelmetesség_ az ide aláb mondot _dolog_ 

1 _soha_ meg ne haragugyál atsekély _dolog_ példának okáért _hogy_  _ha_ valamely _ízetlen_ szót mondanak _ha_ olyat valamit _cselekedik_ a mi néked nem tettzik _ha_ atseléded valamely _fogyatkozás_  _esik_ az illyenekért _megharagudni_  _jel_ volna arendeletlen és _gyenge_ elmének

2 Hogy _ha_ pedig valamely nagy _dolog_  _megbánt_ minek elötte meg haragugyál _megtekint_  _hogy_  _ha_ aharagal azt meg orvosolhatodé mivel meg fogod látni _hogy_ a _harag_ arra _gyakorta_  _haszontalan_ : _hogy_  _ha_ az ugy vagyon _esztelenség_ azért _megharagudni_ példának okáért _gyalázatos_ szót mondottanak néked vagy roszul _beszél_  _felőle_  _ha_ szinte ezekért _megharagszik_ is _de_ ezeket a _harag_ viszá nem hoznád más _orvosság_  _kell_  _hát_  _keresni_ és _gyakorta_ ameg vetés _jobb_ 

3 Hogy _ha_ ugy _történik_  _hogy_ némelykor _illendő_ valamely _ízetlenség_ mutatni annak _aki_ 
 meg sértet azért _hogy_ mászor azt ne _cselekedik_ mert a _bölcs_ mondása _szerint_  _ha_ szomoru _orca_ mutatz annak _aki_  _megbánt_  _azáltal_  _megjobbít_ magát _mindazonáltal_  _soha_ sem _hasznos_ a szivedben _harag_  _tartani_  _kiáltozni_  _gyalázatos_ szót mondani az ártana ateigasságodnak még inkáb a jó _erkölcs_ mert az _ilyen_  _cselekedet_ vétek vagyon


 4 vigyáz _tehát_ magadra a midön a _harag_  _érez_  _jönni_ hapedig némelykor _megelőz_ téged minek elötte azt _meggátolhat_  _tér_ magadban mentöl _hamar_ és _megcsendesedik_  _könnyű_ a jó elmék _hamar_  _megcsendesedik_ egy poéta _szerint_ A _harag_ az _ember_  _fogyatkozás_  _jön_  _de_ a _harag_  _lecsendesíteni_ a _keresztényi_  _kötelesség_ és jó _erkölcs_ 


 szent _Ambrus_ azt mondgya a nagy _Theodosius_  _császár_ felöl _hogy_  _oly_  _kegyelmes_ volt _hogy_  _kedves_ vette a midön _kegyelem_  _kér_ tölle és a midön _nagy_  _harag_ volt _könnyű_  _megkegyelmez_ ugy anyira _hogy_  _őbenne_ azt _óhajt_ a mitöl másban _tart_  _ó_ ’ mely szép példa efiam erre méltó _hogy_ vigyáz

5 A midön _megharagszik_  _megbüntet_ magadot valamivel vagy valamely _imádság_ mondgy el vagy _ad_ alamisnát vagy valamely másal akik pedig láttanak azok elött mutasd meg _hogy_  _bán_  _indulat_ 

6 Igen _kevés_ vannak olyanok akik _harag_ ne mondanának vagy ne _cselekedik_ olyat a mit az után _megbán_  _tehát_ a midön _megharagszik_ a menyiben lehet _megtürköztet_ magadot _hogy_ se ne mondgy se ne _cselekedik_ semmit olyat a mire a _harag_  _ingerel_ ne _hisz_ magadnak a midön _harag_ vagy _hanem_ várjad _had_ mullyék el és _akkor_ visgáld meg _hogy_ mit _kell_ mondani vagy _cselekedni_ 

7 A midön _harag_ vagy meg ne _enged_  _hogy_ az elméd arrol _gondolkodik_ és azt _elhitet_ veled _hogy_  _igaz_  _ok_ vagyon a _bosszankodás_ mert a még jobban _felgerjeszt_ aharagot nintsen senki is _aki_  _harag_ azt _gondol_  _hogy_  _ok_ nints a _harag_ magad pediglen _elhitet_ azt magadal _hogy_ magadot _megcsalhat_ és _fordít_ másra elmédet a midön a _harag_ el mulik _akkoron_ jobban _fog_ a _dolog_  _ítélni_ és mind más képen mint mikor a _harag_  _tart_ 

8 Hogy _ha_ a _harag_ meg akarod utálni vigyáz másra _figyelmetesség_ a midön _harag_ vagyon: mivel semmit nem _fog_ látni _őbenne_ se _cselekedet_ a mi néked nehéznek ne _tetszik_  _hasonló_  _gondol_ magad felöl a midön mások _harag_ látnak és _ha_  _olyankor_ atükörben látnád magadot magadnak sem _tetszik_ 


 9 _kerül_ anyughatatlanok és aharagosok _társaság_ abölcs _javallás_  _szerint_ netégy _barátság_ aharagos _ember_ ne _hogy_ magadban vegyed _természet_ 

Egy szoval szoktasad arra magadot _hogy_ mindenekhez _kegyes_ és _kellemetes_ légy menttsed a mások vétkeit _elfelejt_  _ha_  _megbánt_  _megbocsát_  _könnyű_ másoknak és ne haragugyál meg _kis_ is mindenel _kegyes_  _beszél_ és legyen mindenkor az elmédben a _Krisztus_ ezek a szép szavai _megtanul_  _tőle_  _hogy_ én _kegyes_ és alázatos szivü vagyok


XIV Rész

A _felebarát_ valo _békesség_ a
veszekedések és az _ellenkezés_ ellen

A _harag_ szerzi aveszekédéseket az _ellenkezés_ és mind azokot a veszedelmeket a mellyekröl szollottunk azt pediglen néked _igen_ szükséges meg tudni _hogy_ mitsoda veszedelmeket _okoz_ ezek mivel az _ifjú_  _gyakorta_  _esik_ az illyen rendeletlenségekben: az ö _idő_  _forróság_ meg nem engedi nékik _hogy_  _békesség_ szenvedgyenek el _kis_  _megbántó_ szót is ettöl származik az után ajó _erkölcs_  _benne_ valo meg romlása mivel _ahol_  _békesség_ nintsen ót nem lehet a _felebaráti_ szeretet _tehát_ a jó _erkölcs_ sem _ahol_ az _irigység_ 
 és a veszekedés vagyon ót aváltozás és minden rosz _cselekedet_ fel _találtatik_ mondgya szent _Jakab_ 


 Az _ily_  _teljesség_ el _kell_  _kerülni_  _idő_  _tanul_ aveszekedéseket és az _ellenkezés_ meg utálni és szeretni abékeséget és az _egyesség_ mert _ha_ abékeségnek lelke nintsen _benne_ a _békesség_  _isten_ nem lészen _teveled_ 

Hogy meg nyerhesed és _megtarthat_ annak abékeségnek lelkét _három_  _dolog_  _kell_ vigyáznod 1 _hogy_ senkivel ne veszekedgyél 2 _hogy_ okot ne _ad_ másoknak a veled valo veszekedésre 3 _hogy_ okosan visellyed magadot a midön veled _veszekedni_ akarnak

1 _tehát_ ne _garázdálkodik_ senkiben is akár mi _ok_ legyen arra vannak olyan elmék _aki_  _természet_  _szerint_  _garázda_ és _aki_ mindenkor vagyon valamely veszekedések másokal a mely elmék _tűrhetetlen_ semmit el nem szenvedhetnek vak merök és _gondolatlan_ akik 
 tsak amagok elméjek és nem az _okosság_ után _jár_  _ezért_ is mondgya abölcs _hogy_ abolondnak ajaki versengésekben _elegyedik_ és aszája _feddödés_ szerez meg másut 
 Tisztelet az _ember_  _aki_ meg vonsza magát aversengésektöl minden _bolond_ pedig veszekedésekben _elegyedik_ 

It pediglen nem szollok az ollyan féle _veszekedő_ elméröl _aki_ tsak _éppen_  _hamisság_  _keres_ aveszekedéseket és _örül_ azon a midön másokot lát _veszekedni_ az illyenek olyan _gonosz_ elmék _aki_ a magok veszedelmét _keresvén_ azt még meg is _talál_ valamint az _írás_ 
 mondgya _hogy_ a _gonosz_ mindenkor aveszekedést _keres_  _de_ a _kegyetlen_ angyal ellene _küldettetik_ az az _hogy_ az _ördög_ mindenkor fog ellene _támasztani_ valamely veszedelmet

2 A nem _elég_  _hogy_ másal ne veszekedgyél _hanem_ még arrais _kell_ vigyáznod _hogy_ másnak okot ne _ad_ a veszekedésre mivel _megtörténik_ némelykor _hogy_ szán szándékal adnak okot arra: a mely _jel_ a _hamis_ és a _veszekedő_ elmének némelykor és _gyakorta_ arra okot adnak _gondolatlanság_ nem vigyázván még _előre_ arra _hogy_ mi sérthetné meg a _felebarát_ erre igen _kell_ vigyáznod nagy szorgalmatoságal _igyekezik_  _tehát_ el _kerülni_ mind azt valami _megbánthat_  _felebarát_ ugy mint a versengések az _emberszólás_ a _szóhordás_  _csúfolás_  _gyalázás_ és _több_ illyenek a mellyek szüntelen valo veszekedéseket _ellenkezés_  _okoz_ az _ifjú_  _között_ 

3 Ha ugy _történik_  _hogy_ valaki minden _kegyelem_ nélkül _bele_ akar veszni _igyekezik_ okosan viselni magadot meg ne _enged_  _hogy_ a _harag_  _meggyőz_ vagy is leg aláb _tér_ magadban mentöl 
  _hamar_  _főképpen_ ne _fakad_ a szitkozodásra legyen _ész_ ez a szép szava a _bölcs_  _hogy_ egy _kegyes_  _felelet_ el ronttya a _harag_ a _kemény_ szó pedig azt fel gerjeszti még jobban

Azt mondhatod ezekre nékem _hogy_ tegedet meg fognak vetni azt fogják mondani _hogy_ nintsen szived azt mondom ezekre _hogy_ tsak a rosz _erkölcsű_ fogják ezeket mondani és az okosok _megdicsér_ mértékleteségedet és _becsül_ abátorság nem a veszekedésböl áll 
  _hanem_  _abból_  _hogy_  _megtud_ vetni a midön valamit mondanak _ellene_ azt _hallatlan_  _tesz_ és el szenvedgyed _keresztényi_  _békességes_  _tűrés_ az üdvezitönek szeretetiért és példájara a kit a midön átkozták nem átkozodot a midön _gyalázat_  _ül_ nem _fenyegetődzik_ illyen _fia_ a _keresztényi_ nemes _bátorság_ és ez _illik_ az Isten _hű_ szolgájához


XV Rész

A _bocsánat_ és a _bosszúállás_ 

Vagyon még egy szükséges _dolog_ a mellyel meg lehet _tartani_ a _békesség_ és az _egyesség_ a _felebarát_ a mely a _megbántás_  _bocsánat_ ez olyan jó _erkölcs_ a melyet jó _idő_ meg _kell_  _tanulni_ annál is inkáb _hogy_ ez igen nehéz és ritka a _kereszt_  _között_  _de_ a mely _teljesség_ szükséges az üdveségre

Igen is _fia_ szükséges _hogy_  _tud_  _megbocsátani_ másoknak a midön _megbánt_ az az _hogy_ ne _tart_ se _harag_ se _gyűlölség_ a _felebarát_ ellen akár mely okot adot is _az_ semmi szándekod ne légyen a _bosszúállás_ se semmi roszat néki ne _kíván_  _de_ söt még _kíván_ a véle valo _jótétel_ és az ö _java_  _jól_ is _kell_ véle _tenni_ a midön az alkalmatoság _hoz_ magával

Ez igen nehéz _dolog_ azt mondhatnád erre avalo _de_ tsak azoknak nehéz _aki_  _soha_ sem vizsgálták meg az _ok_ a melyek arra _kötelez_ a melyek ollyan nagyok _hogy_ el vesztette az elméjit az olyan _aki_ azoknak nem _enged_ ezek azok az _ok_ 


 1 Az Isten azt ugy akarja és néked azt _teljesség_ parantsolya egy átalyában mondván Ne _keres_ a _bosszúállás_ se meg ne _emlékezik_ a _polgártárs_  _bosszúság_ Az Isten _fia_ 
 azt _hagy_ nékünk Azt mondom néktek szeresétek _ellenség_ és _tesz_  _jól_ azokal a 
 kik _titeket_  _gyűlöl_ A _gonosz_ ne _fizet_  _gonosz_ mondgya szent pál És _aki_ az 
 attyafiát _gyűlöl_ a _gyilkos_ mondgya szent _János_ 

2 Az Isten azt olyan formában akarja _hogy_ meg nem _bocsát_ vétkeidet _hogy_  _ha_ szivedböl meg nem botsátasz annak _aki_ tégedet _megbánt_ Botsásatok meg és meg botsátatnak néktek 
 mondgya az Isten fia Hasonlo mértékel fognak nektek mérni mint a melyel _ti_ mértek 
 másoknak Ha az _ember_ meg nem botsátotok a _ti_ mennyei Atyátok sem _megbocsát_ 
 néktek Irgalmaság nélkül itéltetik a meg mondgya szent _Jakab_  _aki_  _irgalmasság_ nem tészen visgáld meg _jól_ ezt az okot és nézd meg _ha_ nem akarodé _hogy_ az Isten meg botsáson néked

3 Az _isten_ ez az akarattya _oly_  _igazságos_  _hogy_ a leg vakmeröbnek sem lehet az ellen valamit mondani nem igaságosé a _hogy_ az Isten ugy _bánik_ veled valamint _te_  _bánik_ másokal _hogy_ meg botsáson néked _ha_ teis meg botsátasz _hogy_  _bosszú_ ályon rajtad _ha_  _te_ is _bosszú_ állasz azon _aki_ téged _megbánt_ enem _igazságos_ dologé  _figyelmez_  _jól_  _fia_ ezekre Azt akarod _hogy_ az a véghetetlen nagyságu _felséges_ és _hatalmas_ Isten _megbántatik_  _de_  _ki_  _által_  amaga munkája _által_ minek utánna minden _kigondolható_ jót tett volna véle a mely _megbántás_ se _te_ se az egész _teremt_ állatok _ha_ szinte azokal _örökké_  _kesereg_ is _de_  _soha_ azért néki _elegendő_  _elégtétel_ nem _tehet_ egy szoval olyan vétekel _megbánt_ a mely _örök_  _kárhozat_  _érdem_ a melyet tsak az ö _ingyen_ valo _irgalmasság_  _elkerülhet_ és a melyel néked nem _tartozik_ Azt akarod mondám _hogy_ egy olyan nagy Isten a kit olyan igen _megbánt_  _megbocsát_ mind a vétket mind a _büntetés_ : _te_ pediglen meg nem akarsz _bocsátani_ az atyád _fia_ és magadhoz _hasonló_ ! _te_  _aki_ olyan vétkes vagy mint ö és akinek olyan szükséged vagyon a _bocsánat_ valamint néki _teneked_  _aki_  _talán_  _elsőbben_  _te_  _megbánt_  _ő_ vagy is _talán_  _soha_ semmi jót nem _tesz_ véle vagy is _ha_  _tesz_ nem lehet azokhoz _hasonlítani_ a melyeket vettél _isten_ és a mit véle _tesz_ is azt az _isten_ vetted volt mind ezen _ok_ után is a _bosszúállás_ és az _elégtétel_  _keres_ és azt nem akarod _hogy_ az 
 Isten _bosszú_ állyon rajtad a _te_ szándékod mind _igazságtalan_ mind nevettségre valo _ember_  _ember_  _harag_  _tart_ mondgya a _bölcs_ és az _isten_  _keres_  _orvosság_ magához _hasonló_  _ember_ nints _irgalmasság_ s’ a maga _bűn_  _könyörög_ ö _test_ lévén _harag_  _tart_ és _engesztelés_  _kér_  _isten_  _ki_  _imádkozik_ annak vétkeiért 

Mind ezekre _fia_ mit _felel_ : azt mondodé _hogy_ nehéz a _bocsánat_  mondgyad _tehát_ azt is _hogy_ nehéz _bűn_  _bocsánat_ venni _isten_ mondhatnádé azt _hogy_ meg nem akarsz _bocsátani_ mondgyad azt is _hogy_ nem akarod _hogy_ az Isten meg botsáson a mi atyánkban ne mondgyad _többé_ ezeket a szokot _megbocsát_ nékünk a mi vétkeinket miképen mi is meg botsatunk azoknak _aki_  _miellenünk_ vétettenek _hanem_  _-e_  _szerint_ mondgyad ály _bosszú_ én rajtam valamint én _bosszú_ akarok állani azokon kik engem _megbánt_  _meggondol_  _jól_ ezeket és visgáld meg _hogy_ mit _kell_  _cselekedni_ és mondanod ezekröl

Én meg akarok _bocsátani_ azt _felelhet_ nekem ezekre _de_  _hogy_ szeresem és _java_  _kíván_ annak _aki_  _megbánt_ és _aki_ még roszamot _kíván_ arra magamot nem vehetem _ha_ ez igy vagyon mondgyad _tehát_ azt is _hogy_ az Isten szeretetit nem _kíván_ se azt _hogy_ jót _tesz_ veled mivel ugy fognak veled _bánni_ valamint _te_  _bánik_ másokal mondgyad _hogy_ nem akarod szeretni a magadhoz _hasonló_ a _Krisztus_  _aki_  _hozzá_ valo szeretetiért _élet_ letette: _holott_  _ellenség_ voltál néki És _hogy_ az Isten _olyankor_ szeretet tégedet amidön arra _érdemtelen_ voltál _te_ pedig nem akarod atyád fiát szeretni _hogy_  _ha_ nem _érdemes_ szeretetedre mondgyad azt _hogy_ nem szeretheted _felebarát_ az _isten_  _hanem_ tsak magadért És noha az Isten azt parantsollya néked _hogy_ szeresed azt _aki_ tégedet _megbánt_ arra _int_ is tégedet és ugy _tekint_ a szeretetet mellyet a _felebarát_ adod mint _ha_ nékie adnád _mindazonáltal_ mind az el nem hagyathattya veled a _harag_ és a _gyűlölség_ a melyet a szivedben _hordoz_ mondgyad egy szoval _hogy_ semmi _köz_ nem _tart_ se az Isten _kegyelem_ se az _örök_ 
  _élet_ mivel az _Szentírás_ azt mondgya Mi _tud_  _hogy_ a halálhol _általvitetik_ az _élet_ mert szerettyuk az atyafiakot _aki_ nem szeret a _halál_ marad

Mind ezekböl azt _kihoz_  _fia_  _hogy_ vagy akeresztyénségnek az Isten _kegyelem_ és az üdveségnek ellene mondgy vagy _teljesség_  _megbocsát_ az _ellene_ tett vétket az _ellenség_ szeresed és agonosz _hely_  _javall_  _fizet_  _de_ mint _hogy_ ez a jó _erkölcs_ igen nehéz a meg romlot _természet_ és a világi rosz szokásnak azért ezt még _idő_  _kell_  _megtanulni_ és _gyakorta_  _kérni_ az _isten_  _kér_ tölle a _csendes_ és a _békességes_ szivet a mely szerese a _gonosz_  _jó_  _fizetni_ szoktassad magadot arra még _ifjúság_  _hogy_  _megbocsát_ a _kis_  _bosszantás_ és légy _jó_ a roszért: ugy _hogy_  _megtud_ bótsatani a nagy _bántás_ annak _idő_ azért _aki_ meg _bocsát_ vétkeidet és _aki_ meg váltot noha _igazság_ el veszthetet volna _örökös_ 


XVI Rész

A _felebaráti_ szeretetröl

Ez a jó _erkölcs_ annya a _három_  _feljebbvaló_ és azok _aki_  _-e_ fel nem _találtatik_ mind azokban arendeletlenségekben _esik_ a melyekröl az utolso _három_ részben szóllottunk A _harag_ a veszekedés _gyűlölség_  _bosszúállás_ mind attol _jön_  _hogy_ nintsen _felebaráti_ szeretet _benne_ és _hogy_ nem szerettyük _felebarát_  _keresztényi_ modon és ugy a mint az Isten parantsolya

 _teljesség_ szükséges _hogy_  _megtanul_ ezt ajó _erkölcs_ mert ez az _egy_  _fundamentum_ a _kereszténység_ a mely erre akét törvónyre vagyon _építve_ szeresed az _isten_ mindenek felet és _felebarát_ mint magadot _mindazonáltal_ ez a jó _erkölcs_ mind ritka mind ezt igen roszul _követ_ a _kereszt_ 

A _közönséges_  _kereszt_ azt _tart_  _hogy_ a _felebaráti_ szeretet _abból_ áll _hogy_ az atyok _fia_ jó akarojokot szeresek és mind azokot _aki_ valamit várnak és a töb _ember_  _idegenség_  _tekint_ enem _felebaráti_  _hanem_ magokhoz valo szeretet illyen _gondolat_ nevelik fel _gyermek_ arra _tanít_  _hogy_ tsak azokot szeresék kik ö vélek jót _tesz_  _gyűlöl_ avélek roszul _tevő_ és atöb _ember_  _idegenség_ legyenek ezektöl _jön_ a rendeletlenségek a melyek a _kereszténység_ el változtattyák ezektöl a _keménység_ a melyel vannak az emberek egy máshoz az egy máshoz valo _kevés_ jó akarat a szükségekben valo _kevés_ segittség a veszekedés _becstelenség_  _gyűlölség_  _bosszúállás_ 

Igen szükséges az _ifjúság_ az illyen _fogyatkozás_ el szoktatni és _ilyen_ szükséges és üdveséges jó _erkölcs_  _oktatni_ 

Ez a _fogyatkozás_  _három_  _dolog_  _tudatlanság_ származik a melyeket _ebben_ a jó _erkölcs_ meg _kell_ üsmérni ugy mint _hogy_  _kicsoda_ a _felebarát_ akit szeretni _kell_ mi _ok_  _kell_ szeretni miben áll az a szeretet

1 Az a _felebarát_ a kit szeretni _kell_ azok mindnyájan az emberek nagy _kicsiny_ szegény _gazdag_ jó _gonosz_ jó akaró vagy _ellenség_ 

2 Az _ok_ a melyböl _kell_ öket szeretni nem más _hanem_  _hogy_ mindnyájan az Isten _fia_ azö _kép_  _teremtetik_ a _Krisztus_ vérin meg váltattak az Isten a mi _közönséges_ valo Atyánk azt akarja _hogy_ ugy szeresük öket mint atyánk _fia_ és _hogy_ a _Krisztus_ a mi _közönséges_ valo meg váltonk parantsollya _hogy_ öket szeresük

3 Ez a szeretet _három_  _dolog_ áll mindennek jót _kell_  _kívánni_ a mikor lehet jót is _kell_  _tenni_ mind lelki mind testi képen El _kell_ szenvedni a mások _fogyatkozás_ 

Imé _fia_ ez a valoságos _felebaráti_ szeretet az jó _erkölcs_ ez az _egy_  _fundamentum_ és valoságos _jel_ a _keresztényi_ elmének _enélkül_ nem lehet _tetszeni_ az _isten_  se semmi valoságos jó _erkölcs_ nem lehet szükséges _tehát_  _hogy_ ezt _gyakorol_ még jó _idő_ 

1 szoktasad arra magadot _hogy_ ugy _tekint_ minden _ember_ mint atyád _fia_ és ugy mint atyád _fia_  _kíván_  _java_ légy _jól_  _tevő_ és _kedveskedő_ mindenekhez légy _könyörületesség_ a szegényekhez és a nyomorultakhoz ne légy _irigység_ a _gazdag_ se azokhoz _aki_  _jól_  _folyik_ a _dolog_ szeresed ajokot jó _erkölcs_ a _gonosz_ azért _hogy_  _jó_ legyenek _kíván_ az _első_ a végig valo meg maradást a _többi_ a _megtérés_  _gyűlöl_ a vétket a mely az _ember_ munkája _de_ az _ember_ szeresed _aki_ az Isten munkája

2 Mert a semmi _hogy_  _ha_ tsak másnak jót _kíván_  _ha_  _cselekedet_ meg nem mutatod _ha_ a meg lehet szoktasad magadot a másal _gyorsaság_ valo _jótétel_  _tehetség_  _szerint_ a _felebarát_ pedig _háromféle_ lehet _jól_  _tenni_  _test_  _becsület_ és lelkében

A mi az _első_  _illet_ segittsed másokot szükségekben az alkalmatoság és atehettséged _szerint_  _ad_  _örömest_ aszegényeknek

 _ó_ ! mely szép jó _erkölcs_ egy _ifjú_ a szegényekhez valo _könyörületesség_ és szánakodás _boldog_  _aki_ el mondhattya _Jób_  _gyermekség_  _fogvást_ nevekedet velem a _könyörületesség_ 
 mert az olyanon az Isten áldása _bőség_ leszen  egész _élet_ és _halál_  _óra_ a mint az _írás_ mondgya

A mi a _felebarát_  _becsület_  _illet_ arra igen _kell_ vigyáznod _ha_ ártatlanul vádollyák _fog_ párttyát _ha_ valamely rosz _cselekedet_  _ki_ nyilatkoztattyák menttsed a menyiben lehet és _elfedez_ rosz _cselekedet_ és mutasd meg _aki_ arrol _beszél_ neked _hogy_ az _emberszólás_ nem szereted és _hogy_ a _felebarát_  _becsület_ vigyázni _kell_ 

A mi alelkét _illet_  _felebarát_ mint _hogy_ annak _java_ a jó _erkölcs_ és az üdveségböl áll és mint _hogy_  _elég_ nagyob atöbb _jó_  _között_ azért ezeket meg _kell_ nyerned _felebarát_  _imádkozni_  _kell_  _érte_ a rosz _erkölcs_ és arosz alkalmatoságokot el _kell_ véle _hagyatni_ vagy magad vagy mások _által_  _eszerint_  _kell_  _cselekedni_  _főképpen_ azokal _aki_  _gyakorta_ vagy ugy mint jó akaroidal _társ_ és _cseléd_ a valoságos _felebaráti_ szeretet a _hogy_  _ő_ szeresed az üdveségért és az _örökkévaloság_ 

Vagyon még _hátra_ egy _harmadik_  _dolog_ mely a _felebaráti_ szeretethez _tartozik_ a mely nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ szeretettel szenvedgyed azö _fogyatkozás_ és menttsed _okosság_ az ö vétkeit ne légy az _ítélet_ se a _feddés_  _gyors_ a melyet nem _kell_  _cselekedni_ se szükség se _haszon_ nélkül

Végtire _fia_ a nagy rendi a _felebaráti_ szeretetnek _abban_ áll _hogy_  _ő_ magadrol _ítél_ 
 valamint abölcs mondgya Magadrol _ítél_  a _felebarát_  _dolog_  _követ_ még ezt a 
 nagy _tudomány_ a melyre mind az _írás_ mind a _természet_  _tanít_  _soha_ azt ne _cselekedik_ 
 másokal a mit nem akarnád _hogy_ mások _cselekedik_ veled Az üdvezitö _hasonló_ mond A mely mértékel mértek másoknak azon mértékel viszá mérettetik néktek Mindeneket azért a mit akartok _hogy_ az emberek mivellyenek néktek _ti_ is mivellyétek nékik


XVII Rész

A _felebaráti_  _intés_ 

A mit ide _feljebb_ mondottunk akötelesegröl a melyre a _felebaráti_ szeretet _kötelez_ akeresztyéneket _hogy_ a _felebarát_ üdveségire vigyázanak meg _érdemel_  _hogy_ még arrol nagyob _gondolkodás_ legyünk mint egy olyan nagy _dolog_ a melyet noha nem _tud_ és el mulattyák sokan ezt a _kötelesség_ nem üsmervén új _dolog_ és _hihetetlen_  _tart_ 


 Mind azon _által_ nintsen semmi _ennél_  _közönséges_ aszent _írás_ a mely azt _tanít_  _hogy_ az Isten parantsolatot adot kinek kinek az ö _felebarát_ felöl vigasztallyátok és 
  _épít_ egy mást Egymást _int_ Ne legyetek részesek a setéttségnek _gyümölcstelen_ 
  _cselekedet_ az az a vétekben _hanem_ inkáb _megfedd_ 


 Végtire szeretni _kell_ az _isten_ mindenek felet és a _felebarát_ mint magunkot mert _hogy_ szerethettyük _felebarát_ mint magunkot _hogy_  _ha_ az ö _nagy_ szükségeire mellyek az üdvesége _oly_  _kevés_  _hajt_  _hogy_ azokot el _hagy_  _kis_  _haszon_  _és_  _hogy_ szerettyük az _isten_ mindenek felet _hogy_  _ha_ azon nem _igyekezik_  _hogy_  _ő_ meg ne banttsák _hogy_  _ha_  _abban_ modunk vagyon


 Ez aköteleség olyan nagy _hogy_ szent _Chrysostomus_ rettentö _dolog_ mondatot ugy mint _hogy_ az Isten nem aláb valo kepen _kér_ töllünk számot a más üdveségiröl valamint a magunkérol És _ha_ szinte szentül _él_ is egész _élet_  _de_  _ha_  _bizonyos_ alkalmatoságokban el mulattuk a _felebarát_ üdveségit a jó _élet_  _haszontalan_ lészen a _bizonyos_  _hogy_ ez az el mulatás olyan vétkes _hogy_ az egyedül _ok_ lehet _kárhozat_ ennek ezt az _ok_ adgya _hogy_  _aki_  _elmulat_ meg segiteni _felebarát_ szükségiben azt az Isten _megvet_ az _ítélet_ : akar mely jót _cselekedik_ is mást anyival is inkáb _aki_ el mulattya meg segiteni attya fiát az olyan nagy _dolog_ a mitsodás az üdveség _megérdemel_ minden féle _büntetés_ 

Ennek a nagy _kötelesség_ végben vitele a _felebaráti_  _intés_ parantsolattyának _követés_ áll a 
 mely parantsolatot az urtol vettük és amelynek rendét _eszerint_ adgya _elöben_ Ha vetkezik _ellene_ az Atyád fia meny el és _megfedd_  _ő_  _különös_  _ha_ meg _hallgat_ meg nyerted _ő_  _ha_ pedig meg nem _hallgat_ végy egy vagy _két_  _bizonyság_ melléd _ha_ azokot meg nem _hallgat_ mond meg az anyaszent egyháznak

Hogy _jól_  _megértethet_ veled ezt a parantsolatot a melyet _oly_  _kevés_  _tud_  _és_  _követ_ négy vagy _öt_  _igazság_  _tesz_  _itt_ fel néked a melyek azt _könnyű_  _megértettet_ veled mind pedig _követtet_ 

Az elsö azt a véget _tekint_ a melyre ez a parantsolat _adat_ a mely nem más _hanem_  _hogy_ a _felebarát_  _aki_ vétkezet _hogy_  _abban_ viszá ne _esik_ vagy _hogy_ mások ne _követ_ példáját

A masodik a _hogy_ ez a parantsolat nem tsak a _feljebbvaló_  _kötelez_  _hanem_ minden féle személyeket mivel _hogy_ ez a parantsolat szereteti parantsolat mondgya szent _Tamás_ arra minden _kereszt_  _köteles_ 

A _harmadik_ a _hogy_ ez a _kötelesség_  _hogy_ a _felebarát_ meg ne _enged_ a roszban _esni_ tsak akorá _értődik_ a midön ez a _két_  _dolog_ együt _találkozik_ 1 a midön _tud_ a rosznak végben menetelét és a veszedelmet a melyben a _felebarát_  _abban_  _eshet_ik_ vagy _abban_  _ejthet_ másokot 2 a midön a más vétkit _meggátolhat_ mivel nem _tartozik_ olyan _dolog_  _cselekedni_ a mely _hatalom_ nintsen

A negyedik a _hogy_ ez a _hatalom_ a melyel meg nem _kell_  _engedni_ a roszat nem tsak arra _értődik_  _hogy_ mi mit _cselekedhet_ik_ magunktol _hanem_ még mások _által_ ezt is akarta az üdvezitö velünk _megértetni_ mondván: _ha_ nem _hallgat_ tégedet végy másokot is magad mellé _ha_ azokot sem _hallgat_ mond meg az _anyaszentegyház_ 

Az _ötödik_ a _hogy_ a midön azt _hagy_  _hogy_ meg _kell_ mondani az anyaszent egyháznak az az a _feljebbvaló_ a véghez mehet vagy _titkon_ vagy nyilván a midön a meg lehet _titkon_ nem szükséges azt _ki_ nyilatkoztatni

Ez igy lévén az atyafiságos _intés_ parantsolattya arra _kötelez_ mindnyájunkot _hogy_ meg gátollyuk a más vétkit a midön azt _tud_ és meg lehet azt _orvosolni_ vagy magunk vagy mások _által_ ebböl _következik_  _tehát_  _hogy_ ezt a parantsolatot véghez lehesen vinni _ki_  _ki_  _tartozik_ meg gátolni a roszat más _által_ a midön maga _által_ nem lehet

Ennek aköteleségnek nagyságárol _immár_ szolottunk a melyet a nagy vétek nélkül el mulathattyák és a melynek el mulatása nagy számadásal lészen az Isten _ítélet_ egy szoval _fia_ nem vétkes dologé Isten elött a midön valakit látnak vagy _tud_ lelki veszedelemben lenni és a segittséget mellyet adhatnának nékie tsak meg vetik tsak anyit _gondolni_ a _felebarát_ a midön _halálos_ vétkezik mint _ha_ tsak egy pohár vizet _iszik_  _ha_ valaki 
 szükségben lattya lenni az attya fiát mondgya szent _János_ és bé zárja szivét elötte miképen marad meg az Isten szeretete _abban_  _ha_ ez igy vagyon a testi szükségekben mi 
 lészen a lelkiekben szent _Chrysostomus_ azt mondgya _hogy_ nagy _kegyetlenség_ igy el _hagyni_ a _felebarát_ és _hogy_  _ha_ a nagy _keménység_ volna egy _ember_  _ha_ nem segitene a _teher_ alat _elesik_  _oktalan_ állatnak mitsoda _kegyetlenség_ [ke gyetlenség] nem volna egy _keresztény_ azt nem _cselekedni_ atyafiáért a mit az emberek _cselekedik_ egy _oktalan_ 
 állatért egy _oktalan_ állat el _esik_ mondgya szent _Bernard_ és _találkozik_ olyan _aki_ fel segittse a lélek pedig el veszti magát és senki azal nem _gondol_ 

Hogy _ha_ az _ó_ törvény mondgya szent _Chrysostomus_ azt parantsolá _hogy_ még az _ellenség_  _ökör_ se _elhagy_ a midön láttyák _hogy_  _eltévelyedik_  _hanem_ viszá vigyék az urának _aki_ el mulattya és el _hagy_ nem az _ellenség_  _eltévelyedik_  _ökör_  _hanem_ akeresztyén attyafiának lelkét el veszni a vétekért az olyan mitsoda _bocsánat_ várhat

Ha ate atyád fia mondgya szent Agoston valamely _halálos_ sebben volna és azt el akarná titkolni azért _hogy_ azon valamely mettzést ne _tesz_ nem volnaé _kegyetlenség_  _tőle_  _ha_ teis el akarnád véle együt azt titkolni _ellenben_ pedig a _hozzá_ valo _irgalmasság_ volna _ha_ sebét _ki_ nyilatkoztatnád annak _aki_ azt _megorvosolhat_ menyivel inkáb _tartozik_  _tehát_  _hasonló_  _cselekedni_ az ö lelkének sebéért a melynek el mulatása sokal veszedelmeseb _hogy_  _ha_ a szivben azt _meghagy_ nevekedni és annak _halál_  _okozni_ 

végtire _ha_ valamely _gyulladás_ az _kezdet_ láttad volna a melyet vagy magad vagy mások _által_  _elolthat_  _ha_ ezt el mulatnád nem volnálé _ok_ az _égés_  _elítélhet_ ezen _hasonlatosság_ mitsoda nagy roszat _cselekedik_ a midön _tudván_  _felebarát_ vétkét azt el titkolod nem adván _tudta_ annak _aki_ arrol _tehet_ a _bizonyos_  _tehát_  _hogy_ számot _fog_ Isten elöt adni a roszért melyet _felebarát_  _cselekedet_ és a melyet _meggátolhat_  _ha_ arrol _megint_ 

Tekinsd meg _fia_ és _megfontol_  _jól_ ezeket az _ok_ 

Mit _felel_ az _isten_ az ö _ítélet_  _hogy_  _ha_ azt el fogod mulatni lágyságbol _félelem_ vagy nyomorult _kedvezés_ a mint etörténik _gyakorta_ mit _felel_ a midön szemedre _hány_  _hogy_ inkáb _kíván_  _tetszeni_ a _felebarát_ mint sem az _isten_  _de_ mit mondasz arra a midön _elődben_ teszik _hogy_  _gyakorta_  _meggátolhat_ a más vétkit veszedelem nélkiil _hogy_  _ha_ valamely _tartalék_ lágyság vagy _kedvkeresés_ meg nem tartoztatot volna ugyan _akkor_ lészen a _hogy_ vétkes lész a más vétkiért meg is lész _terhelve_ olyan vétkekel a melyeket _meggátolhat_ és melyeket _hallgatás_  _okoz_ a melyekröl az _isten_ számot _fog_ adni

El _kell_  _fia_ ezeket a veszedelmeket _kerülni_ és annak okáért _követ_ azt a mit az Isten fia _hagy_ nékünk A midön látod _hogy_ az _isten_  _halálos_ meg bánttya valaki ugy mint _esküvés_  _tisztátalan_ szókal vagy tégedet valamely vétekre valo _ingerlés_  _igyekezik_ azon _hogy_ ezekröl el _fordít_ szép _intés_  _hogy_  _ha_ azt nem _cselekedhet_ik_ nem lévén arra _elegendő_  _bátorság_ vagy _hatalom_  _cselekedik_ azt a mit az ur parantsol néked valamely más _értelmes_  _ember_  _kér_ arra _aki_  _gondolhat_  _hogy_  _jobban_ véghez viszik náladnál


 Ezt a rendet a mi urunk után szent Agoston adgya _elöben_ 109 dik levelében mondván Ne _gondol_ azt _hogy_ ártani fogtok a _felebarát_  _ha_ vétkit a _meggyógyítás_  _kedv_  _ki_ nyilatkoztattyátok _de_ söt még vétkesek lesztek veszedelmiért _hogy_  _ha_ meg menthetitek _ő_ attol _tudta_ adván annak _aki_ azt meg gyogyithattya és _ha_  _ti_  _hallgatás_ el veszni _hagy_ 

Hogy _ha_  _eszerint_  _kell_  _cselekedni_  _akkor_ a midön a _felebarát_ vétke tsak magának árt annál is inkáb _tartozik_ azal a midön másoknak is árthat rosz példájával és _gonosz_  _beszéd_ mivel _olyankor_ el _kell_  _hagyni_ a _haszontalan_ valo _különös_  _intés_ és _az_  _kell_ menni _egyenes_  _aki_ arol _tehet_ és akinek _kell_ is arol _tenni_ 


 Végtire _fia_ legyenek elmédben szent _Jakab_ ezek a szavai _atyámfia_  _ha_  _ki_ el tévelyedik _közüle_ az _igazság_ és meg _térít_ valaki _ő_ tudni _kell_  _hogy_  _aki_  _megtéríttet_ a _bűnös_ az ö _tévelygő_ utárol meg szabadittya annak lelkét a _halál_ és _elfedez_ a _bűn_ sokaságát


XVIII Rész

A _barátság_ 

A _barátság_ is _kívántatik_ itt szollanom mivel az igen _foganatos_  _hogy_ az _ifjú_ a _jó_ vagy a roszra vezese az ö jó vagy rosz _hajlandóság_  _szerint_ és azért is mert az _ifjú_  _természet_  _szerint_  _hajlandó_ lévén a szeretetre _természet_  _szerint_ és _azonkívül_ is nem _tudván_  _jól_  _megkülönböztetni_ a jó _barátság_ a ártalmastol _gyakorta_  _történik_  _hogy_ igen rosz _barátság_  _esik_ a mely veszedelemre tészi öket és _gyakorta_  _ok_ lesz el veszéseknek ez okáért szükséges _hogy_ erre _elegendő_  _oktatás_ vegyenek magoknak _megtanulván_ el _kerülni_ a rosz _barátság_ és _haszon_  _fordítani_ ajót

 _különbség_ vagyon a _felebaráti_ szeretet és abaráttság _között_  _tartozik_ minden _ember_ szeretni a mint már azt meg mondottuk _de_ nem lehet _barátság_ lenni minden _ember_ mert abaráttság _különös_ szeretet

A _barátság_  _hogy_ mi légyen az aszeretetnek olyan egy más _között_ valo _közlés_ a melyel _két_ személy egy mást szereti _különös_ és egy másnak _java_  _keres_ 

A _barátság_ mindenkor azt a véget _követ_ a mely végre _köttetik_  _ha_ a jó akaroban a roszat szeretik a _barátság_ rosz- és vétkes _ha_ ajót szeretik abaráttság jó és _dicséretes_  _de_ annak ajonak valoságos jó _erkölcs_  _kell_ lenni vagy olyan _tökéletesség_ amely ajó _erkölcs_ vigyen ugy mint a _tudomány_ ajó _természet_ és mások illyenek 

A _barátság_  _hogy_ jó és valoságos legyen _háromféle_  _tulajdonság_ legyen ugy mint szükséges _hogy_ a jó _erkölcs_ legyen _építve_ ajó _erkölcs_  _igyekezik_ és a jó _erkölcs_ vezettessék

1 A jó _erkölcs_ szükséges _hogy_ legyen _építve_ azaz _hogy_ a jó akarot valamely jó és _dicséretes_  _erkölcs_ és _természet_  _kell_ szeretni

2 A jó _erkölcs_  _igyekezik_ mert abarattságnak a jó akaroja _java_  _kell_  _óhajtani_ és _keresni_ a jó _erkölcs_ pedig minden más _java_ felet nagyob és szükségeseb a mely _barátság_ a jó akarokot arra viszi _hogy_ egy másnak más _jó_ szerezenek és a jó _erkölcs_ el mulásák a nem _barátság_  _hanem_ nyilván valo _csalárdság_ 

3 A _barátság_ ajó _erkölcs_ vezettessék az az _hogy_ ajó _erkölcs_ rendellye azt és _hogy_ a jó akaro ne _cselekedik_ semmit olyat a _barát_ a mely _ellenkezik_ a jó _erkölcs_ a mely _barátság_  _megbántat_ az _isten_ a jó akarojáért az utálatos és átkozot _barátság_ mert inkáb szereteti az _ember_ az _isten_ 

Ezen _három_  _tulajdonság_  _könnyű_ meg választhatod _fia_ a jó _barátság_ arosztol és azt a melyiket _keresni_  _kell_ attol a melyiket _kerülni_  _kell_ 

1 El _kell_  _kerülni_ az olyannak _barátság_  _aki_ semmi jó _erkölcs_ nem üsmérsz se olyan _tökéletesség_ a melyet szerethetnéd _de_ söt még inkáb az olyanok _barátság_  _aki_ rosz _erkölcs_ láthatz ugy mint _tisztátalanság_ részegséget _esküvés_ az illyen _oly_ veszedelmes 
  _barátság_ a mely _bele_  _olt_ rosz _természet_ mert valamint a _bölcs_ mondgya Az _esztelen_ jó akaroja ugy mint a rosz _erkölcsű_  _hasonló_ lészen _hozzá_ 

2 _kerül_ az olyan _barátság_ a mely _jobb_ nem tészen illyen az olyanok _barátság_ akik tsak a magok _haszon_  _keres_ az olyanokét is akik nem _int_ ajóra és az üdveségedre a mikor a meg lehet _de_  _főképpen_ az olyanak _barátság_  _irtózik_  _aki_ avétekre _ingerel_  _aki_  _hízelkedik_ és _aki_ rosz szokásodban meg akar _hagyni_ az _ilyen_ jó akaroidot ugy _kerül_ mint nagy _ellenség_ 

3 _kerül_ az olyanak _barátság_  _aki_  _teérted_ és anéked valo _tetszés_ az _isten_ semminek _megtart_  _bántani_ példának okáért lopni _csalni_  _veszekedni_  _esküdni_  _ember_ szollani _felebarát_ meg _bántani_ és több illyeneket vesd meg az _ilyen_  _barátság_ és 
 mindenkor elmédben legyen szent _Ambrus_ ez a szép mondása _hogy_  _aki_ az _isten_  _hűségtelen_ a nem lehet jó akaroja egy _ember_ 

Ellenben pedig _keres_ az ollyannak _barátság_  _aki_ minden _jó_ menendö és _aki_ olyan jó _természet_ látz a melyet _követhet_ az olyanokét _aki_ ajó _erkölcs_ visznek jó példájokal és jó _beszéd_ kik segitenek _tanács_ kik rosz szokásidért néked nem _hízelkedik_ 
  _hanem_  _az_ meg _int_ szeretettel ezen szép mondása _szerint_ abölcsnek _hogy_ ajó akarotol vett sebek _jobb_ mint sem az _ellenség_ vett _csók_ 

Végtire olyan jó akaroid legyenek _aki_ az _isteni_  _félelem_ vigyázanak _barátság_ és akik a _te_  _nagy_  _jó_  _céloz_ ugy mint az üdveségedre Az illyenek _fia_ ajó és a valoságos _barátság_ ezeket annál is inkáb _kell_  _keresni_  _hogy_ igen ritkák és _ha_ illyenekre 
  _talál_ meg _tart_ azokot az illyen _barátság_ mondgya a _bölcs_ Hogy a _hű_ jó akaro _erős_  _oltalom_  _hogy_  _aki_ olyanra _talál_  _kincs_  _talál_  _hogy_ semmit nem _hasonlíthatni_ az olyan jó akarohoz mivel sokal _jobb_ az aranynál és az _ezüst_ és _hogy_ mind az _élet_ mind a _meghalhatatlanság_  _orvosság_ szeresed és _keres_ az illyen _barátság_  _igyekezik_ annak _megtalálás_ és a midön _megtalál_  _megtart_ azt szorgalmatoságal és el ne _hagy_ 
 valamely változo és álhatatlanságbol valamint etörténik az _ifjú_ El ne _hagy_ a régi _barát_ mondgya a _bölcs_ mert az új nem lészen _hozzá_  _hasonló_ 

Hogy _megtalálhat_ az _ilyen_  _barátság_  _megemlékezik_  _először_ arra _hogy_ azt _gyakorta_  _kell_ 
  _kérni_  _isten_ mert atölle származik A _ki_  _ő_  _fél_  _ő_ meg _talál_ mondgya abölcs Másodszor _te_ légy elsö a szeretetre mert _hogy_ szeresenek szeress _de_ ennek a szeretetnek olyannak _kell_ lenni a mint meg mondottuk a jó _erkölcs_ legyen _építve_ a jó _erkölcs_  _igyekezik_ és ajó _erkölcs_ vezettessék


XIX Rész

A _játék_ és a mulattságokrol

A mulattság szükséges az elme _könnyebbítés_  _főképpen_ az _ifjú_ a mulattságra való _játék_  _hozzá_ inkáb _illik_ a mind _természet_ mind elméjekel meg _egyezik_ 

A _játék_  _tehát_ és a mulattság nem _ellenkezik_ ajó _erkölcs_  _de_ söt még azt _hagy_ és a jó _erkölcsű_  _cselekedet_  _ha_ ugy mégyen végben a mint _kívántatik_ 

Hogy pediglen illyen lehesen szükséges mindenek felet _hogy_ a szándék jó legyen az az _hogy_ a _játék_ az elme mulatására legyen _hogy_ alkalmatosab lehesen amunkára a melyet el nem _győzhet_  _ha_ mindenkor _foglalatosság_ volna ugy anyira _hogy_ tsak a munkáért legyen a mulattság és tsak arra a végre is _keres_ azt

Ebböl _háromféle_  _dolog_  _következik_ a melyekre _kell_ vigyázni _hogy_ a _játék_ jó és _helyes_ lehesen

Elöször _hogy_ a _játék_ a _tisztességes_ mértékleteségre _kell_ vigyázni mivel a mód nélkül valo már nem mulattság _hanem_ inkáb _foglalatosság_ nem is azért volna ajáték _hogy_ a munkára alkalmatosabak lehessenek (:noha a _játék_ tsak arra avégre _kell_  _célozni_ :) _hanem_ tsak a _gyönyörűség_ a mely _fogyatkozás_  _jár_ 

 _de_ söt még alkalmatlanoká _tesz_ magokot a munkára mivel a mód nélkül valo _játék_ az elmét magának el _foglal_ és a _test_  _erő_  _meggyengít_ és _gyakorta_ igen árt az _egészség_ 

Masodszor _hogy_ nem _kell_ lenni rendeletlen szeretettel a _játék_ valamint _gyakorta_  _történik_ az _ifjú_ az _ilyen_ szeretet öket az el merülésben vetné _sok_  _idő_ vesztetne el vélek és szüntelen a mulattságrol valo _gondolat_ adna nékik az illyen szeretet is az _ok_  _hogy_  _soha_ sem _foglal_ magokot valojában a munkában és _ha_ szinte a _test_ a munkában vagyon is _de_ az elméjek a _játék_ és a mulattságban _foglalatoskodik_ 

Harmadszor el _kell_  _kerülni_ a menyiben lehet az olyan _játék_ a melyeket _szerencsejáték_  _hív_ az _ilyen_  _játék_ az elmét mulattyák _de_ szomoruságokot és nyughatatlansagokot is _okoz_ igen nehéz azokban a mértékleteséget meg _tartani_ az olyan _játék_ a _fösvénység_ és a nyereségért _játszódik_ és nem jó végre _tesz_ ezekhez a _sok_ vesztést a melyeket a szomoruságok és a _keserűség_  _követ_ az után a _sok_  _csalárdság_  _igazságtalanság_  _harag_  _esküvés_ veszekedés a melyekel _tele_ vannak rend _szerint_ az olyan _játék_ az _idő_ mód nélkül valo el vesztése mind az elmében mind ajoszágban valo nagy _fogyatkozás_ a _harag_  _tűrhetetlenség_  _káromkodás_  _hazugság_  _fösvénység_ és más _több_  _ilyen_ a melyek a _játék_  _követ_  _hát_ még ajátékhoz valo rendeletlen szeretet a mely _holt_ meg marad és a mely _gyakorta_  _okoz_ a _jószág_ és a _becsület_ el pusztulását a melyért a _játékos_ nagy nyomoruságban _esik_ erröl _elég_ példa vagyon

 _elkerül_  _fia_ az _ilyen_  _játék_ a melyek egészen _ellenkezik_ ate _java_ tsak az olyan _tisztességes_  _játék_  _gyakorol_ a melyek az elmét mulattyák vagy a _test_  _egészség_  _tart_ vigyáz _tehát_  _az_ a miket mondottam néked _de_  _főképpen_ vigyáz a mod nélkül 
 valora amelyet meg vallya szent Agoston _hogy_ attol vagyon az _ifjú_ meg romlások azon amód nélkül valon nem tsak az _idő_  _ért_ amelyet el vesztegetz _hanem_ még a pénzt is a melyet _eljátszik_ és amelyel _kímélve_  _kell_  _bánni_ más képen a nyerésért _játszódik_ és nem a mulattságért és a _játék_ inkáb _gyötrődés_ lenne mint sem mulattságodra ezekhez _tesz_ azt is _hogy_ a _felettébb_ valo pénzt a melyet el vesztesz sokal _jobb_ volna a szegényekre _fordítani_  _aki_ szükségek még _kiált_ az ur elött ate mód nélkül pénzben valo _játék_ ellen és atöbb _játékos_ ellen


XX Rész

Az _adakozás_ a _fösvénység_ ellen

Ugy tettzik mint _ha_ afösvénység nem volna rend _szerint_ valo _fogyatkozás_ az _ifjú_ szükséges _mindazonáltal_  _elébe_ adni ezt a nagy _fogyatkozás_ a mely _könnyű_  _beléje_ szivárkozik ós nevekedvén az _idő_ igen nagy rendeletlenségeket _okoz_ nékik

A _fösvénység_ apénznek rendeletlen szeretetétöl származik epediglen _két_ lészen meg némellyek apénzt azért szeretik _hogy_  _kincs_  _gyűjthet_ vagy is _hogy_ azal _jószág_ szerezhesenek mások meg azért _hogy_ a _cifraság_ és a _gyönyörűség_  _költ_ az elsö ritkán _találkozik_ az _ifjú_  _de_ a második nálok rend _szerint_ valo és ártalmas

Hogy a nálok rend _szerint_ valo azt minden nap láthatni mert mint _hogy_ mód nélkül szeretik _gyönyörűség_ modot is _keres_ arra _hogy_ azt _betölthet_ a mely pénz nélkül véghez nem mehet ettöl is vagyon _hogy_ mindent _elkövet_ tsak pénzt szerezhesenek ez okáért _sok_ féle álnokságal _él_  _hogy_ a szüléjektöl pénzt nyerhesenek a _játék_  _csalárd_ és még némelykor vagy lopásal vagy más képen pénzt szereznek a mint lehet Ettöl a _rosszindulat_ vagyon a szegényekhez valo _megkeményedés_ a _gazdagság_ valo szeretet a nagyra menetelre valo _kívánság_ 

Ez a rosz _hajlandóság_ az _ifjúság_ vévén _eredet_  _könnyű_ nevekedik és _megerősödvén_  _idő_  _oly_ igen _meggyökerezik_  _hogy_  _soha_ azt el nem _hagy_ ez is _okoz_  _közönséges_ azt a rendeletlenséget a melyet látunk a _kereszt_  _között_ ugyan ezt is sirattya a proféta 
 mondván _hogy_ a _kis_  _fogvást_ a leg nagyobikig mindnyájan a _fösvénység_ 
 adták magokot az az a világi _jó_ rendeletlen szeretetére a mellyet szent Pál nevezi minden féle roszak _gyökér_ 

Ez a rosz _erkölcs_ az _ifjú_  _három_  _ok_  _ered_ az elsö az a melyröl már szolottam a _gyönyörűség_ valo rendeletlen szeretet amásodik avilágban lévö _közönséges_ példa a mellyet láttyák _hogy_ tsak a pénzt _becsül_ és szereti és az után _futni_  _telhetetlen_  _kívánság_ 

A _harmadik_  _ok_ a szüléktöl _jön_ akik erre a szeretetre _gerjeszt_  _gyermek_ még igen _kisded_  _kor_ agyermekeknek tsak arrol _beszél_  _hogy_ miképen _keres_  _élet_  _ha_ szegények vagy _középrendű_ vagy is _hogy_ mehesenek _feljebb_  _és_ nagyob rendre _ha_ 
  _gazdag_  _megtanítván_  _gyermek_ arra a mit szent _Cyprianus_  _hány_ szemekre _hogy_ jobban szeretik agazdagságokot akristusnál és _hogy_ anyira munkálodnak ehalando _élet_  _java_  _hogy_ tsak _kevés_ vagy nem is _gondolkodik_ az _örökös_  _java_ 

Meg _kell_ elözni még jó _idő_  _kedves_  _fia_ ezt a roszat és meg nem _kell_  _engedni_  _hogy_ el _foglal_ szivedet mivel a _bizonyos_  _hogy_ nintsen olyan rosz _erkölcs_ a mely inkáb nevekednék az _idő_  _ennél_ és a melyet nehezeb volna _ennél_ el _hagyni_ erre valo nézve ezt _javall_ néked

Elöször a mint ezt meg mondok _hogy_ a _gyönyörűség_ szeretete legnagyob _ok_ a _fösvénység_ az _ifjú_ légy azon minden _tehetség_  _hogy_ meg mérsékelyed ezt a rendeletlen szeretetet a melyröl el mondhatni _hogy_  _nagy_ akadálya mind azoknak a _jó_ a mellyekre alkalmatos az _ifjúság_ az Isten neviért ne _olvas_ ezeket _figyelmetesség_ nélkül _hanem_  _meggondol_ valojában _hogy_ mitsoda nagy szükséges néked _megtartóztatni_ és _megtürköztetni_ a _gyönyörűség_ azt a szeretetit

Másodszor _hogy_ a szivedet el ne _foglal_ a pénznek szeretete _gondolkodik_  _gyakorta_ szent pálnak ezen mondásárol _hogy_ a _kívánság_ minden rosznak _gyökér_ azok a roszak pedig avilági vétkek és a nyomoruságok a melyekel _teljes_ a melyek tsak nem mindnyájan a _fösvénység_ származnak a mint ezt _könnyű_ volna meg mutatni

Harmadszor _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_ a _fösvénység_ sokakot _elkárhoztat_ akár _gazdag_ akár szegények legyenek azok agazdagokot _ha_ roszul _él_  _gazdagság_ a szegényeket _ha_ 
 a _gazdagság_  _kíván_  _megtud_ azt mondgya szent pál _hogy_ a _fösvény_ nintsen részek az Isten _ország_ 

4 szoktasad magadot arra _hogy_ a penzt tsak a szükségért _óhajt_ és tsak ate _tisztességes_ mulattságodra és a midön pénzed nintsen _békességes_  _tűrés_ szenvedgyed azt meg _gondolván_  _hogy_ menyi szegény vagyon olyan a kinek még _kenyér_ is nintsen és _hogy_ az ollyanál _jobb_ nem vagy _de_  _főképpen_  _soha_ se _csalárdság_ se álnokságal se semmi némü rosz modal ne _igyekezik_ pénzt szerezni

5 _elkerül_ némely _cselekedet_ a melyek a _fösvénység_  _jel_ az _ifjú_ ugy mint anyereségért valo _játék_ a vesztéstöl valo nagy _tartás_  _kevés_  _dolog_ valo vetekedés a másét valo _megtartás_ 

6 szeresed a szegényeket _ad_  _örömest_ nékik a magad mulattságára valo pénzböl _megtart_  _holmi_ az ö szükségekre nem szégyené anéked _hogy_  _oly_  _tékozló_ vagy a magad _gyönyörűség_  _köntös_ és más _egyéb_ a szegények szükségit pedig _oly_  _fösvénység_ és _keménység_  _tekint_ akik is noha olyan emberek mint magad és _gyakorta_  _jobb_ náladnál Isten elött

Végtire vagy szegény vagy vagy _középrendű_ vagy _gazdag_ 

Ha szegény vagy _kér_ az _isten_  _kegyelem_  _hogy_  _békességes_  _tűrés_ vegyed szegénységedet és az ö szeretetiért _bíz_ az ö rendelésire magadot _aki_  _soha_ el nem _hagy_ 
 szolgait Ha az _isten_  _gond_ vagyon a leg aláb valo _teremt_ állatira mondgya az ur _hát_ reátok _hogy_ ne volna _gond_  _keres_  _elsőbben_ az _isten_  _ország_ és mindenek _megadatik_ néktek

Ha _középrendű_ vagy _elégedik_ azal és ne nyughatatlankodgyál valamely nagyob után 
  _megemlékezik_ szent pálnak ezen szavairol _hogy_ mind azok kik agazdagságot _óhajt_ akisértetben és az _ördög_  _tőr_  _esik_ és más _sok_ rosz _kívánság_ a melyek aveszedelemben vetik mert a _kívánság_ minden rosznak _gyökér_ 


 Hogy _ha_ pedig _gazdag_ vagy _tart_ igen aveszedelemtöl a melyre _tesz_ az _gazdagság_ üdveségedet Jaj néktek _gazdag_ mert el vettétek vigasztalástokot meg másut azt 
 mondgya az ur _hogy_ mely nehéz agazdagnak üdvezülni _hogy_  _elkerülhet_ ezt a veszedelmet _követ_ azt a mit mondottunk a _harmadik_  _könyv_ 10 részében


XXI Rész

Az Alamisnárol


 A mit _ide_  _feljebb_ mondék az alamisnárol anékem igen _kevés_ láttzék illyen nagy _dolog_  _ugyanezért_ is _kényszerít_  _kedves_  _fia_ néked erröl _bő_ szollani _hogy_ jó _idő_  _megtanul_ szeretni és _követni_ ezt a _cselekedet_ a mely _oly_  _kedves_ Isten elött és a mely _oly_ szükséges és _oly_  _hasznos_ üdveségedre

Nintsen olyan jó _erkölcs_ a melyet az _írás_  _oly_ igen _javall_ és _dicsér_ mint a szegényekel valo _jótétel_ és akönyörületeséget a melyel _kell_ lenni kinek kinek a más nyomoruságához és szükségihez Az Isten ezt anyira _meghagy_ az _izraelita_  _hogy_ azt nem akará _hogy_ senki is a _koldulás_ szükségire _jut_ : _Tóbiás_ azt _hagy_ afiának _hogy_  _soha_ a szegényröl _él_  _fordít_ szemeit mert ugy az Isten sem _elfordít_ szemeit rolla és segiteni fogja szükségiben A _bölcs_ arra _int_  _hogy_ el ne vonnyad aszegénytöl az alamisnát és tölle szemeidet 
  _él_  _fordít_ az alamisna _nemadás_ alkalmatoságot ne _ad_ aszegénynek _hogy_ néked roszat _kíván_ mert az ö _imádság_ az Isten meg _hallgat_  _ellenben_ pedig azt mondgya _hogy_ a mely alamisnát _titkon_ a szegény _kebel_ rejtenek a _könyörög_ azért _aki_ azt 
 adgya

Az _újtestamentum_ semmi _oly_ igen nem _hagyatik_ mint az alamisna az Isten _fia_ azt 
 mondgya _hogy_ az alamisna abünöknek _bocsánat_ meg nyeri Date eleemosynam et ecce omnia munda sunt vobis azt is _ígér_ nékünk _hogy_  _bő_  _kéz_ lesz _hozzá_  _hogy_  _ha_ mi is _adakozó_ leszünk a szegényekhez és azon mértékel mér nékünk mint a mellyel mi mérünk 
  _felebarát_ szent pál is azt mondgya _hogy_ az alamisnák amelyeket mi adunk aszegényeknek mind anyi _ostya_ és áldozatok amelyekért az Isten _irgalmasság_ veszük 
 reánk Talibus enim hostiis promeretur Deus szent _János_ is azt mondgya _hogy_  _aki_ nem szánakodik a _felebarát_ szükségein _abban_ se _felebaráti_ se _isteni_ szeretet nintsen mert _ha_ az _isten_ szeretné meg segitené _felebarát_ akit az Isten azt parantsollya néki _hogy_ ugy szerese mint magát

 _de_ mind azok _között_ a mi _nagy_ a _Szentírás_ az alamisnárol nintsen semmi ami _oly_ világosan meg mutatná annak _kötelesség_ mint az Isten _fia_ szavai a melyeket fóg mondani az _ítélet_ napján a választattaknak és ameg vettetteteknek mondván az _első_ Jövetek Atyámnak áldottai _bír_ az _ország_ mely néktek _készítettetik_ mert _éhezik_ és _enni_ adtatok szomjuhoztam és _inni_ adtatok mezitelen voltam és meg ruháztatok & az utolsoknak ezeket mondgya menyetek el átkozotak az _örökkévaló_  _tűz_ mert _éhezik_  _enni_ nem adtatok szomjuhoztam _inni_ nem adtatok & ezekhez adván _hogy_ valamit a szegényekel _cselekedik_ vagy töllök _megtagad_ azt ö véle magával _cselekedik_ vagy ö tölle _megtagad_ 

A _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ az _igaz_ minden jó _cselekedet_  _közül_ a melyekel meg _érdemel_ az _örök_  _élet_ az Isten _fia_ más _ok_ nem adgya _elébe_ üdveségeknek _hanem_ azt _hogy_  _könyörületesség_ voltanak _felebarát_ és _hogy_ a vetkek _közül_ a melyek az _örök_  _kárhozat_ vetették agonoszokot tsak _éppen_ azö _keménység_  _hány_ szemekre a melyel voltak a mások nyomoruságihoz és mint _hogy_ az Isten _fia_  _aki_ az _örök_  _fogva_ valo Atyának _bölcsesség_ semmit se nem _cselekedet_ senem mondot a mi nagy _ok_ nem volna _építve_ azért nem is lehet más _ok_ adni mondásinak a melyeket fog mondani az _ítélet_  _hanem_ azt _hogy_  _tudta_ akarta adni ezen mondásival _hogy_ mitsoda nagy _dolog_ elötte a _felebarát_ valo _jótétel_ és _hogy_ az _igaz_ azon _könyörületesség_ vették az ö malasztit a melyek mind végig meg _tart_ öket ajóban _ellenben_ pedig a nyomorultakhoz valo _keménység_ agonoszoknak voltak _ok_  _hogy_ az Isten meg nem szánta öket vétkes nyomoruságokban és _elhagyattatván_ tölle valamint ök is _elhagy_  _felebarát_ apenitentzia tartatlanságban _meghal_ és az _örök_  _kárhozat_  _esik_ 

Adná Isten _hogy_ a _kereszt_ mindnyájan _jól_ reá _figyelmez_ az Isten _fia_ ezen mondásira és arra _hogy_ mi fogja öket _követni_ az _ítélet_ napján azért _hogy_ az alamisnálkodást el mulatták és a _felebarát_ valo más _egyéb_  _jótétel_ : meg fogják _akkor_ látni vétkeket _de_ már _késő_ lesz

Te pediglen _kedves_  _fia_  _aki_  _idő_ akarsz üdveségeden munkálodni arra _int_  _hogy_  _megelőz_ azt a nyomoruságot és még most szoktassad magadot ate _tehetség_ szerent valo _jótétemény_ szánakozál _örömest_ amások nyomoruságin a midön egy szegényt vagy egy nyomorultat látz _meggondol_  _hogy_ nem vagy _jobb_ annál és _ha_ ugy nem szenvedtz mint ö azt tsak egyedül az Isten _jóság_  _tulajdonít_ és mint _hogy_  _jóság_ volt _hozzá_ azt akarja _hogy_  _te_ is azal légy az olyanhoz a kinek szüksége vagyon reád és _hogy_ meg segittsed a _jó_ melyeket adot néked a szegénynek szükségire _fordítván_ azt a mi a mulattságodra szolgál és _talán_ az Isten _megbántás_ nevellyed magadban a szánakodásnak ezt a szép jó _erkölcs_ a 
 szent _Jób_ példájára _aki_ azt mondá _hogy_ a más nyomoruságához valo szánakodás _gyermekség_ együt nevekedet _benne_  _hogy_ pediglen ezeket _jól_  _követhet_  _figyelmez_ a _Tóbiás_ szép _oktatás_ melyet a _fia_  _ad_ az alamisnárol

Fiam _ad_ alamisnát ate _java_ egy szegényröl se _elfordít_ szemeidet _ha_ azt akarod _hogy_ az Isten se _elfordít_ szemeit rollad a mint lehet ugy _cselekedik_  _ha_ sokad vagyon _bőség_  _ad_  _ha_  _kevés_  _kevés_  _de_  _örömest_ és azt _megtud_  _hogy_ az alamisnával _kincs_  _gyűjt_ a szükségnek _idő_ mivel az alamisna meg ment mind a vétektöl mind ahaláltol és _megoltalmaz_ alelket a setettségben valo menetetöl és _irgalmasság_ nyer azoknak akik _alamizsnálkodik_ 

Ez az _intés_ egy nehány _dolog_  _tanít_  _először_  _hogy_ az _ifjú_ olyan _köteles_ az alamisnára valamint mások

Másodszor _hogy_ a magad _java_  _ad_ alamisnát és nem amásébol a mely lopot vagy roszul _keres_  _jószág_ volna _hanem_ olyan _jószág_ a mely saját magadé

Harmadszor nem _kell_  _elidegeníteni_ aszegényeket valamint ez az _ifjú_  _történik_  _aki_ nem _tud_ mi légyen a más nyomoruságán valo _könyörületesség_ 

Végtire meg _tanít_ arra _hogy_  _ha_  _kevés_  _java_ vagyon is _de_ az alamisnára _tartozik_  _elöben_ adgya arendet amelyre _kell_ vigyáznod az az _hogy_ a sokbol _bőven_  _kell_ adni _de_ akevésböl _kevés_  _de_  _örömest_ mivel az Isten nem azt _tekint_  _hogy_ menyit adnak _hanem_  _hogy_ mitsoda szivel adgyák non quantum sed ex quanto ez _az_  _értődik_  _aki_  _ki_ nem _telik_  _hogy_ sokat adgyanak mert a mi agazdagokot _illet_ az ö _bő_  _adomány_ tettzik _ki_ a szegényekhez valo _bő_ szeretetek egy olyan _gazdag_  _aki_  _kevés_  _ad_ meg mutattya _jól_  _hogy_  _kevés_ szánakodásal vagyon aszegényekhez

 _olvas_  _figyelmetesség_  _fia_ ezeket az _intés_ és ugy _tekint_ mint _ha_ tsak tégedet _illet_  _megtanul_ azokbol mitsoda _köteles_ vagy az alamisnára azt mi formában _kell_ adni és _hogy_ annak mitsoda nagy _haszon_ vannak: és igy még _idő_ akönyörületeségnek lelke lészen _benne_ a mely igen szép és _dicséretes_ egy _ifjú_ és amelyért az _isten_ áldását veszed magadra azt ne mondgyad _hogy_ néked más pénzed nintsen _hanem_ tsak a melyet aszüléid adnak mulattságodra mert _ugyanabból_  _kell_ adni aszegényeknek _megfosztván_ magadot amulattságoktol és a _hiábavalóság_  _hogy_ a szegények szükségiröl _tehet_  _eszerint_  _cselekedvén_  _két_ jót _cselekedik_ egy _cselekedet_ a szegényeket meg segitted és magadot olyan mulattságtol _megfoszt_ a melynek el mulatása vétkeidért valo penitentziául lészen


XXII Rész

Az alázatoságrol

Legg utollyára _hagy_ ezt a jó _erkölcs_ mint olyat a mely _tökéletes_ tészi atöbbit és azokot meg _tart_ 

A _kevélység_ nem más _hanem_ amagához valo rendeletlen _becsület_ ez igen veszedelmes minden _ember_  _de_  _főképpen_ azifiaknak ez a rosz az elméjekben szivárkozván nevekedik _benne_ az _idő_ a jó _erkölcs_ atudományal az _érdem_ a melyek vannak 
  _benne_ vagy a melyeket magokban _gondol_ lenni a minden _jó_ alkalmatlanoká tészi öket és minden féle rosz _erkölcs_ utat nyit nekik

Fiam vigyáz arra _hogy_  _soha_ akevélység ate _gondolat_ se _beszéd_ ne uralkodgyék mert ö volt _első_  _ok_ a világ minden nyomoruságinak ezeket mondá _Tóbiás_ a _fia_ 

Hasonlot mondok _fia_ néked _megoltalmaz_ magadot akevélységtöl meg ne _enged_  _hogy_ az elmédet el _foglal_ üzd el mesze magadtol: az alázatoság néked szükséges _hogy_ ellene álhas annak arosz _erkölcs_ a mely véghetetlen roszakot _okoz_ nem _ér_ itt akülsö és a _beszéd_ valo alázatoságot _hanem_ a valoságos állandó és _belső_ alázatoságot olyan alázatoságot a mely _ilyen_  _háromféle_  _tesz_ alázatosá magadban az _isten_ és az _ember_ 

Elöször légy alázatos magadban nem _becsülvén_ magadot inkáb mint sem _kívántatik_ abölcsnek ezen szép mondása _szerint_ magadot fel ne magasztallyad _gondolat_ valamint abika semmiért magadot ne _becsül_ se agazdagságért se nemzettségedert se szépségedért az illyenekért valo _dicsekedés_  _illetlen_ : és szemtelen és tsak ahivalkodo elméket _illet_ se elmédért se _tudomány_ mert ezek Isten ajándéki és néki _kisebbség_  _cselekedik_ 
  _ha_ azokal _dicsekedik_ se ajó _erkölcs_ mivel az annális inkáb nem _tőle_ vagyon _aki_  _abban_  _dicsekedik_ el veszthetné azt egészen _gyakorta_ olyan _tökéletesség_  _gondol_ magunkban lenni a mellyek nintsenek és _olyankor_ magunkot _megcsal_ és _ha_ azok _benne_ meg vannak azokért _dicsőíteni_  _kell_ az _isten_ mivel tölle származnak és semmit magunknak nem _kell_  _tulajdonítani_ mond el szivedböl ezeket Non nobis Domine non nobis sed nomini tuo da gloriam

Szent _Bernard_ ezt a szép _tanítás_ a szivedben és az elmédben _tart_  _aki_ is azt mondgya _hogy_ az Isten a velünk tett malasztiért _egyéb_ magának nem _kíván_  _hanem_  _hogy_ azokért _dicsőít_ mint azoknak _kútfő_ és azok _haszon_ nekünk adván _igazságtalan_ és vétkes _dolog_ volna _hogy_  _ha_ mi magunknak akarnok venni azoknak _haszon_ és azokal a _dicsőség_ is meg _tartván_ a magunk részit és el vévén még az _isten_ is minek utánna meg mondotta volna nékünk maga _hogy_ azt senkinek nem adgya Az én _dicsőség_ mondá nem 
 adom másnak Mit _fog_  _hát_ nékünk adni _ó_ ! uram _felkiált_ erre szent _Bernard_ az en _békesség_ adom mondgya és azt néktek _hagy_  _elég_ az uram nékem és _hálaadás_ veszem a mit nékem akarsz adni és néked _hagy_ a mit magadnak meg akarsz _tartani_ látom _hogy_ a nekem ugy _hasznos_ ellene mondok a _dicsőség_ mert a tegedet _illik_  _hogy_ el ne veszesem a _békesség_ melyet _ad_  _békesség_ akarok és _több_ nem akinek abékeség nem _elegendő_  _te_ sem vagy annak _elegendő_  _te_ vagy a mi _békesség_ teis _megegyesít_ magadban azokot _aki_ el voltak szakadva

Légy alázatos az _isten_ meg _gondolván_ az ö _megfoghatatlan_ nagyságát _aki_ elött semmi vagy és meg _tekintvén_ azt a _hatalom_ és azt az _örökös_  _felség_ a mely elött reszketnek az Angyalok üsmérd meg vétkeidet melyeket _cselekedik_ azon _felség_ ellen: a számlálhatatlan _jótétemény_ melyeket vettél _jóság_ a _visszaélés_ a melyekben voltal azokhoz a _számadás_ a melyeket _fog_ még néki adni azokért _hogy_ mitsoda szükséged vagyon malasztira az üdveségedre: és _sok_ száz illyen _dolog_ és meg látod _hogy_  _felettébb_ valo _ok_ vagyon a magad meg alázására és semminek valo _tartás_ 

Légy alázatos az _ember_ sokan vannak akik Isten elött magokot meg alázák ugyan is egy _féreg_  _teremt_ állat _hogy_ ne _meghajt_ magát a _teremtő_ ura és _bíró_ elött _de_ az _ember_  _kevély_ meg nem hajthatván _egyéb_ magokot _előtte_  _hanem_ tsak a mikor arra _kénytelen_  _ezért_ is nem valoságos alázatosok

Hogy az _ember_  _jól_  _követhet_ ezt a jó _erkölcs_ azt meg _kell_  _tudni_  _hogy_  _háromféle_ emberek vannak vannak olyanok akik náladnál _elébb_ valok mások _aki_  _hozzá_  _hasonló_ a többi akik aláb valok alázatoságal _kell_ lenni mind ezekhez _de_  _különbféle_ 

A mi az _első_  _illet_ légy _tisztelet_  _engedelmesség_ mind azokhoz _aki_  _hatalom_ vagyon rajtad alázatoságal vegyed _intés_  _ha_ más képen _cselekedik_ akevélység volna _tisztel_ mind azokot is _aki_ tégedet _meghalad_ az _idő_  _tudomány_ rendel

A mi ahozád _hasonló_  _illet_ legy _hozzá_  _tisztelet_  _becsület_ ne _keres_  _közötte_ az _elsőség_ a jó _elméjű_ nem _keres_ az _ilyen_  _hiábavaló_  _becsület_  _hanem_ a maga rendét _helyes_ meg _tart_ a mikor szükséges az a szükség pedig ritka az _ifjúság_ 

A mi az alábvalokot _illet_ légy _kegyesség_ és _jóság_ azokhoz akik szolgálnak És _ti_ urak 
 mondgya az apostol _bánik_  _kegyesség_  _cseléd_ nem _fenyegetvén_ öket _tudván_ azt _hogy_ mindnyájatoknak egy _isten_ vagyon menyekben _aki_ elött személy válogatás nintsen atöbb aláb való renden lévökhöz légy alázatoságal és szeretesed vélek magadot a _bölcs_ 
 ezen szép _tanítás_  _szerint_ légy _kegyesség_ a szegények _gyülekezet_  _gyorsaság_ szolgály nekik és segittsed öket szükségekben

Végtire a _kevélység_ jobban meg nem lehet _hajtani_ mint _ha_ azt _meggondol_  _hogy_ mi légyen az _ember_ annak alatson voltát nyomoruságit rövid _élet_  _halál_ és ezt mi _követ_ 
 Miben _dicsekedik_  _ó_ ! _föld_  _ó_ ! _hamu_ mondgya abölcs aleg _hatalmas_ is az _élet_ rövid ma _király_  _holnap_ semmi az _ember_  _holta_ után a _barom_ a _kígyó_ és a _féreg_  _eledel_ lészen

Ne _tekint_  _fia_ a _külső_  _körülötte_ lévö _dolog_ és a melyek a _kevélység_ és a _hivalkodás_  _indít_ visgáld meg azt _hogy_ mi vagy magadban és meg látod _hogy_ igen _sok_ alázatoságra valót _talál_ ót ugyan erre is _tanít_ szent _Bernard_ ezekben a szép versekben


 Forma favor populi fervor juvenilis opusque
Subripuere tibi noscere quid sit homo
Unde superbit homo Cujus Conceptio Culpa
Nasci poena labor vita necesse mori
post hominem vermis post vermem foetor et horor
sic in non hominem vertitur omnis homo

Ez azt _tesz_  _hogy_  _ha_ az _ember_  _jól_ meg visgállya magát _elég_  _ok_ vagyon arra _hogy_ meg aláza _kevélység_ meg fogja üsmérni _hogy_  _fogantatás_ a vétekben veti a születése a nyomoruságra az _élet_ szüntelen valo munka a _halál_ el nem kerülheti _holta_ után meg rothad _megbüdösödik_ porrá lesz és ezek tsak a _test_  _tekint_ mivel aléleknek az Isten _ítélet_  _kell_ menni _hogy_ meg itéltessék vagy a _boldogság_ vagy a nyomoruságra és ez az _ítélet_ rettentö még a szenteknek is mind ezek _elegendő_ az _ember_  _kevélység_ meg aláztatására _fia_ még _idő_  _eltávozik_ a _kevélység_  _hanem_ alázatos és szemérmetes légy minden _gondolat_ és _cselekedet_ 


 _ötödik_  _könyv_ 
Az _élet_ rendének választásárol

Ez az _oktatás_ igen _hiányos_ volna aleg szeb és szükségeseb resztöl meg volna fosztatva _hogy_  _ha_ minek utánna azt meg mutattam volna _hogy_ miképen _kell_  _élni_ az _ifjúság_ azt meg nem mutatnám az _ifjú_  _hogy_ miképen _kell_  _jól_ választani arendet amelyben _kell_  _tölteni_  _élet_ ez az választás olyan _dolog_ amelynek üsmerettsége annál is szükségeseb az _ifjú_  _hogy_ ök annak nem üsmérik nagy voltát és _hogy_ amely vétekben _esik_  _eziránt_ azt _hely_ nem lehet _hozni_ és _ha_ azt _helyrehoz_ nemelykor _de_ azt igen nagy _baj_ és nehezen azok avétkek pedig _soha_ sem _kicsid_ mivel a mi azokot _követ_ annak el _kell_  _terjedni_ az _ember_ egész _élet_ : és azok az _örökkévaló_ üdveséget is _tekint_ a melynek veszedelmit is _okoz_  _gyakorta_ Erre valo nézve arra igen _int_  _fia_  _hogy_  _figyelmetesség_  _olvas_ ezt az utolso _könyv_ mind a választásnak _idő_ elött mind a választasnak _idő_ és az után is minek utánna a választás meg volna mert mindenik _idő_  _tanulhat_ ebböl a _könyv_ 


 _I_ Rész

Hogy mitsoda szükséges az _élet_ 
rendét _jól_ meg választani

Ennek a választasnak szükséges volta _két_ olyan _igazság_ áll a melyet itt ugy _kell_  _tekinteni_ mint ennek az _oktatás_  _fundamentum_ 

Az _első_ a _hogy_ noha minden rendek _jó_ legyenek is _mindazonáltal_ azok nem _jó_ minden féle személyeknek és olyan rend _hasznos_  _egy_ a mely ártalmas volna a másikának mert az _ember_ nintsen _egyenlő_  _hajlandóság_ se _egyenlő_  _természet_ sebennek nintsen _egyenlő_  _kegyelem_  _isten_ 

A második a _hogy_ az Isten _különb-különbféle_  _hivatal_ és rendeket _felállítván_ az _ember_ azokot az ö _bölcsesség_  _különbféle_ is _osztogat_ el nékik rendelvén némelyeket egy _hivatal_ és másokot másra valamint egy _cselédes_  _gazda_  _aki_  _eloszt_ a _cseléd_  _között_ a _ház_ lévö liivatalokot a mint azt _helyes_ láttya _ugyanezért_ is _ad_ az _ember_  _különböző_  _hajlandóság_  _különböző_ elmét és testi _erő_  _különböző_  _osztogat_ is nékik _kegyelem_ a _különböző_ rendeknek szükségi _szerint_ a melyekre _hív_ öket

Meg mutattya világosan ez a _két_  _igazság_  _hogy_ mitsoda szükséges mindennek _jól_ meg választani _hivatal_ és rendét mert _ha_ minden _hivatal_ nem jó mindennek minden _tartozik_  _tehát_ azt _jól_ meg választani _hogy_ olyan rendben ne _esik_ a mely véle _ellenkezik_ És _hogy_  _ha_ az Isten az _ember_ egy rendre inkéb _hív_ mint a másikára ebböl _következik_  _hogy_ nagy _figyelmetesség_  _kell_  _az_  _fogni_  _hogy_ azt lehesen választani a melyik inkáb meg _egyezik_ az Isten akarattyával és melyre töb ajándékot adot

Ez a választás olyan nagy _dolog_  _hogy_ az _ember_  _java_ azon áll mind ez _élet_ mind a más _élet_  _iránt_ légy _figyelmetes_  _fia_  _hogy_ meg láthasad a nyomoruságokot a melyekben veti az _ember_ az _élet_ rendinek rosz választása amelyekben fog tegedet is vetni _ha_ arra _jól_ nem vigyász

Elöször a mi ez _élet_  _illet_ mitsoda jót és _haszon_ várhat az olyan _aki_ olyan rendben ment a melyet roszul választotta és a melyre nem alkalmatos _ennél_ nem lehet nyomorultab állapot a _keserűség_ a melyben magát láttya lenni a _hajlandóság_ ellen valo választásért anehézség a melyet szenved _hivatal_ végben viteliért szüntelen valo szomoruságban és _gond_ veti _ő_ a melyekért mind magának mind másoknak _teher_ lészen és _hivatal_ ugy lészen mint egy _tömlöc_ 

A mi pedig az üdveséget _illet_ miképen _kereshet_ azt az _ember_ egy olyan rendben a melyhez semmi _hajlandóság_ nintsen se _isten_ arra valo _hívattatás_ ennek a _két_  _dolog_  _hiányosság_ véghetetlen vétekben _ejt_  _ő_ a melyet más rendben nem _cselekedik_ a rendihez valo _értetlenség_ szüntelen valo akadályokban vetik és nem _enged_  _hogy_  _jól_ véghez vihese _hivatal_  _de_ mint _hogy_ az Isten akarattyát nem _kér_ és tsak vak meröül választotta rendét azért _kegyelem_ sem veszi _hogy_  _hivatal_  _betölthet_ És _bizonyára_  _ha_ meg visgállyuk _ok_ a rendeletlenségeknek a melyeket látunk minden féle rendben mind apapi szerzetes és avilági rendben a melyekben sokan roszul viszik végben _kötelesség_  _meglát_  _hogy_ azoknak a nagyob része a rosz választástol vagyon és _hogy_ sokan ahivatalokot _könnyű_ veszik fel meg nem visgálván magokot _ha_  _az_ alkalmatosoké és _ha_ az _isten_ hivatattaké

Hogy _befejez_ ezt a szükséges _dolog_  _kényszerít_ mindent valaki valamely rendnek választásán végez _hogy_  _három_  _dolog_ igen vigyázon

Elöször a _keserűség_ és a szomoruságra a melyekben fog lenni _holt_ rendének roszul valo választásáért

2 A nagy számu vétkekre a melyekben _esik_ a rendnek _könnyű_ valo választásáért

3 Hogy mitsoda veszedelemre teszik üdveségeket az illyen választásért

Az ollyanok _aki_  _figyelmetesség_ fogják meg visgálni ezeket vigyázni fognak arra _hogy_ valamit _él_ mulasanak _ilyen_ nagy _dolog_ 


 _II_ Rész

Hogy rend _szerint_ mitsoda _fogyatkozás_ 
 _esik_ a választásban

Négy féle _fogyatkozás_  _talál_ a melyekben _esik_ szokások _szerint_ az _ifjú_ az illyen választáskor a melyek _okoz_  _hogy_ roszul is viszik végben

Az elsö a _hogy_ semmit nem végeznek a választásrol és nem _hogy_  _okosság_ vennének magoknak valamely rendet és azt _hosszas_ és valoságos végezés után hanera azt némelykor tsak _hirtelenség_  _gondolatlan_ választtyák némelykor az alkalmatoságért _gyakorta_ meg tsak a _hajlandóság_ a melyel vannak egy rendhez inkáb mint a másikához meg nem visgálván _ha_ arra alkalmatosoké _ha_ a _java_ lészené se azt _ha_ az üdveségekre leheté

A második a _hogy_ a midön végeznek roszul végeznek az az _hogy_ rosz _kezdet_ és nem azt a véget _tekint_ a melyet _kell_  _tekinteni_ avégezesben nemelyek a rendben a melyre akarják magokat adni tsak a _kedves_  _élet_  _tekint_ mások agazdagságokot az nagyra valo menetelt mások a _becsület_ a _hír_ nevet egy szoval mindnyájan tsak a _földi_  _jó_ és a mostani _élet_  _tekint_  _de_ igen _kevés_ vannak _aki_ ajó _erkölcs_ és az _örök_  _boldogság_ vigyáznának noha _-e_ volna aleg _fő_ vég a melyre _kell_ igen vigyázni a végezéskor azt _jól_  _tud_ mondani _hogy_ ez a rend nékem igen jó _hogy_ a világban _elémehet_ és szerentsémet _megcsinálhat_ : _de_ azt nem mondgyák _hogy_ a nékem jó azért _hogy_ a jó _erkölcs_  _elémehet_ és üdveségemet _kereshet_ vagy is a nékem nem jó mert _előre_ látom _hogy_  _abban_ az _isten_  _megbánt_  _sok_ féle képen olyan _kötelesség_ látok _abban_ a melyeket véghez nem vihetném olyan alkalmatoságokot és veszedelmeket a melyek el veszthetnének

Ez a _fogyatkozás_ nagy minden féle _ok_ mert _hogy_ okosan lehesen végezni egy ollyan rendröl a melyben _kell_ az _élet_ el _tölteni_ meg _kell_  _tekinteni_ avéget a melyért az _élet_  _adat_ az a vég az Isten szolgálattya és az öröké valo _boldogság_ erre a _kettő_  _kell_  _tehát_  _fordítani_ a rendet melyet választanak másképen _cselekedni_ olyan mint _aki_  _megindulás_  _-e_ ltévelyedik vagy _hajótörés_ szenved még a portusban

A _harmadik_  _fogyatkozás_ a _hogy_ a midön valamely rendröl végeznek _tanács_ tsak magoktol _kér_ ez a _fogyatkozás_ igen _közönséges_ az _ifjú_ és _ennél_ nagyobat nem lehet _cselekedni_ aválasztásban _hogy_ is lehetne végezni az _élet_  _nagy_  _dolog_ olyan _kor_ a melyben arra se _elegendő_  _ítélet_ nintsen se _elegendő_ probájok _hogy_  _ha_  _tanács_ nem _kér_ valamely _értelmes_  _ember_ az _ilyen_ tsak a vakmerösógtöl _jöhet_ vagy a nagy _tudatlanság_ a 
 mely annál is méltób a szánásra _hogy_ véghetetlen roszat _okoz_  _hogy_  _ha_ abölcs azt _hagy_ az _ifjú_  _hogy_ a magok _ítélet_ ne _bizakodik_ semmit _tanács_ nélkül ne 
  _cselekedik_ legg inkáb az illyen nagy _dolog_  _hagy_ mint sem másban ezen _intés_ a szent léleknek _kell_ is _követni_  _figyelmez_  _jól_ erre a _fogyatkozás_ mert a _gonosz_ lélek 
 ezel _gyakorta_ meg tsallya az _ifjú_ az ö választásokban meg fogjuk mondani _ezután_ mitsoda személyektöl _kell_  _kérni_  _tanács_ 

A negyedik _fogyatkozás_ még veszedelmeseb atöbinél _hogy_ is ne volna mivel avégezéskor nem _folyamodik_  _az_  _aki_  _kell_  _folyamodni_ mindenek felet ugy mint az _isten_ magához arrol nem _gondolkodik_  _hogy_  _hozzá_  _folyamodik_ az _imádság_  _által_  _hogy_ alázatoságal _kér_ tölle szent sugarlásit és _kegyelem_ akarattyának meg üsmérésére arra nem _figyelmez_  _hogy_ mitsoda szükségek vagyon segittségire az _ilyen_ nagy választásban ö a világoságnak Attya ö tölle származnak ajó _tanács_ ö tölle _kell_ várnunk a rendet és a _hivatal_ a melyben néki tettzik _hogy_ szolgályuk ez _élet_ és azt az ö _kéz_  _kell_ el venni az _írás_  _sok_  _hely_ fel tészi _hogy_ ö azt akarja _hogy_ a nagy _dolog_  _hozzá_  _folyamodik_ és azal meg _bántódik_  _ha_ ezt a _kötelesség_ el mulattyák azt meg is engedi _gyakorta_  _hogy_ a nála nélkül _kezd_  _dolog_  _gyalázat_  _fordul_ annak _aki_ azt _elkezdet_  _íme_ erröl valo példa

Az _izraelita_ el akarván _kerülni_ az _ellenség_ üldözésit _feltesz_ magokban _hogy_  _Egyiptom_ menyenek tsak magok _tanács_ nem _folyamodván_ az _isten_  _hogy_ meg _tud_  _eziránt_ valo akarattyát az Isten ezen _cselekedet_ a szemekre _hány_ nékik aproféta _által_ és azal _fenyeget_  _hogy_ szándekoknak jó vége nem lenne és veszedelmekre _fordul_ a 
 mint ugy is lett Jaj pártos _fi_ ugy mond az ur _hogy_  _tanács_  _tart_ és nem én általam és _szövés_  _kezd_ és nem az én lelkem _által_  _hogy_  _bűn_ adnátok abünhöz kik azon _jár_  _hogy_ alá menyetek _Egyiptus_ és az én számot meg nem kérdettétek segittséget reménlvén a _fáraó_  _erősség_ és reménségteket az _Egyiptus_ árnyékában vetvén _gyalázat_ lészen néktek a _fáraó_  _erősség_ és az _Egyiptus_ árnyekában valo _bizakodás_ szégyenségre Adná Isten _hogy_ mind azok akik rendek választásárol végeznek _gyakorta_ elméjekben lennének ezek aszók ez a példa világosan meg mutattya _hogy_ mi _történik_ azokal akik midön nagy _dolog_ fognak az _isten_ nem _folyamodik_ annak veszedelmes végit is láttyák mind azok akik _hasonló_ vétekben _esik_ rendek választásakor a mely _dolog_  _nagy_  _dolog_ az _élet_ 


 _III_ Rész

Az _élet_ rendének _jól_ meg választására valo modok
 _először_  _hogy_ az _ifjúkor_ valo jó _élet_ igen szükséges
ajó választáshoz

Minek utánna meg mutattam volna néked a _fogyatkozás_ a melyekben _esik_ az _élet_ rendének választásában olyan modokot adok _elöben_ amellyeket _kell_  _követni_  _ha_ azt _jól_ akarod végben vinni

Az elsö mód amelyet _elöben_ adok és a melyet _kevés_  _követ_ noha szükséges anem más _hanem_ ajó _élet_ az _ifjúság_ 

Ezt _fia_ azért adom _elöben_  _hogy_  _idő_  _megtanít_ erre az _igazság_ a melyet _nagy_ része az _ember_ nem _tud_ vagy is _késő_  _megtanul_ Hogy nintsen nagyob akadállya az _élet_  _jól_ meg választásának mint az _ifjúság_ vétkei és _hogy_ arend _szerint_ valo _ok_ arosz választásnak az _ifjúság_ rendeletlenségi és vétkei

Nem nehéz _dolog_ meg mutatni ezt az _igazság_ a melyet sokan meg probállyák minden nap az Isten _hogy_ meg büntesse vétkeket meg üsmérteti vélek ezt az _igazság_ el is hogya öket a választásnak _ilyen_ nagy _dolog_ valamint ök el _hagy_ szolgálattyát ugy öis meg nem adgya nékik világoságát valamint ök is néki se nem _engedelmeskedik_ se nem szerették _ő_ az elsö _esztendő_ az _ördög_ adták az Istenis meg engedi _hogy_ meg tsallya öket aválasztásban _ellenkező_ rendet választván _java_ és mint _hogy_ akarták _hallgatni_ parantsolatit és szent sugarlásit ö sem _meghallgat_ öket a midön szükségek vagyon 
 segittségére segittségül _hív_ engemet mondgya az Isten meg nem _hallgat_ öket _keres_ és meg nem _talál_ engemet mert utálták az _intés_ és az _isteni_  _félelem_ bé nem vették

Az _írás_  _tele_ az olyan _fenyegetés_ a melyekel _fenyeget_ az Isten _hogy_ meg nem adgya világoságát azoknak _aki_ arra _érdemtelen_ vétkekért a melyet _Ezekiel_ proféta _által_  _tesz_ az _irtóztató_ sokan a sidok _közül_  _ehhez_ a profétához menének _hogy_ ö általa meg _tud_ az 
 Isten akarattyát az Isten _eszerint_ szolla a profetához Meg nem _felel_ nekik mert minden _ember_ az _Izrael_  _ház_  _aki_  _tisztátalanság_ szivében _helyheztet_ és _hamisság_  _botránkozás_  _orca_  _elébe_ állattya és a profétához megyen _megkérdvén_ ö általa engem én az Ur _megfelel_ annak az ö _tisztátalanság_ sokasága _szerint_ 

Az az _hogy_  _teljesség_ meg nem _felel_ néki és meg vonván tölle világoságát meg tsalatkoznék _feltett_ szándékiban és roszul vinné végben szándékit vétkeinek _büntetés_ 

A _király_  _história_ rettentö példát _ad_  _elöben_ Saul _király_ személyében ez a _király_  _sok_ 
  _engedetlenség_ és _hálaadatlanság_ az Isten _harag_ lévén ugy _történik_  _egykor_  _hogy_ nagy szorongatásban lévén az _ellenség_  _körülfogván_  _ő_ nagy veszedelemben volt mind maga mind _tábor_ nem _tudván_ mi _tanács_ adni magának a papokhoz és a profétákhoz _küld_  _hogy_  _tud_ az Isten akarattyát és nekié mit _kelletik_  _cselekedni_  _de_ az Isten _harag_ lévén ellene semmit nem _felel_ és semmit _ki_ nem nyilatkoztata se a papoknak se a profétáknak mondgya az _írás_ Ez a nyomorult _fejedelem_ látván _hogy_ az Isten _elhagy_  _kétségbeesvén_ egy varásló aszonyhoz mene akit arra _kér_  _hogy_ mutatná meg néki a Samuel lelkét _aki_ is annak elötte egy _kevés_  _meghal_  _aki_ néki attya és _gondviselő_  _hely_ volt _boldog_ is lett volna _ha_ mindenkor _követ_  _tanács_ ennek az Isten _ember_ az Isten meg _enged_  _hogy_ a Samuel lelke néki _megjelenik_ és veszedelmét tölle meg _hall_ Mit _kérd_ engem _holott_ az ur _eltávozik_  _tőle_ és _ellenkező_ ment mert ugy _cselekedik_ veled az Ur a mint szollot az én _kéz_  _által_ mert nem _enged_ az ur szavának az okáért amit szenvedsz az ur _cselekedik_ ma veled _holnap_ pedig _te_ és ate _fia_ velem lesztek a mint ebéis tellyesedék

 _ó_ ! rettentö példa! mely meg mutattya azt az _igazság_ a melyröl szollunk _hogy_ az Isten el _hagy_ az _ember_ szükségekben az _előbbeni_ vétkeinek _büntetés_  _ó_  _isten_  _bár_ olyan ritka volna ez a példa a mitsoda rettentö és ne ujulna meg minden nap anyi _ifjú_  _aki_ az Isten el _hagy_ a rendek választásának nagy _dolog_ az ö _ifjúság_ vétkeiért mert ugyanis mitsoda más oknak _tulajdoníthat_ azt a mit mindennap láttyuk _hogy_  _történik_  _sok_ számu _ifjú_  _aki_  _közül_ némelyek ollyan rendet választanak a mely _ellenkezik_ mind _java_ mind üdveségekel a mely _gyakorta_  _ok_ mind _idő_ valo mind _örökös_ veszedelmeknek mások pediglen _hosszas_ és szüntelen valo _tétovázás_ maradnak a mely nem engedi nékik _hogy_ valamely rendre adgyák magokot és el veszteti vélek az _élet_ leg szebb részit a melyet ahejában valoságban és _gyakorta_ a vétekben _eltölt_ mások meg szüntelen valo álhatatlanságban _emészt_ magokot a melyért _csakhamar_ meg unnyák rendeket alig választottanak _egy_  _hogy_ mást _óhajt_ és _keres_ : _ugyanezért_ is nem mennek _soha_  _egyik_ is _elé_ mind ezek a rendeletlenségek nem látható jeleié az Isten _büntetés_ az ö _ifjúság_ tett vétkekért el is mondhatni nékik _igazság_ valamint Samuel Saulnak quia non obedisti voci Domini idcirco quod páteris fecit tibi _dominus_ hodie mindent valamit szenvedsz ate _engedetlenség_  _cselekedik_ veled az ur

Végtire _fia_ ved _jól_ elmédben ezeket _hogy_  _ha_ még _abban_ az _idő_ vagy _abban_ akorban nem vagy _hogy_ rendet válasz _igyekezik_ ugy _élni_ az _isteni_  _félelem_ és a vétek _elkerülés_  _hogy_ el ne hagyatasál az ö segittségétöl amidön a választásnak _idő_  _ér_ és _oly_ jó _élet_  _él_  _ifjúság_  _hogy_ ate jó _élet_ az ö áldását vehesed

Hogy _ha_ pediglen aválasztásnak _idő_ vagy minek elötte arrol végeznél visgáld meg _hogy_ mint _él_  _addig_ : és _ha_ vétekben _él_ vigyáz _hogy_ ne válasz olyan rosz állapotodban végy _idő_ arra _hogy_ penitentziát _tart_ és _megtér_  _teljesség_ az _isten_ ugy _hogy_ vétkeid ne legyenek _ok_  _hogy_ tégedet el _hagy_ választásodban azt mondom még is _fia_   _hogy_  _ha_  _abban_ a vétkes és penitentzia nélkül valo állapotodban valasztasz valoságosan arra a veszedelemre _tesz_ magadot _hogy_ magadot _megcsal_ aválasztásban és _soha_  _java_ nem valik a rend a melyre adod magadot


 _IV_ Rész

Hogy _jól_ véghez lehesen vinni az
 _élet_ rendének választását igen
szükséges arrol _gondolkodni_ meg _idő_ elöt

Mint _hogy_ az _élet_ választásának rendgye az egész _élet_  _illet_ azt nem _kell_ tsak egy naprá vagy egy _kevés_  _idő_  _hagyni_  _hanem_ arrol még jó _előre_  _kell_  _gondolkodni_ az _ilyen_ nagy _dolog_ nagy _készület_  _kell_ azért _hogy_ arol _megért_ elmével lehesen végezni annak _idő_ és azért is _hogy_  _abban_ a szükséges végezésben _kevés_ akadályt és az _isten_ több segittségit lehesen _találni_ 

Erre valo nézve _három_  _dolog_  _kell_ vigyáznod _hogy_  _ha_ még nem vagy a választásrol valo végezésnek _idő_ 

Az elsö a _hogy_ a jó _erkölcs_  _él_ azért _hogy_ az _isten_ segittségit vehesed


 A második a _hogy_  _gyakorta_  _kér_ azIsten _kegyelem_ a mely meg üsmértese veled az ö akarattyát _ó_ ’ én _isten_ mutasd meg nékem az utat a melyen _jár_  _megtanít_ engem akaratodra

A _harmadik_  _hogy_ némelykor _gondolkodik_ a rendednek választásárol azért _hogy_ meg üsmérhesed _hajlandóság_ és _hogy_ az Isten mitsoda _gondolat_  _ad_  _bele_ 


V Rész

Hogy mitsoda modokal _kell_  _élni_ a midön
végeznek az _élet_ rendinek választásárol

Meg mondottuk mind eddig _hogy_ mitsoda modokot _kell_  _követni_ minek elötte _elér_ a rend választásának _idő_ már mostanában _az_ a modokrol szollok a melyeket _kell_  _követni_ a 
 midön aválasztásnak _idő_ el _ér_ abölcs arra _tanít_  _hogy_ a midön valamely nagy _dolog_ végeznek _három_  _dolog_  _kell_ vigyázni

Elöször _hogy_  _tanács_  _kell_  _kérni_ nem minden féle _ember_  _hanem_ egy _okos_ és jó _erkölcsű_ és minek utánna sokakot számlált volna eló olyanokot _aki_ nem alkalmatosok a 
  _tanácsadás_ azt mondgya _hogy_ ne végy _tanács_ az _ilyen_ és az _istenes_  _ember_  _társalkodik_  _aki_ az Isten _félelem_ látod

Másodszor magadot _kell_ meg visgálnod valamint a _bölcs_ mondgya _hogy_ a szivedben állittsad fel a _tanács_ azt akarja ezel mondani _hogy_ magadban _kell_ végezned és meg visgálni meg ért elmével a _dolog_ a melyröl végeznek reá vigyázván arra _hogy_ mihez _érez_ 
  _hajlandóság_ és mihez nem és több _efféle_ szent _Ambrus_  _tanács_  _szerint_ Hogy _ki_  _ki_ üsmérje meg amaga elméjit és magát _abban_  _foglal_  _hogy_  _jól_ véghez vihese rendét a melyet a maga _java_ választot _hogy_  _először_  _jól_ meg visgállya a mit fóg választani _hogy_ meg üsmérje a magában lévö jó vagy rosz _erkölcs_  _hogy_ magát _megítél_  _igazság_ és _hízelkedés_ nélkül

A pogányok magok _tud_ ezt a szükséges _tanács_ a melyet egy az ö poétájok _közül_ ezt versben _kitesz_ 


 E caelo descendit nosce _te_ ipsum
Figendum et memori tractandum pectore: sive
Conjugium quaeras vel sacri in parte senatus
Esse velis - seu tu magno discrimine Causam
protegere affectas: Te Consule dic tibi quis sis

3 A _bölcs_ még egy _harmadik_ modot _tesz_ a más _kettő_ a mely nélkül atöbbi _haszontalan_ a mely az _imádság_ és a melyben alázatoságal _kell_  _kérni_ az _isten_  _hogy_ vezérellye végezésünket És mindenekben _kér_ az _isten_  _hogy_ az _igazság_  _igazgat_ utaidot Az az _hogy_ ugy _igazgat_ tégedet _hogy_ magadot meg ne tsallyad választásodban az _ember_  _tanács_ lehet _fogyatkozás_  _megcsalhat_ magadot végezésedben _hogy_  _ha_ az Isten öket és tegedet nem vezérel _aki_ is _kezdet_ ajó _tanács_ és _aki_ annak jó végit adhattya

Imé _fia_ ezek a _három_ modok a melyeket _követni_  _kell_ a rendednek választásában és ezeket anális nagyob _tisztelet_  _kell_  _követni_  _hogy_ a szent lélek maga adgya _elöben_  _hogy_ pediglen ezekel _hasznos_  _élhet_  _elöben_ adom egy más után mind azt valamit _kell_  _cselekedni_ annak _idő_ 


VI Rész

Hogy mit _kelletik_  _cselekedni_ a midön a
rend választásnak _idő_ el _ér_ 

A mikor az _élet_ rende választásának _idő_  _elér_ (:a melyhez nem _kell_  _kezdeni_  _hogy_  _ha_ lehet _hamar_  _hanem_  _tizenkilenc_ vagy _húszesztendős_  _kor_ :) _íme_ ezeket _kell_  _követni_ 

Minek utánna magadban _feltesz_ valamely _értelmes_  _ember_  _tanács_ arended választásárol valo végezést végy _elegendő_  _idő_ arra _hogy_ egészen _abban_ a szükséges végezésben _foglalhat_ magadot példának okáért mint egy _három_  _holnap_ vagy _több_ is _ha_ szükséges _az_  _képest_ a mint _érez_ magadot a rendhez a melyet akarsz választani a midön azt az _idő_ magadban _feltesz_  _ihon_ ezeket _követ_ 

A végezésednek mind _kezdet_ mind egész _folytában_ ezen _két_  _dolog_ legyen szemed elött adolognak nagy volta és a vég a melyre _kell_  _célozni_ 

A mi adolognak nagyságát _illet_ azt _elhitethet_ magadal _hogy_  _soha_  _ennél_ nagyob _dolog_ nem végezhetz és _hogy_ ezen ál ez _élet_ valo _boldogság_ és az üdveséged a másikában

A mi pedig a szándékot _illet_ az elsö az Isten szolgálattyát és az üdveségedet _tekint_ ezt a véget _kell_  _inkább_  _tekinteni_ és mondani ollyan rendet akarok választani a melyben az _isten_ szolgálhasam és üdveségemet _kereshet_ elégyen _tehát_ a _fő_ szándékod és a világi _indulat_  _ebben_ avégezésben ezek után legyenek

Ezen elsö _oktatás_ után szükséges meg mondanom _hogy_ mit _cselekedik_  _hogy_ végezésedet _jól_  _kezdhet_ és _jól_  _folytathat_ 

Aztot _elkezd_ agyonáson és azt _javall_  _hogy_  _közönséges_ valo _gyónás_  _tesz_ valamely jó és _értelmes_ papnak a négy nagy _dolog_ fóg néked szolgálni

Elöször meg üsmérteti veled _hogy_  _ha_  _abban_ az állapotban vagyé _hogy_ végezhes a választásrol és _ha_ avétkeid nem gátollyáké meg ezt a végezést a mint már ezt meg mondottuk 2 _hogy_ Isten elött _kedves_ lehes és inkáb vehesed segittségit és világositásit 3 meg visgálván _eltöltött_  _élet_ meg fogod üsmérni a magadban lévö jó vagy rosz _hajlandóság_ és meg látod _hogy_ mitsoda rendre vagy alkalmatos vagy nem 4 _gyóntató_ atya meg üsmervén _természet_ jobban vezérelhet végezésedben

Azután a _communio_ menvén alázatoságal _kér_ az _isten_  _hogy_ adgya segittségit _abban_ a végezésben a melyhez _kezd_ emég tsak a _kezdet_ a végezésnek pedig _idő_  _-e_  _szerint_  _cselekedik_ 

1 Arra vigyáz _hogy_ a jó _élet_ adgyad magadot a vétket _kerül_ és a jó _erkölcs_  _követ_ és igy az Isten _kegyelem_ veszed

2 Minden nap _különös_  _imádság_ mondgy el a melyekben alázatoságal _kér_ az _isten_  _hogy_ meg üsmértese veled arendet amelyre _hív_ notam fac mihi viam in qua ambulem _él_ mulasad minden nap segittségit _kérni_ a szent szüznek _hogy_ nyerje meg néked azt a _kegyelem_  _hasonló_ az _őrzőangyal_ is _kér_ 

3 A _gyónás_ és a _communio_  _gyakorol_ a szent Misét _ha_ lehet _él_ mulasad a melyben _kér_ az Isten segittségit _ad_ alamisnát _tehetség_  _szerint_ ugyan erre a végre _ajánlván_ azt az _isten_  _hogy_ tölle _kegyelem_ nyerhesed a rended jó választására

4 végy magadnak minden nap arra _idő_ a melyben valoságal _gondolkodik_ arendröl a melyet _kell_ választanod

Leg elsö _dolog_ a melyet meg _kell_ visgálni végezésedben a _két_  _közönséges_ valo rendeknek választása a melyekben _foglaltatik_ mind a többi ugy mint a _házasság_  _kívül_ valo és a _házasság_ valo rendek a _házasság_  _kívül_ valo rend magában _foglal_  _főképpen_ az _egyházi_ rendet és a szerzetes rendet a _házasság_ valo rend pedig a világi _különböző_ rendeket _foglal_ magában

 _előbbször_ is ezt a _két_  _közönséges_ valo rendet visgáld meg és nézd meg _hogy_ a _kettő_  _közül_ melyikéhez vagyon _hajlandóság_ 

Hogy _ha_  _egyik_ több _hajlandóság_ vagyon mint a másikához vigyáz arra _hogy_ ne mindgyárt _követ_  _hajlandóság_  _hanem_ azt _jól_ meg visgállyad

Elöször _hogy_  _ha_ a világi _élet_  _megtekint_  _hogy_  _ha_ régtöl _fogva_ vagyoné az a _hajlandóság_  _hogy_  _ha_  _jóindulat_ viszené arra _hogy_  _ha_ nem a _jószág_ kivánságaé a _gyönyörűség_ szeretete vagy a nagyra vagyásé a mint egyakorta _történik_ visgáld meg nehézségeit és _kötelesség_ ennek a rendnek _hogy_ azt _könnyű_ meg üsmérhesed szály le avilági _különös_ rendekre és _megtekint_ azokot egy más után _kér_ az _isten_  _hogy_ üsmértese meg veled akarattyát és _hogy_ meg ne _enged_ néked se ezt a rendet se mást akarattya ellen vesd _ki_ az elmédböl minden _rosszindulat_ a _gyönyörűség_ a _fösvénység_ nagyra vágyásnak és más ne légyen elmédben _hanem_ tsak az _isteni_ szolgálat és az üdveséged a midön mind ezeket _gyakorol_ egy jó _darab_  _idő_  _ha_ ugyan tsak eza _hajlandóság_  _benne_ meg marad _akkoron_ a világi rendre adhatod magadot _feltévén_  _mindazonáltal_ magadban _hogy_  _abban_  _istenes_ viseled magadot annak _kötelesség_ végben viszed az _isteni_  _félelem_ magad elött viseled minden _cselekedet_ és egész _élet_  _de_ arra vigyáz _hogy_ a világi rendek _között_ neválaszad azt a melyikében az _isten_  _megbánthat_ és magadot el veszthetnéd

Hogy _ha_ pedig a _házasság_  _kívül_ valo rendre ugy mint az _egyházi_ vagy a szerzetes rendre _érez_ vágyásodot mint _hogy_ erre a _két_ rendre _különös_  _hivatás_  _kívántatik_ azért meg ért elmével is _kell_ arrol _gondolkodni_ és minek elötte arrol végeznél _kér_ az _isten_  _hogy_ üsmértesse meg veled akarattyát meg is fogjuk mondani a 9dik és a 10dik részben _hogy_ mit _kell_  _cselekedni_ ezen _két_ rend választásában

Egy szoval _fia_ minden _gondolat_  _közöl_ a _gyóntató_ atyádal _elébe_ adván _hogy_ mitsoda _hajlandóság_ vagy egy rendhez és mitsoda _idegenség_ a másikához _hogy_ mitsoda nehézséget látz az _egyik_ és _hogy_ mitsoda _indulat_  _hajol_ a másikára _de_ még másoktol is _kérhet_  _tanács_ tsak azok olyanok legyenek a mint ide aláb meg fogjuk mondani


VII Rész

Hogy _micsodaféle_ személyektöl _kell_  _kérni_ 
 _tanács_ az _élet_ rendinek választásában

 _abban_ nintsen _kétség_  _hogy_ ne _kelletik_  _tanács_  _kérni_ az illyen választásban _főképpen_ az olyantol _aki_ a lélek üsméretet üsméri mivel nintsen senki is _aki_ világosabban láthasa azt a _dolog_ mint ö

 _de_ annak igen nagy jó _erkölcsű_ és _értelmű_  _ember_  _kell_ lenni és _aki_  _követ_ a _következendő_ rendeket

1 Ne _kíván_ mást vezetni az _ilyen_ választásban _hogy_  _ha_ arra nem alkalmatos és _hogy_  _ha_ azt nem _tud_ vagy a _tanulás_ vagy a probábol _hogy_ mikepen lehet meg üsmérni a mások _hívattatás_ 

2 Hogy másra ne _figyelmez_  _hanem_ tsak az _isten_ és annak üdveségire akit _igazgat_ és _hogy_ másra ne vigyázon tsak arra _hogy_ az Isten akarattyát _keres_ 

3 Tegye le minden _hajlandóság_ a melyel lehetne egy rendhez inkáb mint sem a másikához példának okáért egy _egyházi_  _ember_ nem _kell_ az _egyházi_ rendet _javallani_ se egy szerzetesnek a szerzetes rendet az illyent el _kell_  _kerülni_ nehogy a maga _hajlandóság_ az Isten akarattya _hely_ vegye még annál is inkáb nem _kell_ a _haszon_  _tekinteni_ a mely igen nagy vétek volna

4 Hogy igen nagy vigyázásal legyen _ebben_ a _dolog_ a _tanácsadás_ ne _hirtelenkedik_  _hanem_  _idő_ vegyen a melyben arrol _gondolkodhat_ik_ és meg visgalhasa minden részit a _dolog_ 

5 Folyamodgyék az _isten_  _hogy_  _megtudhat_ mit _tanácsol_ az ö akarattya _szerint_ és _java_ annak a kit _igazgat_ sokal _több_ is _bízik_  _imádság_ mint sem amaga elméjiben nem remélvén semit is magátol _hanem_ tsak az _isten_  _kér_ világoságtol mert valamint a _bölcs_ 
 mondgya _kicsoda_ az _aki_  _megtudhat_ az _isten_ szándékát vagy _ki_ üsmérheti az ö akarattyát  _és_  _kicsoda_  _tudhat_ az ö _gondolat_  _hogy_  _ha_ tsak azt maga _ki_ nem nyilatkoztattya szent Lelke _által_ 

A _gyóntató_ papon _kívül_ lehet még másoktol is _tanács_  _kérni_ tsak olyanok legyenek a mint ide _feljebb_ meg mondok jó _erkölcsű_ okosok és ne _haszon_  _kereső_ az az _hogy_ mindenek felet tsak az üdveségit _tekint_ annak akinek _tanács_ adnak _hogy_ mindeneket _jól_ meg visgállyanak és _hogy_ ne a magok _haszon_  _keres_  _abban_  _hogy_ inkáb _egy_ rendet _javall_ mint sem a másikát


VIII Rész

Hogy _ha_ leheté az illyen választásban
a szüléket _hallgatni_ 

Erröl a _kérdés_ akarok _itt_ szollani mivel a _gyakorta_  _történik_  _hogy_ az _élet_ rendének választását meg gátollyák vagy _megháborít_ a szülék _aki_ szabadságot nem adnak _gyermek_ a választásra _hanem_ arra _erőltet_  _hogy_ az ö _hajlandóság_ és _haszon_  _követ_ a melyben vétkeseké _tesz_ magokot Isten elött és _ok_ lésznek mind azoknak a rendeletlenségeknek és nyomoruságoknak a melyek _abból_  _következhet_ és _következik_ is _gyakorta_ 

Elöször _tehát_  _fia_  _ha_ a szüléid szabadságot adnak rended választására azért _boldog_ mondhatod magadot és _hála_  _ad_  _isten_  _hogy_  _ha_ pedig szabadságot nem adnak a választásra _eszerint_  _cselekedik_ 1 a mi az _egyházi_ vagy a szerzetes rendet _illet_ 2 a mi a világi rendet _illet_ 

A mi az _egyházi_ vagy a szerzetes rendet _illet_ az ö _tanács_ vagy akarattyok ne légyen néked _elegendő_  _ok_ arra _hogy_  _egyik_ vagy a másikát válaszad vagy el _hagy_  _hanem_ azt _megtekint_  _ha_  _az_ vagyé _hivatalos_  _isten_ vagy nem Ez a _két_ rend _tökéletes_ lévén a _többi_ a _kötelesség_ is nagyobak mint sem a _többi_ és ezekre _különös_  _kell_  _hívattatni_  _isten_ és _követni_ is _kell_ azt a midön azt meg üsmérik és a midön azt meg üsmérik azokot fel nem _kell_ venni Erre valo nézve _ha_ szüléid az _egyházi_ vagy a szerzetes rendben akarnak _tenni_  _először_ visgáld meg _hogy_  _ha_ az Isten hié vagy sem ezen _két_ rendnek valamelyikére _hogy_  _ha_ minek utánna sokáig meg visgáltad volna magadot _az_  _hajlandóság_ nem _érez_ vigyáz _hogy_ azokot fel ne vegyed _ha_ szinte azt _javall_ is néked _de_ még _ha_ szinte _erőltet_ is tégedet

Vigyáz _mindazonáltal_ arra _hogy_ az akarattyokra valo nem állásod nagy _tisztelet_ légyen _elébe_ adván _csendes_  _hogy_ nem _követhet_ akarattyakot mivel _idegenség_  _érez_ magadban a rendhez a melyben akarnak _tenni_ ezt mások _által_ is _adat_ elméjekre és _kér_ az _isten_  _hogy_ változtassa meg szándékjokot vagy üsmértesse meg veled _hogy_  _ha_ azt kövesedé

Ellenben pediglen _hogy_  _ha_ az _egyházi_ vagy a szerzetes rendröl az elmédet le akarnák verni és _ha_ valamelyikehez nagy _hajlandóság_ volnál _egyéb_ nem _cselekedhet_ik_  _hanem_  _hogy_ visgáld meg _hajlandóság_  _ha_ az _isten_ vagyoné mert _ha_ az _isten_ vagyon néki _kell_  _engedelmeskedni_ és nem az _ember_ azt pedig meg üsméred _ha_ az _isten_ vagyoné _ha_ azt _cselekedik_ a mint azt ez után meg fogjuk mondani _főképpen_  _hogy_  _ha_  _hajlandóság_ másra nem _céloz_  _hanem_  _hogy_ az _isten_ szolgálhasad és üdveségedet meg nyerhesed _hogy_  _ha_  _hajlandóság_ allando és meg maradando lészen minden akadályok _között_ is a nagy _jel_  _hogy_ az _isten_ vagyon _mindazonáltal_ mind ezekben semmit ne _cselekedik_  _okos_ és _értelmes_ emberek _tanács_ nélkül akik _megtanít_ arra _hogy_ miképen _követ_ az Isten akarattyát az szüléidhez valo _tisztelet_ meg sértése nélkül

A mi pedig a világi _hivatal_  _illet_ ( _ha_ a világi rendre akarod magadot adni:) a szüléid akarattyokhoz _kell_ magadot szabni és _engedelmeskedni_ az ö _hajlandóság_ és _ítélet_  _hogy_  _ha_ tsak a _hivatal_ a melyben akarnak _tenni_ az Isten _megbántás_ nem lészen vagy a magad _java_  _teljesség_ nem _ellenkezik_ vagy valamely más _egyéb_ nagy _ok_ nem volna a melyekröl _mindazonáltal_ tsak magad _ítélet_ ne _tesz_  _hanem_  _okos_ és jó _erkölcsű_  _ember_  _kér_  _tanács_ 


A szüléket _illető_  _tanács_ a _gyermek_ 
 _hivatalosság_ 

Jól lehet _hogy_  _ebben_ a _könyv_ tsak a _fi_ akarom _oktatni_  _talán_ az atyák rosz neven nem veszik _hogy_  _ha_  _holmi_  _tanács_ adok nékik a _gyermek_ valo magok viselésekröl a midön olyan rendben akarják öket _tenni_ a melyben egész _élet_  _kell_ maradniok reménlem _hogy_  _tanács_  _örömest_ veszik _hogy_  _ha_ magokal _elhitet_  _hogy_ a mely szeretet viszen arra _hogy_  _gyermek_  _java_ és üdveségit _keres_ ugyan azon szeretet _kötelez_ arrais _hogy_ az atyákét el ne mulasam a mely _egy_ a másikaval _jár_ 

Ámbár _kevés_ üsmerettsége légyen is valakinek _abban_  _hogy_ mi _történik_ a világban _de_  _csakhamar_ észre veheti _hogy_ az atyák mitsoda roszul _igazgat_  _gyermek_  _ebben_ a nagy _dolog_ mert _ha_ szinte nem szollok is az olyanokrol akik azt el mulattyák és akik a _gyermek_ akarattyokra _hagy_ rendeknek választását _de_ ollyanok sokan vannak _aki_ azt nagy _dolog_  _tart_ a mint _hogy_ azis _de_ azal mind más képen _bánik_ nem ugy a mint _kell_ azt _tart_  _hogy_ az atyáknak _kell_ rendet választani a _fia_ az atyai _hatalom_ tészi öket arra szabaddá és _hogy_ nekik _kell_ tudni mi jó és mi nem jó _fia_ noha _gyakorta_  _megcsal_ magokat

Ezen _tartás_  _szerint_ a _gyermek_ akarattyok _szerint_ valo rendet rendelnek még minek elötte azt az _idő_  _elér_  _hogy_ válaszanak és a midön az az _idő_  _elközelget_  _akkor_ meg mondgyák nékik szandékjokot és azon _igyekezik_  _hogy_ arra vegyék öket

Az illyen _cselekedet_ szenvedhetö volna _hogy_  _ha_ a szülék _megtartóztat_ szándékjokot a midön _helyes_ akadályokot látnak adologban ugy mint _ha_ a _gyermek_ nagy _idegenség_ vagyon valamely rendhez vagy arra _teljesség_ alkalmatlanoknak üsmérik magokot lenni az olyan jó atyák kik valoságal szeretik _fia_ az illyenekre igen vigyáznak

 _de_ az is _igaz_  _hogy_ sokan vannak olyanok kik az illyen akadályokra nem _hajt_ kik végben akarják vinni szándékjokot nem _gondolván_ se _idegenség_ se alkalmatlanságokal _gyermek_ és akik minden féle uton modon azon lesznek _hogy_ szándékjokot véghez vigyék _előbbször_ a szép szoval akarják öket el hitetni elméjekre adván _hogy_ a mely _hivatal_ nékik szánt a _haszon_ és _java_ lészen a midön _-e_ nem _használ_  _akkor_ a _fenyegetés_ és a _keménység_  _fakad_  _hogy_  _erő_  _cselekedik_ a mit szépen nem akartak _cselekedni_ 

Ez a _cselekedet_ a mely _ellenkezik_ az _okosság_ és a vallásal attol vagyon _hogy_ az attyák nem a _gyermek_  _különös_  _java_  _tekint_  _hanem_ mást _egyéb_  _gyakorta_ tsak a _família_  _haszon_  _tekint_ nemelykor _egyik_ inkáb szeretvén _elébb_ is akarnák _tenni_ a másikának _kár_ vagy pediglen tsak _ki_ akarnák _tenni_ a _ház_ a melyikét nem szeretik

Azt mondám _hogy_ ez a _cselekedet_  _ellenkezik_ az _okosság_ és a vallásal ezt _könnyű_ meg üsmernék az atyák _hogy_  _ha_ mind _egyik_ mind a másikát _igazán_ és _haszonkeresés_ nélkül visgálnák meg

Az _okosság_ arra _tanít_ öket _hogy_ az _ember_  _természet_  _szerint_ szabad és ura lévén _cselekedet_ nintsen a _föld_ olyan _hatalmasság_  _aki_  _igazság_ arra _kötelezhet_ a mi _ellenkező_ az ö _java_  _főképpen_ a midön olyan _dolog_  _kell_ magát adni a melynek _holt_  _kell_  _tartani_  _ki_ veszem az olyat _aki_ vetkiért valo _büntetés_ az olyan _erőltetés_ meg _érdemel_ vagy az olyat _aki_ rabságban _esik_  _de_  _itt_ nem ezekröl vagyon a _kérdés_ 

Ugyan azon _okosság_ meg mutatná még nékik _hogy_ atyák lévén _tartozik_ a _természet_  _törvény_  _szerint_ afioknak _java_  _keresni_ a menyiben töllök lehet és _hogy_ semmi ugy nem _ellenkezik_ azal a _jó_ mint öket olyan _hivatal_  _tenni_ a mely nem nékik valo azt is meg vallatná vélek _hogy_ ök sem akárták volna _ha_ az attyok ugy _bánik_ vélek valamint ök _bánik_  _fia_ és annál nagyob _igazságtalanság_ nem lehet mint másokal ugy _bánni_  _hogy_ mi azt _igazságtalan_  _dolog_  _tart_  _ha_ mások ugy _bánik_ velünk olyan _cseléd_ nem akarnának _tartani_  _aki_ tsak _erő_ szolgálná öket és _aki_ nem volna alkalmatos a szolgálatra _igazságtalan_  _bánik_  _tehát_  _gyermek_ a midön olyan _hivatal_ akarják adni a melyre _hajlandóság_ nintsen se nem alkalmatosok

Hogy _ha_ az _okosság_ után a vallást akarják _hallgatni_  _megtanít_ öket arra _hogy_ az atyák nem tsak azal _tartozik_  _hogy_  _gond_ légyen agyermekek világi _java_  _de_ söt még _inkább_ az ö üdveségekre és mint _hogy_ mind az _egyik_ mind a másika _az_ arendhez vagyon _köttetve_ a melyre a _gyermek_ adgyák magokot az atyák számot adnak az _isten_ a _gyermek_ üdveségekröl _hogy_  _ha_ olyan _hivatal_ adgyák a melyben azt neni _kereshet_ 

Arra is _megtanít_ öket _hogy_ számot adnak _isten_ a _gyermek_ vétkiröl a melyeket _cselekedik_ a rendben a melyre öket adgyák akarattyok ellen és nem is lévén arra _elegendő_  _érték_  _hogy_ azt véghez vihesék és _hogy_  _ha_ az Isten _oly_  _kemény_  _megbüntet_ a szüléket azért _ha_ el mulattyák a _gyermek_ vétkeit _megbüntetni_ (valamint _cselekedik_ régenten a _főpap_  _Helias_ :) nintsen is olyan _büntetés_ a melyet az atyak magokra ne várhatnák a midön valoságal részesülnek a _fia_ vétkeiben olyan _hivatal_  _tévén_ öket a melyekben azokot el nem kerülhetik

Arra is _megtanít_ még öket _hogy_  _ha_ a szent Apostol _tanítás_  _szerint_  _tilt_ az atyáknak a _gyermek_ valo _kemény_  _bánás_ azért _hogy_  _kedvetlenség_ ne _esik_ mivel a _kedv_ szükséges a jó _cselekedet_ annál is inkáb _tilt_ még nékik _hogy_ a _gyermek_ olyan _hivatal_  _tesz_ a melyek nékik nem _tetszik_ és a melyek _sok_ számu vétkekben _ejt_ öket

 _ó_ vakságban lévö atyák kik _oly_ világosan láttok avilági _dolog_ és kik _oly_ igen _megcsal_ magatokot az üdveségtek _dolog_ leheté az _hogy_ fel ne nyisátok szemeiteket mind ezekre azokokra és _hogy_ a nagyra vágyásért _haszon_ vagy az _indulat_  _oly_ roszul _bánik_ azokal _aki_ az Isten és a _természet_ parantsollya néktek _hogy_ szeresétek és _hogy_ valamelyikét a _gyermek_  _közül_ a világban _felemelhet_ a melyben _talán_ magát el veszti veszedelemre akarjad _tenni_ a _többi_ üdveségeket és el veszteni _kétség_ nélkül a magadét is

Ugyan azon vallás _megtanít_ még öket _az_ az _ok_ a melyek _különös_ a _három_  _közönséges_ valo rendeknek ugy mint a papság szerzeteség és a _házasság_ ezekre _soha_ sem _kell_  _kényszeríteni_  _gyermek_ se egy képen se más képen

A mi az _egyházi_ rendet _illet_ avallás _megtanít_ öket arra _hogy_ senkinek nem _kell_  _abban_ arendben menni _hogy_  _ha_ tsak az Isten arra nem _hív_ a mint ezt meg fogjuk mutatni és _hogy_ az atyák kik _ebben_ a rendben teszik _gyermek_  _hivatás_ nélkül az Isten rendelése ellen _cselekedik_ és veszedelemre teszik agyermekek üdveségit _de_ söt még azok kik erre a rendre adgyák magokot azt _fogad_  _hogy_  _holt_ valo _tisztaság_  _él_ az _egyházi_  _imádság_ minden nap el mondgyák és avilági _élet_ sokal szenttyeb _élet_  _él_ ennek afogadásnak nem a más akarattyátol _hanem_ annak akarattyátol _kell_  _jönni_  _aki_ azt _fogad_  _de_ még a szüléknek is nintsen _abban_ részek mivel arra _hatalom_ nintsen _hogy_ ezekre _kényszerít_  _gyermek_ és _ha_ azt _cselekedik_ vétkesek lesznek Isten elött mind azért az el mulatásért a melyet _követ_  _gyermek_ ezen _kötelesség_ ellen

Hasonlot _kell_ mondani és még _több_ a szerzetes rendröl a melyre _háromféle_  _fogadás_  _kötelez_ magokat _három_ nagy _dolog_ a mindenkori _tisztaság_ a szegénységre és az _engedelmesség_ rettegésel _kell_ tsak _tekinteni_ is az atyáknak és az anyáknak ezeket a _kötelesség_ a midön a _gyermek_ ezekre adgyák magokot magok jó szántokbol _hát_ még annál is inkáb a midön ök adgyák _az_ öket vagy _ígéret_ vagy _fenyegetés_ vagy valamely más _igazságtalan_ uton leheté nagyob _kegyetlenség_  _bánni_ a _gyermek_ mint akarattyok ellen olyan _kemény_ és nehéz _dolog_  _kötelezni_  _holt_ és a _kárhozat_ tsak nem _elkerülhetetlen_ veszedelmére _tenni_ 

A mi a _házasság_ rendét _illet_ az szüléknek nintsen _hatalom_  _hogy_ arra _kényszerít_  _gyermek_ még annál _kevés_  _hogy_ olyan részt vétesenek vélek a mely akarattyok ellen volna a _házasság_ olyan _két_ rész _között_ valo _kötés_ a melyhez _teljesség_ szükséges a szabadság és az egy máshoz valo szeretet és mint _hogy_ annak akötésnek _holt_  _kell_  _tartani_  _ha_ az egy máshoz valo szeretet _hely_  _gyűlölség_ és _ellenkező_  _természet_  _találkozik_ az olyan nyomorult _kötelezés_ volna a mely véghetetlen _keserűség_ vonna maga után a melyeket tsak azok üsmérik _jól_ akik azokat _érez_ és a melyek az Isten átkát _okoz_ az atyákra és az anyákra

El nem végezném _eziránt_ valo _beszéd_  _ha_ erröl _bő_ akarnék szollani _de_ a mit erröl mondottam az _elegendő_ az atyáknak kik ezt _figyelmetes_ akarják _olvasni_ el végezvén arra _kér_ öket _megemlékezik_ arra _hogy_  _kereszt_ és ugy mint _kereszt_  _követni_  _kell_ a _tudomány_ a melyeket a vallás adgya _elébe_ 

Azok a _tudomány_ ezek

Elöször _hogy_ az atyák nem olyan _teljesség_ valo urok a _gyermek_  _hogy_ vélek ugy _bánik_ a mint nékik tettzik és _hogy_ a mely _hatalom_ vagyon rajtok aláb valo lévén az Isten _hatalom_  _aki_ is azö _teremtő_ és elsö Atyok _teljesség_ azö _hatalom_ alá _kell_ vetni _hatalom_ 

A második _tudomány_ a _hogy_ az atyák valamely _hivatal_ rendelvén _gyermek_ vagy szabadságot adván nékik a választásra mindenek felet az ö lelki _java_  _kell_  _hogy_ vigyázanak és tsak az üdveségekre _céloz_ 

A _harmadik_ a _hogy_  _ebben_ a választásban tsak az Isten akarattyát _igyekezik_  _követni_ a midön _aki_ tettzik _elegendő_  _jel_ a melyek _között_ a _gyermek_ valamely rendhez valo _idegenség_  _gyakorta_  _jel_  _hogy_ az Isten arra nem _hív_ öket

A negyedik a _hogy_ nem _kell_  _erőltetni_  _gyermek_ se magok se mások _által_  _hogy_ valamely rendben menyenek akarattyok ellen vagy a melyre nem alkalmatosok

Az _ötödik_  _tudomány_ a _hogy_ nagy _egyenlőség_  _kell_  _tartani_ a _gyermek_ valo szeretetekben és a _jobban_ a melyet vélek _tesz_ azt pediglen mind azért _hogy_ az _isten_  _engedelmeskedik_ a kinek nem tettzik a _különböztetés_ mind pediglen azért _hogy_  _eltávoztat_ a _gyűlölség_ melyet _okoz_ a _gyermek_  _között_  _hogy_  _ha_ valamely jó _ok_ az _egyik_ több jót _tesz_ mint a _többi_ azt mértékleteségel _kell_  _cselekedni_ és mindenkor olyan formában _hogy_ a _többi_ nagy _kár_ ne legyen _gyakorta_ lehet látni _hogy_ a _különböztetés_ mitsoda _keserves_  _dolog_  _okoz_ a _família_ : a veszedelmek a melyek _abból_  _következik_ olyan _bizonyos_  _jel_ a melyekböl az Isten meg mutattya _hogy_  _jó_ nem _hagy_  _hogy_ az atyák _különböztetés_  _tesz_  _gyermek_  _között_  _holott_  _egyaránt_  _hozzá_  _tartozik_ 

Kérem az atyákot és az anyákot kik ezt az _intés_  _olvas_  _hogy_ ezt a nagy _dolog_ igen meg visgállyák mivel ezen áll mind a _gyermek_ mind a magok üdveségek


 _IX_ Rész

Az _élet_  _különbféle_ rendeiröl leg
 _előbbször_ az _egyházi_ rendröl

Hogy jobban végezhess a rendröl a melyet választanod _kell_ szükséges _hogy_ szollyak néked a _fő_ rendekröl és _hogy_  _elöben_  _tesz_ a leg szükségeseb _dolog_ a melyeket meg _kell_ visgálnod mindenikében

Az _egyházi_ renden _elkezd_ a melyröl (: _ha_ végezned _kell_ :) _figyelmetesség_  _kell_ vigyáznod 3 _dolog_ 

1 _hogy_ milégyen a _tudniillik_  _hogy_ a mitsoda nagy mellyek annak _kötelesség_ és mitsoda veszedelmek _követ_ 

2 A _hivatal_ a mely arra szükséges

3 Mitsoda _készület_  _kell_  _az_ lenni


 _I_ Articulus

Az _egyházi_ rendnek nagy _kötelesség_ 
és veszedelmiröl

Leg _előbbször_  _tehát_ azt _kell_ meg visgálnod _hogy_ a világon lévö _nagy_ és leg _feljebbvaló_ rendröl akarsz végeszni Ez olyan rend a mely _inkább_  _közelít_ az _isten_ ezt azért rendelte az Isten _hogy_  _közbenjáró_ lenne _őközötte_ és az emberek _között_ és a melynek _közbenjáróság_  _által_  _közöl_ magát az _ember_ a _Krisztus_  _Jézus_ az ö fia reája _bíz_ mind azt a mi a _kegyelem_  _között_  _drága_ az _evangélium_ prédikálását a szent _titok_ meg szentelésit a szenttségek _ki_ szolgáltatását az anyaszent egyházának _igazgatás_ és végtire alelkek üdveségit _aki_ vérivel váltotta meg ez olyan rend a mely felyül _halad_ az angyalok _hivatal_  _aki_ is azt nagy _tisztelet_  _tekint_  _ó_ ! _isten_  _fia_ mitsoda nagyság és mely méltoság _-e_ 

Ez az _oly_ nagyra _felemeltetik_ rend nem _hogy_ valamely _dicsőség_ adna az _egyházi_  _de_ söt még _félelem_ és rettegést _ad_ mert mint _hogy_ nagy nagy _dolog_ is _kötelez_ öket


 1 Nagy szenttséget _kíván_ töllök szenteknek _kell_ lenni mert szolgálattyokal az _isten_  _közelget_ meg szenteltetem azokban mondgya az ur akik _hoz_  _közelít_ legyetek szentek mert én szent vagyok Ezen _ok_ valo nézve mondgya szent _Tamás_  _hogy_ a szenttség 
 amelyet ez arend _kíván_ nagyobnak _kell_ lenni annál mint a melyet aszerzetesi rend _kíván_ a szerzetesektöl

 _és_ nem tsak olyan _különös_ és _belső_ valo szentségre _tartozik_ valamint atöb _kereszt_  _hanem_ még olyan példás szenttségre a mely másokot világosittson azért rendeltettek _hogy_ mindeneket világosittsanak ne tsak _beszéd_  _hanem_  _élet_ is nékik 
 is mondá _különös_ az Isten fia ezeket Ti vagytok a vilagnak vilagosága ugy is világosodgyék ati vilagoságtok az emberek elött _hogy_ lássák jó _cselekedet_ és _dicsőít_ a _ti_ mennyei Atyátokot

Halgasad ezeket a szép mondásit a _tridentinumi_  _gyűlés_ Hogy nintsen semmi a mi ugy 
  _oktat_ másokot az áitatoságra és az Isten szolgálattyára mint az olyanoknak _élet_ és példájok akik az _isteni_ szolgálatra szentelték magokot errevalo nézve szükséges _hogy_ a _klerikus_ akik az urtol arra hivatattak ugy rendellyék _élet_ és szokásokot _hogy_  _köntös_ magokviselésekben _járás_  _beszéd_ és mindenben _egyéb_ ne lássék _hanem_ mértékleteség szemérmeteség és minden _teljes_ légyen avallásal És _elkerül_ az olyan _fogyatkozás_ is a melyek noha _kevés_ másokban _de_  _őbennük_ nagyok volnának ugy _hogy_ az ö _cselekedet_ mindenekben _tisztelet_  _olt_ 

A második _kötelesség_ az _egyházi_ az _hogy_ az mások üdveségeken munkálodgyanak erre a végreis rendeltettek ettöl magokot vétek nélkül meg nem menthetik azt nem _jól_  _tart_ akik azt _tart_  _hogy_ erre aköteleségre tsak a plebánusok _tartozik_ mivel erre amunkára 
 minden _beneficiarius_ és minden _egyházi_  _tartozik_ szent pál azt mondgya _hogy_ ök A _hív_ szolgai Erre a vegre is _adat_ nékik a _hív_ valo _kötelesség_ szent _Gergely_ azt mondgya _hogy_  _jól_ meg _kell_ fontolniok mitsoda vétkes és _büntetés_ méltó _dolog_ el venni munka nélkül a munkának _jutalom_ szent _Hieronimus_ azt mondgya _hogy_ a papok nem a magok vétkekröl adnak számot _hanem_ még mind azoknak vétkekröl is _aki_  _java_  _él_  _ha_ azoknak üdveségekröl nem szorgalmatosok


 Szent _Bernard_ erröl rettentö _dolog_ mond _hogy_ az utolso _ítélet_  _meghall_  _jajgatás_ és siránkozásit az olyan népeknek kik _kemény_ fogják vádolni az Isten széke elött az _egyházi_ mint olyan _csalárd_ kik _java_  _él_ és _bűn_  _bocsánat_ nem munkálkodtanak vakságban vezették öket és ravasz _közbenjáró_ voltanak üdveségeknek kik öket nem az _örök_  _élet_ vezették _hanem_ az _örökös_ veszedelemre _ó_ ! _fia_  _olvas_  _figyelmetesség_ ezeket és _megfontol_ ennek a szentnek mondásit vegyed azokot szivedben és a midön _ebben_ a rendben mégy’ mindenkor _ész_ legyenek _hogy_ magadot _jól_ viselhesed

Ezen _két_  _kötelesség_  _két_ nagy veszedelmi származnak ennek a rendnek az _egyik_ a _ha_ el távoznak attol a szenttségtöl a mely _az_  _tartozik_ és _ha_ a világi szokások meg ronttyák elméjeket _de_ még annál is inkáb _ha_ olyan _sok_ számu _egyházi_  _követ_ kik _távol_ valo _élet_  _él_ rendeknek _tökéletesség_ a másodika a _ha_  _abban_ a _tunyaság_  _esik_ mely _oly_  _közönséges_ az _egyházi_  _között_ a mely el mulatatván vélek a munkát a melyre rendek _kötelez_ öket Isten elöt igen vétkeseké _tesz_ öket és _azonkívül_  _sok_ rendeletlenségekben és rosz _erkölcs_ vetné öket

Ezen _két_ veszedelmekhez _tesz_ még más _kettő_ a melyeket a _benefícium_  _okoz_  _először_  _hogy_  _ha_ egy nehány _benefícium_  _bír_ a midön egy _elegendő_ volna atiszteségesen és _becsületes_ valo _élet_ : mivel _-e_ mind az Isten mind az anyaszent egyház _törvény_ ellen vagyon atheologusok ezt valoságal _tart_  _hogy_ a meg nem lehet _halálos_ vétek nélkül _hogy_  _ha_ tsak arra szabadság nem _adatik_  _különös_ azt pediglen igen nagy és _helyes_  _ok_ valo nézve azt pedig _jól_  _tud_  _hogy_ a _beneficiarius_  _fösvénység_  _elég_ modot _talál_ arra _hogy_ a szükséget vesse _ok_  _de_ a midön az Isten _ítélet_ azok az _ok_ meg visgáltatnak ugy _találtatik_ amint vannak az az _hogy_ tsak _tiszta_  _fösvénység_ a mely vétkes lesz Isten elött és a mely sokaknak _kárhozat_  _okoz_ akik _bán_  _de_  _haszontalan_  _hogy_  _fösvénység_ vagy nagyra vágyásoknak _indulat_  _követ_ 

A második veszedelem az _egyházi_  _jövedelem_  _költés_ áll a melynek _jövedelem_  _halálos_ vétek nélkül nem tsak roszra _de_ még szükségen fellyül valora sem lehet _költeni_ ugy mint agyönyörüségre a vendégsegre _köntös_  _házi_  _ékesség_ és több _efféle_ söt még az attya _fia_ sem _kell_ mértekletlenül _költeni_ se pénzt _gyűjteni_ mivel az Isten átka szál _gyakorta_  _az_ akik azt _meggyűjt_ mind ezek meg vannak _tiltva_ a _beneficiarius_ és abizonyos _hogy_ az _egyházi_  _jószág_ magoknak _több_ nem vehetnek _hanem_ tsak a mi nékik _elegendő_ és szükséges a _többi_ a szegényekre és más jó _cselekedet_  _kell_  _költeni_ és sokan a _teológus_  _közül_ azt _tart_  _hogy_  _tartozik_ viszá adni _ha_ más képen _cselekedik_ 


 _II_ Articulus

Az _egyházi_ rendre valo _hívatás_ 


 Az _egyházi_ rend _oly_ nagy és _oly_ szent lévén erre _hívattatni_  _kell_  _isten_ ezt az apostol adgya _elöben_ senki nem veszi magának a _tiszt_  _hanem_  _aki_  _hívattatik_ az _isten_ mint _Áron_ ezt a _Krisztus_ szenttséges példájával _bizonyít_  _aki_ is magátol lévén pap és az ö _isteni_  _fiúság_ méltosága _által_ még is nem akarta magának _tulajdonítani_ az _örökös_ papságot akinek az Isten azt mondotta Te vagy az én Fiam Én ma szültelek tégedet és _megtestesülés_ Te vagy a Melchisédek rendi _szerint_ valo _örökös_ pap

Szükséges _tehát_  _hogy_ az _egyházi_ rendre az _isten_  _hívattatik_ és a _krisztusi_ példája meg szégyeniti mind azokot _aki_ olyan vak merök _hogy_  _abban_ a rendben mennek tsak magok _indulat_ és _isteni_  _hivatás_ nélkül magokra is veszik az _ilyen_ vak meröségért az Isten _harag_  _kegyelem_  _eltávozás_ és _bizonyos_ el vesztik üdveségeket

Ez igy lévén _fia_  _elítélhet_  _hogy_ mitsoda szorgalmatoságal _kell_ meg visgálnod _hivatás_  _hogy_  _ha_ az _egyházi_ rendnek választására _igyekezik_  _hogy_ azt áldásal véghez vihesed _eszerint_  _cselekedik_ meg _kell_ üsmérni _hogy_  _ha_ az _indulat_ és a _hajlandóság_ melyet az _egyházi_ rendhez _érez_ az _isten_ vagyoné mert _ha_ tölle vagyon arra _hívattatik_  _de_  _ha_ nem ötelle vagyon _ördögi_  _csalárdság_  _aki_ az _egyházi_ rendben akar _tenni_  _hogy_ el veszesen

Hogy meg lehesen üsmérni _ha_ az _indulat_  _isten_ vagyoné _két_  _dolog_  _kell_ meg visgálnod _először_ mitsoda szandék viszen arra a rendre másodszor _ha_ fel találtatiké _benne_ mind az a mi szükséges _az_ a rendhez

A mi a szándékot _illet_ a _bizonyos_  _hogy_  _ha_ a szándéked rosz az akaratod nem _isten_ valo mert ö a rosznak nem lehet _kezdő_ a szándékod pedig rosz _hogy_  _ha_  _ilyen_ végekre _céloz_  _hogy_ az _egyházi_ rendben _könnyű_  _élhet_ : nyugodalomban _kedves_  _élet_  _hogy_ pénzt _gyűjthet_ az emberek elött nagyob _becsület_ lehess és _több_  _ilyen_ mind ezek az _indulat_ roszak és _ha_ ezek _közül_ valamelyike _benne_ vagyon a _te_  _hivatás_ nem _isten_ 
  _hanem_ inkáb az _ördög_ vagyon _hallgat_ szent _Bernard_ ezeket a szép szovait _kér_ is _hogy_ a szivedben ved azokot

A _bizonyos_ és _abban_ nem lehet _kételkedni_  _hogy_ mind azok _aki_ az _egyházi_ rendben a _tisztelet_  _gazdagság_  _gyönyörűség_  _keres_ egy szoval _aki_ a magok _haszon_  _keres_ és nem a _Krisztus_ nem az _isten_ valo szeretet viszi erre a rendre _hanem_ arosz _kívánság_ mely az Isten _ellenség_ és a mely minden rosznak _gyökér_ 

szükséges _tehát_  _hogy_ jó legyen a szándékod _hogy_ pedig jó lehesen ezen _két_  _dolog_  _céloz_ a telelkednek meg szentelésire és a _felebarát_ üdveségire ennek a rendnek ezek a _közönséges_ valo _két_  _kötelesség_ az az _hogy_ magadban fel _kell_  _tenni_  _hogy_  _abban_ a rendben szent és mások jó példájára valo _élet_  _él_ és _hogy_ a mások üdveségin _fog_ segéteni _imádság_ munkáidal és minden _tőle_ lehetö modokal valamint szent _Bernard_ mondgya _hogy_  _aki_ az _egyházi_ rendben szándékozik és a sanctuarium szolgálattyára annak azon _kell_ lenni _hogy_ az _isten_ ugy _közelget_  _hogy_ magát meg fosza minden világi _dolog_  _tiszta_ elmével és _test_ légyen _hogy_ ö tölle világoságot vehesen és munkalkodhasék mind a maga mind a _felebarát_ üdveségin _foglalván_ magát az _imádság_ és az _oktatás_ 

 _de_ a még nem _elég_  _hogy_ jó szándékban légyen az _egyházi_ rendhez _de_ még _ezenkívül_ szükséges _hogy_ arra alkalmatos legyen _háromféle_  _fogyatkozás_ vannak a melyek az _ember_ alkalmatlanná _tesz_ erre a rendre a _fogyatkozás_ a melyek az elmében vannak vagy az akaratban vagy a _szokás_  _ha_ nem szollok is a testi _fogyatkozás_ noha vannak olyanok a melyekért az _egyházi_ rendre nem mehetnek az _anyaszentegyház_ parantsolattya _szerint_ az elmében valo _fogyatkozás_ a _goromba_ nehéz _tompa_ és változo elme a _tudatlanság_ vagy több illyenek a melyek láthato képpen alkalmatlanná _tesz_ az _ember_  _hogy_ az _egyházi_  _kötelesség_ véghez vigye az illyen _fogyatkozás_  _ha_ az _idő_ vagy a _tanulás_  _jó_ nem _tehet_  _ellenkező_ az _egyházi_ rendel és meg mutattyák _hogy_ egy olyan arra nem _hivatott_ 

Hasonlot mondhatni az olyan _fogyatkozás_ melyek a szokásokban vannak minden _aki_ a rosz erkölesben _él_ vagy _aki_ még valamely vétkes _szokás_ vagyon ugy mint a _tisztátalanság_ részegségben _esküvés_  _bosszúállás_  _fösvénység_ nagyra vágyásban és több illyenekben azt ne _gondol_  _hogy_ alkalmatos légyen se _hogy_ az Isten _hív_ az _egyházi_ rendre _hogy_  _ha_ tsak _hosszas_  _penitenciatartás_ meg nem jobbitotta _élet_ és _hogy_  _ha_  _teljesség_ meg nem sanyargatta rosz _kívánság_ és _erő_ nem vett rosz _hajlandóság_ az _ellenkező_ jó _erkölcs_ ez az _igazság_  _az_ a _készület_  _tartozik_ a melyröl ide aláb _fog_ szollani


 _III_ Articulus

Hogy mitsoda _készület_  _kell_ lenni
az _egyházi_ rendhez

Ez az a _harmadik_  _dolog_ a melyet meg _kell_ visgálnod a midön az _egyházi_ rendröl végesz Enéked annál is szükségeseb _hogy_  _gyakorta_ azok _aki_ erre a rendre _igyekezik_ magokal azt elnem hitetik _hogy_  _az_  _tartozik_ szent és jó _erkölcsű_  _élet_  _készülni_  _sok_  _idő_  _elébb_ mint sem _abban_ menyenek ez a vétek annál is nagyob _hogy_  _közönséges_ és _ok_  _hogy_ az _egyházi_  _élet_ rendeket meg _gyaláz_ mert _abban_ menvén _ilyen_  _készület_ nélkiil az _előbbeni_  _élet_  _követ_ az az a világi _élet_  _gyakorta_ rosz _erkölcsű_ 

Hogy veled meg üsmértesem _fia_ ezt a vétket _egyéb_ nem _kell_  _hanem_  _hogy_  _elöben_  _tesz_ ennek a rendnek szenttséges voltát mert _ha_ az olyan szent és _oly_ nagyra _emeltetik_  _bizonyos_ a _következik_  _belőle_  _hogy_  _az_ szent _élet_  _kell_  _készülni_ mert _aki_  _abban_ a vétekhez ragaszkodo és rosz szokásokal _teljes_ szivel akarna menni azt meg vetné és rettentö _gyalázat_  _illet_ és _megbecstelenít_ méltatlan _élet_ a mely _ellenkezik_ a szenttségel a melyet _kíván_ és minden _bizonnyal_ el vesztené magát

 _de_  _hogy_  _teljesség_  _elhitethet_ veled mitsoda szükséges ez a _készület_  _elöben_ adom _hogy_ mit _tanít_  _eziránt_ az anyaszent egyháznak szentei


 A nagy szent _Gergely_ azt mondgya _hogy_ a rendekre rendel _kell_ fel menni mivel az olyan az _elesés_  _keres_  _aki_ valamely magos _hely_ akarván menni a _grádics_ el _hagy_ és a leg meredékeb _hely_ akarna fel menni _ehhez_ szép _hasonlatosság_ tészen valamint _hogy_ a nyers _fa_ nem jó az _épület_ és _ha_ azt nyersen teszik az _épület_ nem _hogy_ az _épület_  _megtart_  _de_ még le ronttya ugy nem is _kell_ a szent rendekre _emelni_ az olyat _aki_ még tsak ujontában _elhagy_ avétket _hogy_  _ha_ tsak meg nem jobitották rosz szokásokot a _hosszas_ penitentziával


 Szent _Hieronimus_ az _egyházi_ rendröl szolván azt mondgya _hogy_  _jaj_ annak _aki_  _abban_ mégyen a szenttségnek menyegzöi ruhája nélkül és ezt is _hozzá_ tészi _hogy_  _ki_  _ki_ probállya meg magát minek elötte azt fel vegye az _egyházi_ méltoság nem tészi az _ember_  _keresztény_ 


 Szent _Bernard_  _sok_  _hely_ munkáiban igen panaszolkodik azok ellen akik tsak ugy mennek bé arendekben azokhoz nem _készül_ szent _élet_ azt mondgya _hogy_ az igen nagy 
 vakmeröség azoktol _aki_ azt _cselekedik_ és _hogy_ attol szármázik az _egyházi_ minden rendeletlenségek


 Szent _Tamás_ azt a _különbözés_ tészi a szent rendek _között_ és az szerzetes rend _között_  _hogy_ a szerzetes rendben valo menetelhez nem szükséges a jó _erkölcs_ valo _foglalatosság_ a bé menetel elött _de_ a szükség a szent rendekben valo menetelhez annak _ilyen_  _ok_ adgya mert a szent rendekhez még _előre_ valo szenttség _kívántatik_ a mely nem szükséges a szerzetes rendhez a mely arra rendeltetet _foglalatosság_  _hogy_ a szenttséget meg nyerhesék

Mind ezek világosak és meg _bizonyít_ a mit mondottam _hallgat_  _hogy_ mit mond még erröl az egész anyaszent egyház a _tridentinumi_  _gyűlés_ 

Ez a szent _gyülekezik_ minek utánna el rendelte volna _hogy_  _hány_  _esztendős_  _kor_ lehet a 
 szent rendeket fel venni azt mondgya ámbar az a kor szükséges legyen is _de_ nem _következik_  _abból_  _hogy_ azok _aki_ azt a _kor_ el _ér_ a rendekre bé vétessenek _hanem_ tsak azok akik _az_ méltok és _aki_ meg probált _élet_ mint egy _öregség_  _hely_ vagyon az az _hogy_  _ifjúkor_ is mutasák meg elméjeknek _okosság_ és szokásoknak szenttségit 
 valamint abölcs mondgya _hogy_ az _ember_  _öregség_ a _bölcsesség_ áll atiszta és vétek nélkül valo _élet_ 

Mind ezek után nem lehet _kételkedni_  _abban_  _hogy_ szükséges ne légyen az _egyházi_ rendhez valo _készület_  _de_ söt még azt _kell_  _csodálni_ és szánni _hogy_ mitsoda roszul _követ_ azt _elkerül_  _fia_ ezt a vétket és _ha_ az _egyházi_ rendre _igyekezik_ minden _tehetség_  _készül_  _az_  _hogy_ arra méltó lehess és _követ_ a mit ide aláb _fog_ mondani


 _IV_ Articulus

Ennek arésznek _befejezés_ 

Ezek _tehát_ azok a _fő_  _dolog_ a melyekre _kell_  _figyelmezni_ annak _aki_ az _egyházi_ rendre _igyekezik_ 

Hogy _ha_  _tehát_ erröl a rendröl végesz ezeket _követ_ vigyed végben szorgalmatoságal mind azt valamit a 6 részben mondottunk erre a végezésre vegy _alkalmas_  _idő_ és azon _idő_ alat 1 _gyakorta_  _imádkozik_  _gyón_ik_ és _kommunikál_ 2 _figyelmetesség_  _olvas_ és _elmélkedik_ arrol a mit mondottunk az _egyházi_ rendröl _megfontol_ annak nagyságát és szenttségit _hogy_  _az_ nagy _tisztelet_ lehes annak _kötelesség_  _hogy_ meg láthasad _ha_ azokot _jól_ vegben vihetedé és annak veszedelmit _hogy_ azokot _elkerülhet_ visgáld szorgalmatoságal és _hízelkedés_ nélkül mitsoda _indulat_ vezet erre arendre _ha_ erre alkalmatos vagyé és _ha_ nintsené _ez_ valami _ellenkező_  _benne_ 3 _tart_  _gyakorta_  _tanács_ valamely _okos_ és _értelmes_  _egyházi_  _aki_ néked meg _tud_ mondani mind azt a mire _kell_ vigyáznod és meg üsmérteti veled _ha_ arra alkalmatos vagyé

Hogy _ha_  _hosszas_ végezésed után azt _gondol_  _hogy_ magadot arra adhatod _feltesz_ magadban _hogy_  _az_ ugy _készül_ amint _kívántatik_ az az jó _erkölcsű_  _élet_ és _az_ szükséges _tanulás_ és _mihelyt_ arendben valo meneteledet magadban el végezted _két_  _dolog_  _foglal_ valojában magadot

1 Adgyad _teljesség_ magadot az áitatoságra _kerül_ avétket _rosszindulat_ meg _kell_ sanyargatni rendeletlen _hajlandóság_ meg _kell_ zabolázni ajo _erkölcs_  _tisztaság_ alázatoságra szemérmeteségre _együgyűség_ és a világ meg vetésire szert _kell_  _tenni_  _kerül_ a világi szokásokot és _társalkodás_ a szenttségeket _gyakorol_ jó _könyv_  _olvas_  _főképpen_ az _újtestamentum_ és az olyan _könyv_ a melyekböl _megtanulhat_ az _egyházi_ rendnek _kötelesség_ a melyeket a szent atyák _hagy_ nékünk ugy mint a szent _Ambrus_  _officium_ szent _Hieronimus_ nepotianusnak _ír_ leveleit a szent _Gergely_ pastoralisát szent _Bernard_  _könyv_  _de_ Contemptu mundi _ad_ clericos _de_ Conversione _ad_ clericos _de_ Consideratione és más _egyéb_  _ilyen_ 


 Legyenek _gyakorta_ elmédben szent _Hieronimus_ ezek a szép _oktatás_ a mellyekét _ír_ Rusticus _barát_ Ély _oly_ szentül a _klastrom_  _hogy_  _megérdemel_ a _klerikusság_ és a vétekel meg nem mocskolván _ifjúság_ a _Krisztus_  _Jézus_  _oltár_  _közelíthet_  _tökéletes_  _tisztaság_ Elmélkedgyél _gyakorta_ ezekröl és ugy vegyed mint _ha_ tégedet _oktat_ mert ugyan is _ha_ egy _ifjú_ szerzetes _aki_ a _klastromi_ rend _szerint_  _élvén_  _tartozik_ azon lenni _hogy_ szent _élet_ mélto lehesen az _egyházi_ rendre menyivel inkáb _tartozik_ magad azon munkálodni a világban _élvén_  _ahol_  _körül_ vagy vétetve _sok_ féle _kísértet_ 

Az _egyházi_ rendre _készítvén_ pedig magadot a jó _erkölcsű_  _élet_ el ne felejttsed az áitatosághoz _foglalni_ a szorgalmatoságal valo _tanulás_  _hogy_  _abban_ a _hivatal_ alkalmatos lehess az Isten szolgálattyára a _tanulás_  _éppen_ olyan szükséges az _egyházi_ rendre valo _készület_ valamint a többi arra lélek _szerint_  _tartozik_ és _ha_ arra szorgalmatoságal nem 
 adod magadot nem _megérdemel_  _hogy_ arra _hívattatik_ mivel az Isten nem üsméri azt papjának _aki_  _megvet_ atudományt _de_ még szamot is adtz az _isten_  _mindaz_ a vétkekért a melyeket _okoz_  _tudatlanság_ 

A papok _tudatlanság_ nagyob rosz nem lehet az anyaszent egyházban mivel az _okoz_ a népek meg romlását és a lelkek veszedelmit lehetetlen _hogy_ a _tudatlan_  _egyházi_  _henyélő_ és _tunya_ ne legyen mert _tudatlan_ lévén nem _gyönyörködhet_ik_ atanulásban a mely az ö _dolog_ volna és a _henyélés_ a roszban _ejt_ amint ezt minden nap láttyuk _de_  _ha_ szinte rosz _erkölcsű_ nem lenne is tsak a _tunyaság_ is vétkes egy papban

Tegyük _ehhez_ mind azt a roszat a mellyet az _egyházi_  _tudatlanság_  _okoz_ a népeknek mert az alkalmatlanoká tészi öket arra _hogy_ a mások üdveségin munkálodgyanak és _sok_ olyanoknak _kárhozat_ vagyon _aki_ az üdveségre valo _igazság_ nem _taníttatik_ nem lehet azt _megfogni_  _hogy_ menyi lelkek vesznek el a papok _tudatlanság_ miat Az Anyaszent egyház 
 mondgya szent _Bernard_ azt _gyakorta_ és szánakodásal láttya _hogy_ mitsoda veszedelemben vannak a lelkek a midön a pásztor meg nem _talál_ a _juh_ valo _legeltetőhely_ a midön a _kalauz_ az üdveségre vivö utat nem _tud_ se a szolga az ura akarattyát a melyet másoknak _kell_  _hirdetni_ 

 _kedves_  _fia_  _figyelmez_ mind ezekre és igen _tart_ attol _hogy_ atudatlanságod _ok_ ne légyen az olyan lelkek veszedelminek _aki_ a _Krisztus_ a maga vérin váltotta meg adgyad magadot valoságal az olyan _tanulás_ a mely szükséges egy _egyházi_ és _igyekezik_ azon _hogy_ mentöl alkalmatosab lehess az _isten_ szolgálni a rendben a melyre _hív_ tégedet


 Egy szoval legyenek mindenkor szemeid elöt szent Agostonnak ezek a szép szavai a melyekel _felel_ egy olyan jó akarojának _aki_  _tanács_  _kér_ tölle az _egyházi_ rendröl Mindenek felet arra _kér_  _hogy_ a _te_ jó _erkölcsű_  _bölcsesség_ visgállya meg azt _jól_  _hogy_ nintsen semmi ez _élet_  _főképpen_ a mostani _idő_  _könnyű_ se az emberek elöt _kedves_ a püspöki papi és _diakónusi_  _hivatal_  _hogy_  _ha_ azt _gondatlan_ és magának valo _hízelkedés_ viszik végben _de_ nintsen semmi nyomorultab _keserves_ se _kárhozatal_ méltőb Isten elött _de_ meg nintsen semmi ez _élet_  _főképpen_ a mostani _idő_ se nehezeb se sulyosab se veszedelmeseb a püspöki papi és _diakónusi_  _hivatal_  _hogy_  _ha_ azt ugy viszik végben a mint a mi urunk parantsolya _de_ meg Isten elött nintsen semmi _boldog_ 


X Rész

A szerzetesi rendröl

Az _egyházi_ rend után aszerzetesi rendröl _kell_ szollanom a melynek _jól_ meg választása nem aláb valo szükséges az _első_ 

Igen szép _dolog_ ajó szerzeteség _aki_ mindent el _hagyván_  _egyéb_  _gond_ nintsen _hanem_  _hogy_ az _isten_  _tetszik_ apenitentzia tartásal és azalázatoságal _élvén_ rendenek szorosan valo végben vitelében és el távozván a világi _társaság_ magát egészen a valoságos és állando _tökéletesség_  _tanulás_ adgya

 _de_ meg _ellenben_ igen szomoru és _keserves_  _dolog_ egy olyan szerzetes a kinek tsak a _köntös_ szerzetes _aki_  _különös_ valo _tökéletesség_  _gyakorolván_ atol _távol_ vagyon _tökéletlen_ világinál szeretvén avilágot és avilági _dolog_  _sok_ rosz _erkölcs_ alá vagyon vettetve vagy _ha_ szinte a testi rosz _erkölcs_ alá ne légyen is _de_ az elmének vétkeit nem _kerül_ aharagot akevélységet anagyra vágyást _irigység_ a viszá vonást és töb illyeneket _ha_ nem szollok is az olyanokrol _aki_ tsak _könnyű_ és _hivatás_ nélkül lettek szerzeteseké az után meg _bán_  _hogy_ ollyan _könnyű_ adták magokot olyan nagy _dolog_ az a _megbánás_ nagy rendeletlenségekben veti öket ugy anyira _hogy_ még avallást és a szerzetet is el _hagy_ 

Hogy ezt a rendet _jól_ meg lehesen választani _az_  _két_  _dolog_  _kívántatik_  _először_ azt _jól_ meg _kell_ üsmérni meg _kell_ tudni annak _kötelesség_  _haszon_ és veszedelmit másodszor meg _kell_  _jól_  _tanulni_  _hogy_ arra hivatattaké vagy sem ugyan ezekröl is _fog_ szollani a _következendő_  _három_ articulusokban


 _I_ Articulus

Hogy mi légyen a szerzetesi rend mellyek
annak _kötelesség_  _haszon_ és veszedelmi


 A szerzetesi _élet_ szent _Tamás_  _szerint_ olyan mód a mely a szenttség el nyerésire rendeltetet a melyet nem _kell_ az _külső_ szenttségröl _érteni_ a mely a _köntös_ és a _külső_  _cselekedet_ tettzik _ki_  _hanem_ a _belső_ szenttséget a mely alélek meg szentelésiböl áll a pedig ugy lehet meg _ha_ az _indulat_ meg zabolázák a rendeletlen _hajlandóság_ el _hagy_ a _teremt_ állatokhoz és magokhoz valo szeretettöl _megfoszt_ az _isten_ szeretettel _kapcsol_ magokot _ugyanezért_  _elhagy_ a világot _hogy_  _kevés_ akadályal _foglalhat_ ezekben magokot és _teljes_ szabadságal ez okáért mondanak ellene avilági _jó_ és _gyönyörűség_ nem tsak lelki képen valamint arra _köteles_ mindnyájan akeresztyének _hanem_ testi képen is _tartozik_ azoknak ellene mondani azért _hogy_ nagyob _tökéletesség_ adhasák magokot az _isten_ és végtire ennek a _belső_ szenttségnek el nyerésiért _követ_ a sanyaruságokot az _engedelmesség_ és mind a szerzetesi rendeket a melyek tsak erre a végre rendeltettek

2 Ennek a rendnek _kötelesség_ igen nagyok mert az egészen valo _tisztaság_ és atekélletes szegenységre _kötelez_  _hogy_ el _távozik_ nem tsak minden _jó_  _bírás_  _de_ még a _földi_  _jó_ valo ragaszkodástol is és a maga akarattyátol egészen valo _megfosztás_ ugy _hogy_ tsak a _feljebbvaló_  _követ_  _azonkívül_ arra _kötelez_  _hogy_ a rendet szorgalmatoságal _megtart_ és magokot _belső_ meg szentellyék _követvén_ a _keresztényi_ jó _erkölcs_ a mellyekröl szollottunk

3 Mint _hogy_ ennek arendnek a _kötelesség_ nagyok nagy _haszon_ is vannak valamint ezt 
 világosan _elöben_ adgya szent _Bernard_ mondván _hogy_ a szerzetben az _ember_ nagyob _tisztaság_  _él_ nagyob vigyázásal _jár_ a _kegyelem_  _harmat_  _gyakorta_ reája szál nagyob _bizodalom_ nyugszik _kevés_  _félelem_  _hal_ meg _hamar_ meg is _tisztíttatik_ amás _élet_ és menyegben _bő_  _jutalom_ veszen _de_ mind ezt amint magais mondgya a _tiszta_ szent és makula nélkül valo szerzetre _kell_  _érteni_ az az arra a szerzetre a mellyet szentül _megtart_ és amelyben valoságal munkálodnak a _belső_ valo szenttségre

Ennek a rendnek _sok_  _haszon_ vannak _de_ veszedelmi is vannak a melyek nem _kicsid_ szent _Bernard_  _három_ tészen fel

Elöször a _magahittség_ és a maga felöl sokat _tartás_ ezek igen _könnyű_ szivárkoznak aleg szenteb _cselekedet_  _köz_ is a melyeknek _érdem_  _gyakorta_ el is vesztetik

A második veszedelem _hogy_  _ha_  _visszatekint_  _hogy_ a világban viszá menyenek vagy magok személyekben vagy _az_ valo _hajlandóság_ 

A _harmadik_ a szerzetesi _foglalatosság_ valo lankadcság ez olyan út mondgya ez a szent a melyben vagy _előre_  _kell_ menni vagy _hátra_ és a lankadcságért olyan romlásban _esik_ a mely a szerzetesi ruhában világi _élet_  _éltet_ vélek

Az elsö veszedelem rend szerénb attol vagyon mert a szenttséget a _kívül_ valorol _ítél_ magok felöl sokat _tart_ mert tsak a _külső_ magok viseléseket _tekint_ nem _figyelmezvén_ arra _hogy_ a szenttség a léleknek jó _erkölcs_ áll és _főképpen_ az állandó és _tökéletes_ alázatoságban a második és aharmadik _gyakorta_ a vilagiakot valo _gyakorlás_ 
 vagyon a mely igen veszedelmes a szerzeteseknek valamint ezt szent _Bernard_ mondgya és _gyakorta_ mind a _három_ attol származik mert a szerzeteségre nem hivatattak

Ezek _fia_ a _fő_  _dolog_ a melyekre _kell_ vigyáznod a szerzetesi rendben _hogy_  _ha_ arra _igyekezik_  _hogy_ pediglen _bizonyos_  _elémehet_ végezésedben meg mondom _hogy_ mitsoda rendet _kell_  _abban_  _tartani_ és _hogy_ miképen üsmérhesed meg _ha_ arra vagyé _hivatalos_ 


 _II_ Articulus

Hogy miképen lehesen meg üsmérni
 _ha_ hivatalosé valaki a szerzeteségre

Elöször _hogy_  _ha_ magadban valamely _kemény_  _indulat_  _érez_  _ehhez_ arendhez vigyáz _hogy_ azt az elmedböl se _ki_ ne vesed mert ugy lehet _hogy_ az az _isten_ vagyon se _az_ ne _hajol_ mindgyarást mert ugy lehet _hogy_ atsak _ember_  _indulat_ származhatik meg _kell_ visgálni _hogy_  _ha_  _isten_ vagyoné az a _belső_  _indulat_ mert _ha_ tölle vagyon azt _követni_  _kell_  _hanem_ tölle vagyon azt el _kell_  _hallgatni_ 

 _de_  _hogy_ lehesen azt meg üsmérni azt _kérdhet_  _tőle_  _íme_ ezen modal

1 _elkerül_ az olyanokal valo _társalkodás_ akik a szerzetesi rendre _ingerel_ és unszolnak az _ok_ ennek világos: mert _mindaddig_ a még arra sürgetnek meg nem _tud_  _különböztetni_  _hogy_  _ha_ a szerzeteségre valo _hajlandóság_ az _isten_ vagyoné vagy az emberek _javallás_ 

 _és_ noha az Isten némelykor az emberek _által_ sugarollyon is nékünk valamely jó szándékot _mindazonáltal_ mint _hogy_ a mindenkor meg nem _történik_  _hogy_ meg üsmérhesed _ha_ a mások _javallás_ az _isten_ vagyoné _abban_ nintsen _bizonyos_ mód mint a _hogy_  _idő_ végy magadnak és tsak az _isten_  _hallgat_ és _figyelmez_ arra amit néked fog mondani _belső_ 
 a profétanak ezen szép mondása _szerint_ Audiam quid loquetur in me Deus azt _hallgat_ a mit az ur fog nékem mondani _belső_ 

2 _kér_ az _isten_ szorgalmatoságal minden nap _hogy_ méltoztasék veled meg üsmértetni akarattyát és _megerősít_  _benne_ az _indulat_  _ha_ ö tölle vagyon vagy vegye el _hanem_ ö 
 tölle vagyon mondgyad néki szent Peterel uram _ha_  _te_ vagy parantsolyad _had_ menyek _hozzá_ vagy mondgyad valamint az _ifjú_ samuel szóly uram mert ate szolgád _hallgat_ tegedet vagy szent pálal uram mit akarsz _hogy_  _cselekedik_ 

Visgáld meg _figyelmetesség_ a _következendő_  _dolog_ a szerzetesi rendnek _kötelesség_  _haszon_ és veszedelmit a mint már meg mondottuk

2 A szándékot a mely erre a rendre vezet a melynek annak _kell_ lenni _ebben_ az álapotban _hogy_ a vilagot el _hagy_ penitentziát _tart_ és magokot meg szentellyék _belső_ ajó _erkölcs_  _cselekedet_  _megtekint_  _ha_ ilyené ate _indulat_  _gondolkodik_ erröl _gyakorta_ valoságal és _hízelkedés_ nélkül mert _ha_ más _indulat_ vezet erre ahivatalra ate szándékod nem _isten_ vagyon visgáld meg azt is _ha_ arra alkalmatos vagyé és _ha_ nintsené azal valami _ellenkező_ vagy _test_ vagy elmédben a testi _betegeskedés_ az elmének rosz _tulajdonság_  _főképpen_ a valtozo és álhatatlan _elme_ alkalmatlanná tészi az _ember_ a szerzetesi rendre

3 Mindenek felet ne végez semmit is a magad _fej_ és jó _tanács_ nélkül ez igen _közönséges_ vétek az _ifjú_  _aki_ sokan a szerzetben vetik magokot nem _kérvén_ mástol _tanács_  _hanem_ tsak a magok elméjektöl vagy azoktol akik igen _könnyű_ bé _fogad_ öket _gyakorta_ ebböl alesz _hogy_  _kényszeríttetik_ el _hagyni_ vagy _ha_ meg valtoztatni szégyenlik roszul és _hivatás_ nélkül adgyák arra magokot _eszerint_ ne _cselekedik_  _hanem_  _közöl_ szándékodot valamely _értelmes_  _ember_  _főképpen_ agyontato papodal a kinek _tanács_ alázatoságal _hallgat_ és vegyed

A midön _eszerint_  _cselekedik_ egy jó _darab_  _idő_ ugy mint _hat_  _holnap_ vagy továb is _ha_ a szerzeteségre valo akarat _benne_ mindenkor meg marad és a mellet a _te_ szándékod olyan a mitsodásnak _kell_ lenni az az _tiszta_ és szent mind az elméd mind atested meg _egyezik_ ezel a rendel tsak el hiheted _hogy_  _isten_ vagyon szándékod és ö _hív_ a szerzetre _de_  _ha_ a _hajlandóság_ nem maradando ajele _hogy_ tsak _ember_  _indulat_ volt és olyan jó _gondolat_ a melyet az Isten adta volt _bele_  _hogy_ a jó _erkölcs_ vigyen a _hivatal_ a melyre fogod még magadot adni

Azt mondhatná valaki néked _hogy_ siettségel _kell_ végben vinni az Isten sugarlásit és _ha_ sokára 
  _halogat_ végben vitelét el veszthetik valamint szent _Ambrus_ mondgya _hogy_ a léleknek _kegyelem_  _gyors_  _kell_  _követni_ 

Erre azt _felel_  _hogy_ az ugy vagyon a midön _elegendő_ meg üsmérik _hogy_ a sugarlás _isten_ vagyon _de_ minek elötte azt meg üsmérhesék nem tsak roszul nem _cselekedik_ el _halasztani_  _de_ még el is _kell_  _halasztani_  _főképpen_ az _ilyen_ nagy _dolog_ mert _hogy_ azt meg üsmérhesék arra _alkalmas_  _idő_  _kell_ venni a melyben mindent meg lehesen visgálni egy szoval a _szerint_  _cselekedni_ a mint itt mondgyuk azal meg nem sértik az Isten _kegyelem_ valo _hűség_  _de_ söt még _hűség_  _követ_ a szent léleknek magának _tanítás_  _aki_ is azt parantsollya nékünk _hogy_ ne _hisz_ minden léleknek _hanem_ probályuk meg a _belső_  _indulat_  _hogy_  _megtudhat_  _ha_  _isten_ jöneké azal a _hivatal_ el nem vesztik _hanem_ azon _igyekezik_  _hogy_ az _igazság_  _elegendő_  _jel_ meg üsmérhesék azért _hogy_  _az_  _erős_ ragaszkodhassanak és nagyob _hűség_ vihesék végben

Hogy pediglen ezen mondásimot veled _elhitethet_  _ha_ szinte azokban valamely _ellenzés_  _talál_ is még _ehhez_ egy _különös_ articulust _tesz_ 


 _III_ Articulus

Hogy arra _idő_  _kell_ venni _hogy_ meg
lehesen üsmérni _ha_ valaki hivatalosé
a szerzetes rendre

Hogy _ha_ az Isten nékünk mindenkor _bizonyos_  _jel_ adná sugarlásának a midön nagy _dolog_  _fog_ a _bizonyos_  _hogy_ nem _kell_  _idő_ venni se annak végezésére se végben vitelere _de_ mint _hogy_ rend _szerint_ ö néki nem tettzik _eszerint_  _cselekedni_ és _hogy_ még maga 
  _int_ arra az apostol _által_  _hogy_ ne _hisz_ minden féle lelkeknek _hanem_ probályuk meg 
  _hogy_ meg láthasuk _ha_ tölle vannaké meg másut _hogy_ a setéttségnek angyala _gyakorta_ változik a _világosság_ angyalává _abban_ nem _kell_  _tehát_  _kételkedni_  _hogy_ nem tsak roszul nem 
  _cselekedik_ a midön _elhalaszt_  _hanem_ még aszükséges és meg _egyezik_ az _isten_ szabot rendel _aki_ is azt akarja _hogy_ az ö akarattyát _illendő_ módokal _keres_ meg tudni és olyan nékünk adot _jel_ a melyekel _megkülönböztethet_ a sugarlásokot a melyek azö _kegyelem_  _jön_ azoktol a melyek attol nem _jön_ 

Ezek a modok _három_ állanak amint azt ide _feljebb_ meg mondok az _imádság_ a jó _élet_ és atanácsbol ajó _élet_ el távoztattya azt a mi meg akadályozhatná az Isten _kegyelem_ ugy mint a vétket és méltobaká tészen világositásira az _imádság_ meg nyeri világoságit a midön az alázatos _buzgó_ és álhatatos és a jó _tanács_ minket ugy vezet _hogy_ meg üsmérhettyük az Isten akarattyát és nem veszük _hajlandóság_ az Isten sugarlása _gyanánt_ a midön az ur _meghat_ szivit szent Pálnak és azt kérdeté véle _hogy_ mit akarna _hogy_  _cselekedik_ Ananiáshoz _küld_  _hogy_ meg _tud_ tölle akarattyát ez a szent _ember_ az Isten sugarlásábol szent Pálhoz mene akit _imádkozva_  _talál_ és meg mondá az Isten parantsolattya _szerint_ néki _hogy_ mit _cselekedik_  _íme_  _eszerint_  _kell_  _cselekedni_ az _ilyen_ nagy _dolog_ 

A mi ahivataloságnak _jel_  _illet_ azok is _három_ vannak ugy mint az alázatoság atsendes elme és az álhatatoság az alázatoságon _ér_ azt a jó _erkölcs_ a mely meg nem _engedvén_ nékünk _hogy_ a magunk elméjiben _bízik_ az _okos_  _követ_ a _csendes_ elmén _ér_ azt a szándékot a melyben vannak _hogy_ az Isten akarattyát _követ_  _akármelyfelé_  _fordít_ az a midön azt _elegendő_ meg üsmérjük az álhatatoságon _ér_ a nehézségek és az akadályok _között_ sokáig _tartó_ sugarlást

Ezek _tehát_ azok a rend _szerint_ valo _három_  _jel_ a melyek _által_ az Isten lelke magát _ki_ nyilatkoztattya és _ha_ valamelyike _benne_ fel nem _találtatik_  _kételkedhet_  _hivatalosság_  _ellenben_ pedig _ha_ fel _találtatik_  _elhitethet_ magadal _hogy_ az _isten_  _hívattatik_  _hogy_  _ha_ azt fogják néked mondani _hogy_ a szerzetben valo menetelre nem szükséges az a nagy _készület_ valo végezés mivel az _esztendő_  _tartó_ noviciátusban meg lehet probálni a _hivatal_ a _jel_ és a _cselekedet_  _által_ Erre azt _felel_  _hogy_ avalo _hogy_  _ha_  _oly_  _könnyű_ volna a szerzetböl _ki_ menni mint oda bé menni és _hogy_  _ha_ azt a _kimenetel_ anyi rosz nem _követ_ valamint a _megtörténik_ rend _szerint_  _de_ mint _hogy_ a _gyakorta_  _megtörténik_  _hogy_ azok _aki_ a szerzetben mentenek a _félelem_ meg is _tartóztat_ öket _tartván_ attol _hogy_ álhatatlanoknak ne _tartatik_ vagy valamely más _ember_  _tekintet_  _kötelez_ oda magokot _hivatal_ nélkül vagy _ha_ a szerzetet el _hagy_ a világban ugy fogják öket _tekinteni_ mint álhatatlanokot meg is vetik öket mint olyanokot _aki_ semire valok vagy a mi még roszab a szerzetes ruhát le vetvén a jó erkölesöt is el _hagy_ és mind _másféle_  _élet_  _él_ nem olyat a mitsodást _kezd_  _élni_ a szerzetben mind ezen _ok_ valo nézve még is azt mondom _hogy_ meg _kell_ visgálni ahivatalt minek elötte a szerzetben menyenek és _hogy_  _elegendő_  _idő_ vegyenek arra _hogy_ a menyiben lehet _bizonyos_ lehesenek _abban_  _hogy_ a szerzetre _hivatalos_ 

E _szerint_  _cselekedik_  _tehát_  _fia_  _hogy_  _ha_ a szerzetes rendre vagyon _hajlandóság_ és azt ne _gondol_  _hogy_ azal meg sérted _hivatalosság_  _hogy_  _ha_ azt _hamarság_ véghez nem viszed is mivel _ha_  _hűség_  _követ_ a mit mondottunk olyan valoságos szándékal _hogy_ az Isten akarattyát meg üsmérhesed az Isten segittségit veszed arra a rendre vezet a melyet készitet néked _ha_ a szerzeteségre _hív_ meg _tart_  _abban_ az akaratban alhatatoságot adván néked és el végezi _benne_ a jó munkát a melyet _elkezdet_ szent Pál mondása _szerint_ qui coepit in vobis opus bonum perficiet confirmabit solidabitque

Mindenek után a szerzetes rendre szánván magadot arra vigyáz _hogy_ olyan szerzetben meny _ahol_ arend szorosan _megtartatik_ a világiakal _kevés_  _társalkodás_ vagyon és _ahol_ valoságal az áitatoságra _igyekezik_ 


XI Rész

A világi _élet_  _különbféle_ rendeiröl

Valamint az _egyházi_ és a szerzetesi _élet_ vannak veszedelmi ugy a világi _élet_ is vannak a melyek nem _kicsiny_ azért _aki_ arra _igyekezik_ el is _igyekezik_ azokat _kerülni_ és azok aveszedelmek _különbféle_ a _különbféle_ rendek _szerint_ ugyan azért is szollok _itt_ a világi _élet_  _fő_ rendeiröl azért _hogy_  _ki_  _ki_ meg visgálhasa azt amelyikére akarja magát adni és meg üsmérhése _jól_ annak _kötelesség_ 


 _I_ Articulus

A _főrend_ lévökröl és _az_ akik
 _igazgat_ 

Nem lehet se nehezeb se veszedelmeseb rend a világon mint azoknak rendi _aki_ a mások _igazgatás_ hivatattak valamint akirályok és a _fejedelem_  _aki_  _örökös_  _hatalom_ vagyon a _különös_  _hely_ urai _aki_ másoktól _függ_ a _bír_ és a _közönséges_  _tiszt_  _aki_ másoktol vett _hatalom_ vagyon _hogy_  _ha_  _tehát_ a magad rendiböl vagy _másféle_  _ok_ az _igazgatás_ rendire _hívattatik_ még _előre_  _kell_  _gondolkodni_ annak arendnek _sok_ számu veszedelmiröl és szert _tenni_ üdveséges és _keresztényi_  _tudomány_ a melyekböl egy nehányat _elöben_ adok _kér_  _olvas_  _figyelmetesség_ 

1 Vigyáz arra _hogy_ magadot el nehigyed se _kevély_ azért ne légy mert másoknál _feljebb_ 
  _emeltetik_  _megemlékezik_ arra _hogy_ mentöl nagyob vagy annál inkáb _tarthat_ abölcs 
 mondása _szerint_ mentöl nagyob vagy annál inkáb alázd meg magadot _tisztség_  _tesz_ tégedet azért fel ne fuvalkodgyál

2 A magad rendét ne _tart_  _boldogság_  _hanem_ sulyos _teher_ se ugy mint olyan _dolog_ a mellyet ate _haszon_ adták volna _hanem_ a mások _haszon_  _megtud_ azt is _hogy_ azok _aki_ parantsolsz nem _teérted_  _teremtetik_  _hanem_  _te_  _őértük_ ö néked _tisztelet_  _engedelmesség_ és _hűség_  _tartozik_  _de_  _te_ ö nékik sokal nehezeb _dolog_  _tartozik_  _gondviselés_ segittségel _megtartás_  _igazság_ 

3 Hitesd el azt magadal _hogy_ akár mely nagy _hatalom_ legyen azt az Istentól vetted és _hogy_ 
  _te_ az ö szolgája vagy az emberek _igazgatás_ ebböl _következik_  _hogy_ azö akaratya _szerint_  _kell_ öket _igazgatni_ és _hogy_ nágy számadásal _tartozik_ néki _igazgatás_ 

4 Legyenek mindenkor az elmédben az _írás_ ezek rettentö szavai _hogy_  _kemény_  _ítélet_ lesznek azokhoz _aki_  _igazgat_ és _hogy_ a _hatalmas_  _hatalmas_  _büntetés_ fognak szenvedni

 _két_  _dolog_  _kell_  _gond_ lenni a magad _hivatal_  _először_  _hogy_  _jól_  _él_ másodszor _hogy_  _jól_  _igazgat_ 

A mi az _első_  _illet_  _istenes_  _kell_  _élni_ parantsolván _indulat_ az Isten _törvény_  _szerint_  _igazgatván_ minden _cselekedet_ meg _gondolván_ azt _hogy_  _gyalázatos_  _dolog_ másokot _igazgatni_ és nem tudni magadot _igazgatni_ az _ember_ parancsolni és a magad _indulat_ és az _ördög_ szolgálni

Arra _köteles_ vagy arendért amelyben vagy mivel az Isten _hely_  _tart_  _tartozik_  _tehát_  _ő_  _követni_ szenttségiben valamint az ö _hely_  _tart_ a _hatalom_ 


 Arra _köteles_ vagy az alattod valoknak _java_  _aki_ tsak nyomorultak _hogy_  _ha_ egy _gonosz_  _ember_  _igazgat_ öket A nép vigadni fog az _igaz_ meg szaporodásán _de_  _akkor_ suhajtozik a midön a _gonosz_  _igazgat_ 


 Ugyan _ezért_ parantsolá Isten az _ótörvény_  _hogy_ a _király_ (: _hasonló_  _kell_ mondani _mindaz_ akik _tisztség_ vannak:) mindenkor magával _hordoz_ a törvény _könyv_ és azt minden nap _olvas_ Azért _hogy_  _megtanul_ az Urat az ö _isten_  _félni_ és _hogy_  _követ_  _beszéd_ és a _ceremónia_ a melyek _abban_ parantsolva vannak

 _de_ még ate példád igen _hathatós_ az alattad valoin: _ha_ jó vagy _követ_ jó _erkölcs_  _ha_ rosz _erkölcsű_ vagy szabadságot adnak ökis magoknak arosz _erkölcs_ valamint abölcs 
 mondgya _hogy_ a _bíró_ mitsodás atöbb _tiszt_ is olyanok és _hogy_ mitsodás a városnak _igazgató_ a lakosok is olyanok tsak egyedül apéldádal _sok_ jót és _sok_ roszat _okozhat_ és vétkes lész Isten elött _mindaz_ a vétkekért a melyeket mások _cselekedik_  _terád_ valo nézve

Emlékezél az _Izrael_  _király_  _Jerobeám_  _história_ ez az _ember_  _felemeltetvén_ a _tíz_ nemzettségnek _igazgatás_ alig vévé _kéz_ ahatalmat _hogy_ azal _visszaél_ nyomorultul el _hagyván_ avaloságos _isten_ szolgálattyát abálványokért az ö példája olyan _hathatós_ lett _hogy_ nem tsak a _bálványozás_  _fordít_ azt a _sok_ népet példájával _hanem_ még az ö maradéki is azt _követ_ továb _kétszáz_  _esztendő_ és a _Szentírás_ olyan _irtózva_ szól annak anyomorultnak példájárol _hogy_ tsak nem mindenkor a mikor _felőle_ szól azt mondgya _hogy_ 
 vétkezet és vétekben _ejt_  _Izrael_ és az ö maradékirol szolván azt mondgya _hogy_ a _Jerobeám_ uttyán _jár_  _aki_ is vétkeztette _Izrael_ szüntelen a szemire _hányván_ utálatoságal ennek a _gonosz_  _fejedelem_ vétkit azért _hogy_ az ö rosz példáját mitsoda veszedelmek _követ_ 

A mi a második _gond_  _illet_  _hogy_  _jól_  _igazgat_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ azok _aki_  _igazgat_ az Isten _kép_ viselik _igazgatván_ alattok valojokot láthato képen magok viselésekel valamint ö _igazgat_ mindeneket láthatatlan képen rendelésivel _ha_ az ö _kép_ vagy azon _kell_ lenned _hogy_  _hozzá_  _hasonlít_ és mint _hogy_ ö nem tsak _hatalom_  _igazgat_  _hanem_  _bölcsesség_  _jóság_ és _igazság_ néked is ezen _háromféle_ modot _kell_  _követni_ nagy 
  _bölcsesség_  _kell_ mindent _cselekedni_ az alattad valoidal atyai _jóság_  _kell_  _bánni_ és _igazság_  _kell_  _tenni_ mindenikének a _hatalom_  _bölcsesség_ nélkül _oktalan_ állathoz valo _jóság_ nélkül _kegyetlenség_ és _igazság_ nélkül _tolvajság_ 

A _te_  _hatalom_ mindenek felet a vallás meg _tartás_  _kell_  _fordítani_ az Isten _tisztelet_  _kell_ 
  _keresni_ a rosz szokásokot el _kell_ rontani a _gonosz_  _eltörölni_ meg _kell_  _tartani_ és nevelni az áitatoságot azok _között_ kik alattad vannak ugyan erre az elsö végre is álitotta fel Isten avilági _hatalom_ és _ha_ azt el mulatod nagy számot _ad_ néki azért az _ítélet_ szent Agoston azt mondgya _hogy_ a nagy renden lévöknek arra _kell_  _fordítani_  _hatalom_  _hogy_ az _isteni_  _tisztelet_ és szolgálat _elterjed_ és nagyobodgyék

A vallás és az áitatoság után _gond_  _kell_ lenni az alattad valoidnak _földi_  _java_ az az az ö nyugodalmokra _hogy_  _bátorság_ legyenek _hogy_ a _gonosz_ ellen parttyokot _fog_ az Isten ezen második végre rendelt tégedet erre valo nézve _örömest_  _hallgat_ az el nyomottak panaszit _cselekedik_ azt _hogy_ mindenek _elöben_ mehesenek _könnyű_ az igen nagy rosz anagy uraknál _hogy_ a szegények nehezen mehetnek _elébe_  _hogy_ panaszokot néki meg 
 mondhasák és _igazság_  _kérhet_ a _Szentírás_ is _eziránt_ igy szól az árvának _igazság_ nem _tesz_ és az _özvegy_ panasza _elébe_ nem megyen ne várjad azt _hogy_ panaszolkodgyanak _hanem_ szorgalmatoságal visgáld meg magad a rendeletlenségeket a melyek vannak atiéid _között_  _hogy_ azt _megorvosolhat_ 

Vigyáz _hogy_ meg ne környékezen a _hízelkedés_ a mely meg szokta rontani a nagy urak elméjit _aki_ sorsok _eziránt_  _boldogtalan_  _aki_  _soha_ az _igazság_ meg nem mondgyák az olyan _dolog_ a melyekben meg _kell_ azt _tudni_ üzd el magadtol a _hízelkedő_ és _meggondol_  _hogy_ azok ate _nagy_  _ellenség_  _gyakorta_ szemeid elött legyenek a _Júda_ 
  _király_  _Joás_ nyomorult példája _aki_ is minek utánna _sok_  _esztendő_  _tölt_ szent _élet_ nyomorultul el vetemedék attol az udvariak _hízelkedés_ miat ugy anyira _hogy_  _javallás_  _teljesség_ el _hagy_ az Isten szolgálattyát és abálványozásra álla a melynél már nagyob _bűn_ nem lehet utállyad a _hízelkedő_ és szeresed azokot kik az _igazság_ néked meg mondgyák mutasad _jókedv_ azokhoz _aki_ téged meg _int_ és arra szabadságot _ad_ nékik válasz egy nehányat olyat _aki_ néked _tudta_ adhasa _fogyatkozás_ a _főrend_ és atiszttségben lévöknek az _ilyen_ igen _hasznos_ 


 Oltalmazad magadot a _fösvénység_ és a pénz _telhetetlenség_ ez a _főrend_ lévöknek mirigye és a mely véghetetlen vétekben _ejt_ öket mert attol származnak az _igazságtalanság_ az _erőszakoskodás_ a _gonosz_  _cselekedet_ és más _ezer_ rendeletlenségek a melyekért suhajtozik a nép a nagy renden lévöknek _igazságtalan_ és _kegyetlenség_ alat a melyek ellen az Isten _utálva_ szól a proféták _által_ 

A _bosszúállás_ is olyan rosz a melyet igen el _kell_  _kerülni_ a nagy urak ezt annál is _könnyű_  _követ_  _hogy_ a _hatalom_  _kéz_ vagyon és _gyakorta_ azt az _igazság_ szine alat _cselekedik_ noha tsak az _indulat_ származik a melyben igen _megcsal_ magokot mivel az _igazság_ a _közönséges_ jót _tekint_ a _bosszúállás_ pedig tsak a magának valo _elégtétel_  _keres_ 

 _de_ a _bosszúállás_  _elkerülvén_ vigyáz _hogy_ a nagy _kegyesség_ és lágyságban ne _esik_ a vétkek _megbüntetés_  _kényszeríttetik_ arra _hogy_  _abban_ szorgalmatos légy _főképpen_ a midön a _közönséges_ jót _tekint_ a vétek _de_ még annál is inkáb a midön avallást az _isten_ arol számot adnál _ha_ el mulatnád _Akháb_ az _Izrael_  _király_  _megkegyelmezvén_ egy _gonosz_ 
  _ember_ az Isten _megüzen_ néki egy proféta _által_  _hogy_ arol számot adna mert _megkegyelmez_ egy olyan _ember_  _aki_  _halál_  _érdemel_ azért a _te_  _élet_ az ö _élet_  _hely_ leszen

Végtire _hogy_ meg üsmértessem veled mi légyen az _igazgatás_  _két_  _fő_  _dolog_  _tesz_  _elöben_ a nagy renden lévöknek _oktatás_  _kér_  _olvas_  _figyelmetesség_ 

Az _első_ az _Szentírás_ adom _elöben_ a melyben rettentö _intés_  _ad_ a szent lélek a nagy uraknak

Halyátok meg azért _király_  _tanul_  _föld_  _határ_  _bíró_ 


 Hajtsátok ide _fül_  _ti_ kik a sokaságokal _bír_ és _tetszik_ magatoknak a nemzetségek seregében mert a _hatalom_ az urtol _adat_ néktek és az _érő_ a _felséges_  _ki_  _megkérdez_ ati _cselekedet_ és _gondolat_ meg visgállya mert midön az ö _ország_ szolgai voltatok nem _igazán_ itéltetek se meg nem öriztétek az _igazság_  _törvény_ se az Isten akarattya _szerint_ nem _jár_ rettenetesen és _hamar_  _megjelenik_ néktek _hogy_ igen _kemény_  _ítélet_ lészen azoknak akik uralkodnak mert a _kicsiny_  _irgalmasság_  _engedtetik_ ahatalmasok pedig _hatalmas_ szenvednek _kín_ mert az Isten senki személyét nem válogattya se nem _fél_ senkinek nagy voltátol mert a _kicsiny_ és a nagyot ö _teremt_ és _egyenlő_  _gond_ vagyon néki mindenekre az _erős_ pedig _erős_  _kínzás_  _következik_ Adná Isten _hogy_ mind azok _aki_ valamely _hatalom_ vagyon avilágban _olvas_  _gyakorta_ ezeket az _intés_ 

A második _fő_  _dolog_ a melyet _elöben_  _tesz_ szent Agoston _intés_ a melyekben ez a nagy szent _eszerint_  _leír_ a nagy renden lévöknek _kötelesség_ 


 Mi nem _tisztel_ azért a _keresztény_  _császár_ mint _boldog_ (: _hasonló_  _kell_ mondani a menyiben _illik_ a nagy renden lévökröl) azert _hogy_ sokáig uralkodtanak se azért _hogy_  _békesség_  _meghalván_ a _gyermek_  _hagy_ magok után a szekben vagy azért _hogy_  _idegen_ vagy _országbeli_  _ellenség_  _meggyőz_ : mert mind ezek a melyek tsak _jelen_ valok vagy _-e_ mostani nyomoru _élet_ vigasztalási _megadatik_ a pogányoknak is _aki_ nintsen semmi részek az Isten _ország_ és ezt az Isten a maga _irgalmasság_  _cselekedik_  _eszerint_ azért _hogy_ a _kereszt_ ne _kíván_ tölle azokot a _jó_ ugy mint _ha_ azok _örökös_  _jó_ volnának


  _de_ mi öket azért _tart_  _boldog_  _hogy_  _ha_  _igazságos_ uralkodnak

Hogy _ha_ a nagy _dicséret_ és a mód nélkül valo _tisztelet_ melyeket nékik adnak _kevélység_ magokot fel nem _emel_  _de_  _ha_ mind ezek _között_  _ráemlékezik_ arra _hogy_  _halandó_ emberek

Hogy _ha_  _hatalom_ a _felséges_  _isten_ szolgálattyára _fordít_  _hogy_ az ö szolgálattya és vallása _elterjed_ 

Hogy _ha_ az _isten_ szeretik _fél_ és _tisztel_ 

Hogy _ha_ azt az _örökös_  _ország_ inkáb szeretik _ahol_ nem _tart_ attol _hogy_  _társ_ lészen

Hogy _ha_  _okosság_  _büntet_ avétket és _ha_  _könnyű_  _megenged_ 

Hogy _ha_ a _büntetés_ a _közönséges_ valo _haszon_ és _csendesség_  _cselekedik_ és nem azért _hogy_ a magok _gyűlölség_ és _harag_  _elég_  _tesz_ és _hogy_  _ha_ azért _megkegyelmez_ másoknak mert reménlik _megtérés_ és nem azért _hogy_  _büntetetlen_ akarnák _hagyni_ 

Hogy _ha_ a _keménység_ a melyel _kell_ lenniek _gyakorta_  _megenyhít_  _irgalmasság_ és _jótétemény_ 

Hogy _ha_ arosz _kívánság_ és rendeletlen _gyönyörűség_ magokot annal inkáb el vonnyák mennél nagyob _hatalom_ és szabadságok volna _az_ 

Hogy _ha_ nagyobnak _tart_ a magok _kívánság_ parantsolni mint az egész _föld_ lévö nemzeteknek

Hogy _ha_ mind ezeket nem avilági _dicsőség_  _hanem_ az _örökkévaló_  _élet_  _cselekedik_ 

Hogy _ha_ magokot Isten elött _megalázván_ az _imádság_ áldozattyát ajánlyák néki _bűn_  _bocsánat_ 

Azt mondgyuk _hogy_ a nagy renden lévök kik _eszerint_  _él_  _boldog_ ez _élet_ areménség _által_ mivel a másikában valojában azok is lésznek


 _II_ Articulus

A _bíró_ és a Magistratusok _hivatal_ 

Valamit ide _feljebb_ mondánk mind azok a _bíró_ és a magistratusokot is _illet_  _de_ vannak még más _kötelesség_ is a melyek _különös_ tsak öket _illet_ a melyekre _kell_  _készülni_ azoknak _aki_ ezekre a _hivatal_ rendeltettek

Hogy _ha_ ezekre rendeltettél a _feljebbvaló_  _intés_  _kívül_ a melyeket _követni_  _kell_ a menyiben tégedet _illet_ szorgalmatoságal _kell_  _követni_ a mik _következik_ 


 A szemeid elött legyenek mindenek felet a szent _Jozafát_  _király_ ezek a nagy _intés_ a melyeket _ad_ a _bíró_ mondván Vigyázatok arra a mit _cselekedik_ mert nem egy _ember_  _ítélet_  _követ_  _hanem_ az _isten_ És valamit _ítél_ a reátok _visszaesik_ Az _isten_  _félelem_ legyen veletek szorgalmatoságal és _figyelmetesség_  _cselekedik_ mindeneket Ezeket az _intés_ a szent Lélek minden _bíró_ adgya ezen szent _király_  _által_ 

2 Hogy ezeket az _intés_  _követhet_ azon légy _hogy_  _ebben_ a _hivatal_  _tudós_ lehess és igen alkalmatos _hogy_  _jól_ vihesed végben ezt a _tisztség_ nem _esvén_  _aziránt_ semmi vétekben _ráemlékezik_ arra _hogy_ a _jószág_ a _becsület_ és _gyakorta_ az emberek _élet_ ate szádtol _függ_  _hogy_  _ha_  _elégtelenség_ ezekben magadot _megcsal_ számot _ad_ mind azért akárért a melyet a _felebarát_ szenved

3 Elégséges lévén erre a _tisztség_ magadnak ne _hisz_ és _soha_ semmit _hirtelenség_ ne 
  _cselekedik_  _hanem_ visgáld meg _jól_ adolgot a melyröl _ítélni_ akarsz szorgalmatoságal meg visgáltam a _dolog_ mondá _jobb_ a melyet nem _tud_ netarttsad magadot a mások _ítélet_  _hanem_ azt _megtud_  _hogy_  _ha_ roszul _ítél_ vagy _tudatlanság_ vagy _hirtelenség_ vagy a más _ítélet_ valo nézve _tartozik_ viszá adni akárt a melyet _ítélet_  _okoz_ erre _jól_  _figyelmez_ mivel igen _kevés_ vannak olyan _bír_ akik erröl _gondolkodik_ 

4 Az ajándék _soha_ meg ne rontson tégedet a melyet ugy _kell_ egy jó _bíró_ el _kerülni_ 
 valamint a mirigyet Ajándékot nem fogtok venni mondgya az _írás_ a _bíró_ mert meg vakittya abölcseket és meg ronttya az _igaz_  _jaj_ néktek akik _igaz_  _tesz_ a _gonosz_ az ajándékért és el veszitek az _igaz_ az _igazság_ se a _fenyegetés_ se az _ígéret_ se a 
  _hízelkedés_ egy _bíró_ meg _kell_ vetni mind ezeket és magaban _teljesség_  _eltökélni_  _hogy_  _soha_ se semiért se senkiért _igazságtalanság_ nem _cselekedik_ abölcsnek ezen szép 
 mondása _szerint_ viaskodgyál az _igazság_ ugy mint az _élet_ és _megoltalmaz_ azt _mindhalálig_ 

5 Vigyáz arra _hogy_ szemely valogató ne légy ez olyan rosz a mely igen _könnyű_ szivárkozik a _bír_ és a magistratusok elméjiben és a mely _sok_  _igazságtalanság_  _követ_ vélek a _gazdag_ szabadoson _bocsát_ magokhoz _kedvezés_  _hallgat_ öket a _dolog_  _csakhamar_ el végezik és mindenben _kedv_  _keres_  _de_ a _középrendű_ és a szegények _feléjük_ sem mehetnek _kemény_ szókót vesznek az ö _dolog_  _elhalogat_ és olyan _hosszas_  _idő_  _halaszt_ a melyért nagy _kár_ szenvednek az illyen _igazságtalanság_ a személy 
 válogatástol _jön_ és a melyet az Isten _teljesség_  _tilt_ a _bíró_ Halgasátok meg azt a kit itéltek és a mi _igazságos_ azt _ítél_ akár _hazabeli_ akár _idegen_ légyen a semmi _különböztetés_ nem lészen aszemélyek _között_ a _kicsiny_ ugy _meghallgat_ valamint a nagyot és semmi személy válogatást ne _tesz_ mert az az Isten _ítélet_ 

6 Ály _bátorság_ ellene a rosznak az _igazságtalanság_ az _erőszakoskodás_ a 
 melyeket _ha_ látod _hogy_ a _gonosz_  _követ_  _főképpen_ a nagy renden lévök _tartozik_ azok ellen állani minden _tehetség_ Ne _keres_  _bíró_ lenni mondgya a _bölcs_  _hogy_  _ha_  _elegendő_  _bátorság_ nintsen _hogy_ ellene ály a _hamisság_ ne _hogy_ meg ijedvén valamely nagy renden lévönek szine elöt _kötelesség_ el ne mulasad az Isten az ö profétája _által_ a 
  _bíró_ a nagy rendekhez valo _kedvezés_ a nagy vétkek _köz_ számlállya a _fejedelem_  _kér_ és a _bíró_ meg adgya _kérés_ vigyáz az _ilyen_  _fogyatkozás_ amely a _bíró_ és a magistratusokot igen vétkeseké tészi Isten elöt: mindenkor _abban_ agondolatban légy _hogy_ el _kell_ inkáb vesztened minden _jószág_ és még az _élet_ is _hogy_ sem valamely nagy renden lévönek akarattyát _követ_  _hogy_  _ha_ az _igazságtalan_ 

Meg ne _enged_ a menyiben _tőle_ lehet a _csalárdság_ álnokságokot és más _egyéb_  _igazságtalanság_ a melyeket _követ_ a perlekedésekben a prokátorok és más _egyéb_  _tiszt_ 

7 légy szorgalmatos _megbüntetni_ avétket és el törleni a _gonosz_  _cselekedő_ és mind azokot valakik _háborgat_ aközönséges _csendesség_ minden személy valogatás nélkül

8 Légy _gyámol_ a szegényeknek _özvegy_ árváknak és mind azoknak _aki_  _igazságtalanság_ szenvednek erre ate _tisztség_  _kötelez_ tégedet és _eszerint_  _cselekedvén_ az 
 Isten áldásit veszed magadra _megtanul_ ezt a szép _intés_ a szent léleknek szabadisd meg azt _aki_  _bosszúság_ szenved akevélynek _kéz_ és ne légy _kedvetlen_ ate szivedben az _ítélet_  _irgalmas_ légy az árvákhoz mint atya és anyoknak _férj_  _hely_ légy és _te_ lész mint a _felséges_  _engedelmes_ fia és inkáb _könyörül_ rajtad _hogy_ sem az anya afián _ó_ ’ mely _boldog_ vigasztalása lehet egy _bíró_ és egy magistratusnak a midön ezeket el mondhattya 
  _Jób_ : A mely _fül_  _hall_  _boldogít_ engem azért _hogy_ meg szabaditottam volna a _kiáltó_ szegényt és az _özvegy_ szivet meg vigasztaltam atyok valék a szegényeknek és a pört melyet nem _tud_ igen szorgalmatosan meg visgálom vala

9 vigyáz _hogy_  _soha_ olyan vétekben ne _esik_ mint a melyet _megbüntet_ mitsoda _orca_  _megbüntethet_ az olyan vétket  a melyet magad is _cselekedik_  valahányszor _ítél_ mind anyi sententiát mondasz magadra a mely az utolso napon ate _kárhoztatás_ lészen _akkoron_ azt _hány_ szemedre _hogy_  _megbüntetvén_ atolvajt magad is el loptad a más _jószág_  _több_  _kívánván_ mástol mint sem a mint _kívántatik_ magadnak _tulajdonít_  _igazságtalan_ a _tolvaj_ vet _jószág_ a melyet viszá _kelletik_ adni _aki_ volt a melyben nagyob _tolvaj_ voltál a _tolvaj_ is mivel azért rendeltettél volt _hogy_ kinek kinek _visszaad_ a magáét még is _te_  _megfoszt_ másokot és más _egyéb_ illyeneket

Végtire _fia_ vigyáz _hogy_ sene _ítél_ se ne _igazgat_ másokot _hogy_  _ha_ azok a négy _tulajdonság_  _benne_ nintsenek a melyeket az _írás_  _kíván_  _hogy_ legyenek abirákban és azokban akik _igazgat_ ugy mint abölcseség az _isteni_  _félelem_ az _igazság_ szeretete és a 
  _fösvénység_  _gyűlölség_ Ezt a négy _dolog_ láttyuk a _Jetró_ Mojsesnek adot _bölcs_  _tanács_  _aki_ is azt _javall_ néki _hogy_ az _Izrael_ népének _igazgatás_ választana _bölcs_  _ember_  _istenfélő_  _igazságszerető_ és _aki_  _gyűlöl_ a _fösvénység_ 


 _III_ Articulus

Az udvari _élet_ 

Ez az _élet_  _teljes_ veszedelemel a melyet igen nehezen _elkerül_ azok _aki_ arra adgyák magokat a _gyenge_ jó _erkölcs_ ót _hamar_ meg romlanak az _erős_  _megtántorodik_ és igen nehéz ót el nem veszni az olyan _élet_ a melyben _teljesség_ uralkodik a _kevélység_ a nagyra vágyás a _hivalkodás_ a _heverés_ a _cifrálkodás_ a mértekletlenség a mód nélkül valo _gyönyörűség_ szeretete a világi _jó_  _telhetetlenség_ a vallás _ha_ ót fel _találtatik_ a tsak _képmutatás_ és _kétszínűség_ vagyon és _ki_  _ki_ tsak anyit mutat _ki_  _abból_ a menyi _elegendő_  _haszon_ a valoságos jó _erkölcs_ ót meg vetik _csúfol_ és _gyakorta_ üldözik ót az elö menetelnek _telhetetlen_  _kívánság_  _foglalatoskodik_ mindennek elméje _ki_  _ki_ tsak a maga _haszon_ és szerentséjiröl _gondolkodik_  _innét_ vannak a _hízelkedés_ a _kedvkeresés_ a méltatlan maga meg alázások a _hamis_  _barátság_ az el szinlések a melyekel jó _ábrázat_ mutat azoknak _aki_ szivekben _gyűlöl_  _innét_ az után az _irigység_  _csalárdság_ álnokságok a _hamis_ mód keresések _hogy_ egy másnak árthasanak és _elémehet_ egy másnak _kár_  _hát_ még a veszekedések _haragtartás_  _bosszúállás_ és más _sok_ veszedelmes _dolog_ 

Ez igy lévén azt mondhatnád miképpen lehet üdvezülni _abban_ arendben és _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ azoknak _aki_  _abban_ vannak

Ezekre azt _felel_  _hogy_  _ha_ szinte az üdvezülés ne legyen is _teljesség_ lehetetlen _abban_ arendben _mindazonáltal_ az igen nehéz és azok akik arra rendeltettek igen _tarthat_ és nagy vigyázásal _kell_ lenniek azon _élet_ veszedelmi _iránt_  _hogy_  _ha_ pediglen valamely szükség vagy a _família_ vagy valamely _tisztség_ arra a _hivatal_ rendel ezekre vigyáz

Elöször azt el _kell_  _teljesség_ magadal hitetned _hogy_ minden _bizonnyal_ a _földi_  _dolog_ azuraságok _gazdagság_ a _gyönyörűség_ mind ezek el mulnak és magad is el mulsz ezekel _de_ az öröké valoság _soha_ el nem mulik

Másodszor az _előmenetel_ és a szerentse keresésben légy mértékletes _megelégedik_ a magad rendivel és _tart_ azt _hogy_ nagyob _boldogság_ nem _kereshet_ mint _ha_ az üdveségedet _keres_ mit _használ_ az _ember_ mondgya az Isten fia _ha_ az egész világot magáévá _tesz_ is _ha_ az lelkét el veszti _boldog_ lenni egy _kevés_  _idő_ és _boldogtalan_  _örökös_  _ó_ ! _fia_ mely szép _boldogság_ a _ha_ az menyet meg nyerhetik

3 Tedd fel azt _teljesség_ magadban _hogy_ valoságos _keresztényi_  _élet_  _él_ és _hogy_  _soha_ semiért az _isten_ meg nem bántod ezt a _feltétel_  _gyakorta_ ujisd meg magadban és _kér_  _isten_  _kegyelem_ annak _megtartás_ 

4 okosan visellyed magadot minden _cselekedet_ senkit meg ne sérts legy alázatos _emberséges_  _kész_ a szolgálatra azon légy _hogy_ mindenek _kötelesség_ legyenek _hozzá_ azt pediglen nem világi _ok_  _hanem_  _felebaráti_ szeretetböl _sok_  _dolog_ a mit _hall_  _eltitkol_ magadban és _tesz_  _hallatlan_ ne _kíván_ azt tudni _hogy_ mit mondanak _felőle_ a _szóhordás_  _hitel_ ne _ad_ a mely rend _szerint_ nem _igaz_ vigyáz arra _hogy_  _ki_  _tesz_  _barátság_ és olyanal ne légy _barátság_ a kinek példája _beszéd_ meg változtathatná elmédet és _elfordít_ a jó _erkölcs_ a melytöl igen _félhetni_ az udvari _élet_ 

Végtire ez az _élet_  _tele_ lévén veszedelemel szükséges _hogy_ attol magadot _megoltalmaz_ a _gyakorta_ valo _imádság_ a szenttségekhez valo _gyakorlás_ az _okos_  _ember_  _tanács_ a jó _könyv_ olvasásával és az olyanoknak példájival _aki_ az udvarnál szentül _él_ vagy _aki_ még most is a jó _erkölcs_  _él_ 


 _IV_ Articulus

A _hadi_ rendröl

Ez a rend nem aláb valo veszedelmes az _első_ se az üdveségre valo akadályok nem _kevés_ ez a rend magában igen jó szükséges lévén az _ország_  _megtartás_ ellene álván az _idegen_  _erőszakoskodás_ mind pediglen a vallás _oltalom_  _de_ már mostanában ez a rend anyira meg romlot _hogy_ tsak nem lehetetlen _abban_ üdvezülni

A rosz _erkölcs_  _között_ a melyek _ebben_ arendben uralkodnak _öt_ igen _közönséges_ és rettentö az elsö a vallástalanság a mely rend _szerint_ valo a _hadi_  _ember_ a meg is vetteti vélek az Isten szolgálattyát és az üdveségeket és a mely az _istentelenség_ is viszi öket a 2 az utálatos _esküvés_ és az Isten szent Nevének _káromlás_ a 3 a _tisztátalanság_ a mely inkáb uralkodik _ebben_ arendben mint a _többi_ a 4 a _duellum_ a mely _sok_ számuakot áldoz fel az _ördög_ és az _örökkévaló_  _tűz_ az 5 a _húzás_ vonás lopás _erőszakoskodás_ áll

Igen nehéz a _hadi_  _ember_  _hogy_ az illyen vétkekben ne _esik_ a _okos_ és a _jobb_  _erkölcsű_ azt _idő_ tsak _megtanul_ és végtire meg romlik vagy a példára vagy a mások _javallás_ 

Oh ! _fia_  _hogy_  _ha_ valamely szükség erre a rendre viszen _megtud_ azt _hogy_  _eléggé_ nem _félhet_ veszedelmedtöl _hogy_  _ha_ pedig el akarod _kerülni_ az _örökös_ veszedelmedet szükséges _hogy_ ezekre igen vigyáz


 1 Erre a _hivatal_ tsak igen nagy _ok_ valo nézve adgyad magadot vagy azért _hogy_ a nemeséged arra _kötelez_ vagy a _közönséges_ valo szükségért vagy valamely mas nagy _ok_  _de_  _soha_ sem a vakmeröségert a szabad _élet_ a _heverés_ se azért _hogy_ prédábol lopásbol _húzás_  _meggazdagul_ rend _szerint_  _ilyen_  _indulat_ viszik sokakot a _hadi_ rendre és ezek _okoz_ a veszedelmeket a melyeket ót látunk


 2 Tedd fel magadban _hogy_ ugy _él_ a mint egy _istenfélő_  _ember_  _illik_ el is fogod _kerülni_ a _társ_ rend _szerint_ valo vétkeit nem _gondolván_ mind azokal a mit fognak _felőle_ mondani _eleinte_ a néked nehéz lészen _de_ végtire _meggyőz_ magadot


 3 Ne _tart_  _abban_ a nemesi vért se a _bátorság_  _hogy_ senkitöl semmit ne szenvedgy _hanem_ mindenel meg verekedgyél _hanem_  _abban_  _hogy_  _hűség_ és _bátorság_ szolgályad _fejedelem_ és _haza_  _feltesz_ magadban _hogy_  _soha_ senkivel _duellum_ meg nem verekedel _enélkül_ a _kegyelem_ nem lehetz és _ha_  _abban_ nem vagy a _halálos_ véteknek és a _kárhozat_ szüntelen valo veszedelmiben vagy _ha_ minden féle jót _cselekedik_ is _ha_ olyan szent _élet_  _él_ is mint aleg nagyob szent _de_  _ha_ azt fel nem _tesz_ magadban az üdveségnek uttyán nem vagy minden _gyónás_  _szentségtörés_ és utálatoságok Isten elött mert mindenkor _abban_ az akaratban maradcz _hogy_  _ő_  _halálos_ meg _bánt_ a _halál_  _óra_ valo _gyónás_ is _hogy_  _ha_ arra _idő_ lészen semmi _haszon_ nem _fordul_ mert _élte_  _soha_ azt fel nem _tesz_ volt magadban lehetetlen _hogy_  _halál_  _óra_  _igaz_ és valoságos akaratod legyen arra a _duellum_ szintén olyan nagy vétek valamint agyilkoság azt pedig _tud_  _hogy_ az Isten mint utállya agyilkoságot a mely el ronttya az Isten _kép_ és az ö _kéz_ munkáját a 
 melyet _oly_ igen utállya az Isten _hogy_ nem akarja _hogy_  _megbocsát_ a _gyilkos_ A _ki_ az _ember_ vérit _kiont_ annak avére _kiontatik_ mert az _ember_ az Isten _kép_  _teremtetik_  _meggondol_  _hogy_ a mely vért _kiont_  _bosszúállás_  _kér_  _ellene_  _isten_ valamint az _Ábel_ vére _Káin_ ellen a lélek pedig a melyet el vesztesz _örökké_ fog _átkozni_ ate lelked üsmérete pedig szüntelen a szemedre _hány_ azt a vétket szüntelen valo nyughatatlansagban rettegesben és _félelem_  _tart_ az Isten _bosszúállás_ a melyet el nem _kerül_ vagy ezen vagy a más _élet_ 

 _de_  _hogy_ a _duellum_  _elkerülhet_  _elkerül_ az arra vivö _ok_ ugy mint aveszekedést a _harag_ a versengelést senkit meg ne boszonts _ha_ valakit meg sértesz _tesz_  _elég_ néki és mutasd meg néki _hogy_ nem szán szándékal _megbánt_ 

A mi pedig az _élet_  _illet_ se _esküvő_ se _káromkodó_ ne légy valamint mások _kerül_ 
 mint a _halál_ a _tisztátalanság_ meg ne _enged_ a rendeletlenségeket a _káromkodás_  _igazságtalanság_ a _húzás_ predálást lopást a _szentségtörés_ és más _egyéb_ a melyeket a _hadi_ emberek _követhet_ azal _tartozik_  _főképpen_  _ha_  _te_ vagy a _fej_ számot is _ad_  _isten_ minden rendeletlenségekért a melyek _történik_  _jelenlét_  _hogy_  _ha_ azokot _megenged_ és _tartozik_ viszá adni a _kár_ a melyet másoknak _tesz_ a _te_  _fogyatkozás_ vigyáz _hogy_  _soha_ semmi _igazságtalan_  _dolog_ ne parancsoly se amasok parancsolatit végben ne vid a midön világosan látod _hogy_  _igazságtalan_ 

Légy _örömest_ segittségel a nyomorultakhoz visellyed _gond_ a szegényeknek és mind azoknak _aki_  _erőszaktétel_ vagy _igazságtalanság_ szenvednek fel ne fuvalkodgyál a 
  _győzedelem_ se _kegyetlenség_ a _meggyőzetett_  _hanem_  _kegyes_ és szánakodo a menyiben az _okosság_ azt meg engedi szent Agostonnak ezen mondási _szerint_  _aki_ is azt mondgya valamint a viaskodo _ellenség_  _erőszak_  _kell_  _bánni_ ugy _irgalmasság_  _kell_  _tenni_ azal akit _meggyőz_ a midön már nem árthat

Visgáld meg _gyakorta_ a magad lelked üsméretit _hogy_ mindenkor jó rendben lehess _meggyón_ik_  _gyakorta_  _kér_  _gyakorta_ az Isten _kegyelem_  _hogy_  _elkerülhet_  _hivatal_ veszedelmit


V Articulus

A világi _élet_ meg más rendeiröl

A négy rendek a melyekröl ide _feljebb_ szollottunk leg nehezebek és leg veszedelmesebek avilági _élet_ ugyan ezen _ok_ is _kelletik_  _az_  _bő_  _beszélni_ a _többi_ is _találkozik_ mind nehézség mind veszedelem tsak rövideden szollok még egy nehányrol

A prokátoroknak és az notáriusoknak a _tudatlanság_ igen _kell_  _kerülni_ a _dolog_ valo _hirtelenkedés_ rosz pert nem _kell_  _hogy_ fel válallyanak az az a mely _igazságtalan_ vagy _helytelen_ a perlekedést ne _tanácsol_ a _kételkedő_  _dolog_ a _csalárdság_ álnokságot ravaszságot _igazságtalanság_  _elkerül_ másokra se _becstelenség_ se _gyalázat_ ne mondgyanak semi olyan titkot _ki_ ne nyilatkoztasanak a mely a _dolog_ nem _tartozik_ a peres _fél_ ne szenvedtessék _hosszas_ voltokal és _halogatás_  _hamis_  _ítélet_ ne _tetet_ se több _jutalom_ munkájokért ne _kíván_ mint sem _kívántatik_  _főképpen_ a _tehetetlen_ a _két_ részt _harag_  _gyűlölség_ ne _indít_ És mind ezek után az elméjeket anyira ne _foglal_ a _dolog_  _hogy_ se az _isten_ se az üdveségekröl ne _gondolkodhat_ik_ a mely igen rend _szerint_ valo _dolog_ a _törvényes_  _ember_  _aki_ mindenröl _gondolkodik_ magokon _kívül_ és _aki_ a mások világi _dolog_ munkálodván el mulattyák üdveségeknek _örökös_  _dolog_ 

Az _orvosdoktor_  _aki_  _hivatal_ szükséges az emberek _élet_ és _egészség_  _megtartás_ ezeknek el _kell_  _kerülni_ atudatlanságot a _hirtelenkedés_ a _tanácsadás_ szorgalmatoságal _kell_ meg üsmérniek a nyavalyát a melyet _gyógyítani_ akarják _gond_ légyen arra is _hogy_  _idő_ adgyák _tudta_ a betegnek a lelkéröl valo _rendtevés_ mivel sokan rosz állapotban _meghal_ az illyen el mulatásért _gyakorta_  _abban_ is vétenek _hogy_ a _természet_ igen sokat _tulajdonít_ és az _isten_ igen _kevés_ 

A _kereskedő_ el _kell_  _kerülni_ a _fösvénység_ vagy is a mód nélkül valo nyereséget a mely _teljesség_ el _foglal_ elméjeket a _csalárdság_ a portékájoknak _meghamisítás_  _hasonló_ lehet mondani a _mesterember_ és _mindaz_  _aki_ pénzel vagy mesterségekel _kereskedik_ 

Ez igy lévén minden féle _hivatal_ vagyon vétek és veszedelem a melyeket meg _kell_ üsmérni minek elötte _az_ adgya magát valaki _hogy_ azt el lehesen _kerülni_ mert _enélkül_ az üsmerettség nélkül a mások nagy uttyát _követ_ a _hivatal_  _fogyatkozás_ adgyák magokot és a _fogyatkozás_ az üdveség el vesztésire


XII Rész

A _házasság_ rendéröl

A midön a _feljebb_  _említett_ világi rendek _közül_ valamelyikére adod magadot az _idő_  _eljön_ a melyben a világban valo _megtelepedés_ is _gondolkodik_ a mely rend _szerint_ a _házasság_ lesz meg szükségesnek _gondol_ lenni _hogy_  _holmi_  _intés_ adgyak néked a melyekel _elkerülhet_ a vétkeket a melyekben _esik_ ennek a rendnek választásában a mely vétkek _sok_ nyomoruságokot _okoz_ és _gyakorta_  _örök_  _kárhozat_ is azért ezen rendröl _két_  _dolog_ adok _elöben_  _először_  _hogy_ mit _kell_ tudni erröl a rendröl másodszor mitsoda _készület_  _kell_ arra adni magadot _hogy_  _java_  _fordul_ 


 _I_ Articulus

Hogy mit _kell_ meg tudni a _házasság_ 
rendéröl

Négy _dolog_  _kell_ meg tudni ezen rendröl annak szenttségit _kötelesség_  _haszon_ és veszedelmit

Azt mondám _először_  _hogy_ ez a rend szent mivel az Isten maga rendelte és szentelte ezt meg még világ _kezdet_ és az után az ö szenttséges _fia_  _által_ a szenttségek _köz_  _emeltet_  _hogy_ meg szentellye a személyeket _aki_ arra adgyák magokot és _hogy_ szükséges _kegyelem_ adgyon nékik arra _hogy_ méltan véghez vihesék annak _kötelesség_ Ez igy lévén ez a rend 
 minden modon szent azért mert az Isten maga volt annak _kezdő_ mert a szenttségek _köz_  _emeltetik_ mert a meg szentelö _kegyelem_ neveli azokban kik azt veszik egy szoval azért mert _fő_ modon _jelent_ a _Krisztus_ az anyaszent egyházal az ö _jegyes_ valo _megegyesülés_ ezen _ok_ is nevezé szent Pál nagy szenttségnek

2 Ennek a rendnek szenttsége nagy _kötelesség_  _jár_ a melyek _között_ az elsö a _hogy_ arra szentül adgyad magadot az az jó _készület_ a masodika a _hogy_ szent és valoságos _keresztényi_  _élet_  _él_ az _isteni_  _félelem_ és az ö parantsolatinak végben vitelében valamint 
 az _írás_ mondgya szent Zakariásrol és szent _Erzsébet_ a _társ_ nagy _hűség_ légy mértékletes a szabados _gyönyörűség_ a _gyermek_ az _isteni_  _félelem_  _kell_ fel nevelni _gond_ viselni és _gondolkodni_ mind lelki mind testi _java_ 

3 Ennek a rendnek _haszon_ nem olyan nagyok az üdveségre mint az _egyházi_ vagy a szerzetes rendeké az is _bizonyos_  _hogy_ nem _kötelez_ olyan nagy _tökéletesség_ és _ha_ ezen _két_ renden felyül valo valamely _haszon_ vannak a tsak a _hogy_ nem _kötelezvén_ olyan nagy _dolog_ nagyob _könnyebbség_ is _ad_ az üdvezülésre _hogy_  _ha_ más képen valamely más akadály nem _találkozik_  a mi avilági _haszon_  _illet_ azokot ide nem számlálom mivel ezt a rendet az üdveségre valo nézve _tekint_ ugy is a mely _gyönyörűség_ és _kedvesség_  _abban_  _talál_ nem _hasonlíthatni_ a _baj_ és a szomorusághoz a melyekel _teli_ valamint szent pál 
 mondgya _hogy_ a nyomoruságok a _házasság_  _jár_ Tribulationem Carnis habebunt

4 Ennek a rendnek veszedelmi nem _kevés_ a melyek anál is nagyobak _hogy_ azoktol se nem _tart_ se azokot észre nem veszik magok azok _aki_ azokban vannak

Az 1 veszedelem származik _gyakorta_ a mód nélkül és rendeletlen szeretettöl a melyel vannak a _házas_ egy máshoz a mely _ok_  _hogy_ véghetetlen vétekben _esik_ az egy máshoz valo _kedvkeresés_ inkáb is _tart_ egy mást meg szomoritani mint sem az _isten_ meg _bántani_ és az ö _harag_  _esni_ 

A 2 veszedelem az _első_  _ellenkező_  _ok_ származik ugy mint agyülölségtöl a melyel vannak némelykor egy máshoz ezt az _ellenkező_  _természet_  _okoz_ vagy a _gyanúság_ vagy más illyenek a mely _gyűlölség_ szüntelen valo vétekel és nagy nyomoruságal _jár_ 

A 3 veszedelem a _gyermek_ valo rendeletlen szeretetektöl _jön_ a mely véghetetlen vétket _okoz_ a szülékben a midön azon _helytelen_ szeretetért a _gyermek_ világi _java_  _fordít_ minden _gond_ ugy mint az _egészség_ szépségekre a világban valo _előmenetel_  _hogy_ nékik _sok_  _jószág_  _gyűjthet_ a mely tsak veszedelmekre _fordulhat_  _hogy_ öket _jól_  _elhelyheztethet_ és azokban el mulattyák öket _jól_ nevelni _oktatni_ a jó _élet_  _inteni_ 

A 4 veszedelem a _hogy_ a világot igen szeretik és magokot mód nélkül adgyák ajószág és a _gyönyörűség_ szeretetire a mely szeretet el veszteti vélek a valoságos _jó_ valo _kedv_ a 
 melyek a _kegyelem_ és az üdvesegnek _java_  _ezért_ is mondgya szent Pál _hogy_  _aki_  _házas_ a világi _dolog_ adgya magát és az ö elméje _megvan_  _oszolva_ az Isten és a világ _között_  _ki_ nem mondhatni ezeket a veszedelmeket _hogy_ mitsoda nagyok és a _házas_ nagy szükségek vagyon akegyelemre mely azokot vélek _elkerültet_ 


 _II_ Articulus

Hogy mitsoda _készület_  _kell_ lenni
a _házasság_ rendéhez

El mondhatni valoságal _hogy_ a _házasság_ rendiben valo nyomoruságoknak _nagy_ része a rosz _készület_ származnak ugy mint a _következendő_  _fogyatkozás_ 

Az elsö az _ifjú_ roszul valo _élet_  _főképpen_  _mihelyt_ az _iskola_ el _hagy_ a _házasság_  _idő_ mert _ha_ a _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az Isten áldot _házasság_  _ad_ azoknak _aki_  _ifjúság_  _jól_  _él_ ebböl világosan a _következik_  _hogy_  _megbüntet_ az _ifjúság_ vétkeit a nyomorult _házasság_ a mint ezt minden nap láthatni

A második _fogyatkozás_ arosz szándék a melyel mennek _ebben_ a rendben nem _célozván_ más végre aházaságban _hanem_ tsak a testi _gyönyörűség_  _elégtétel_ a melyeket mind más képen _talál_ mint sem a mint _gondol_ 

A 3 _fogyatkozás_ az el vevendö személynek választásában vagyon a mely választást rend 
  _szerint_ az Isten akarattya nélkül _cselekedik_ nem üsmérvén se elméjit se szokását se _természet_ a személynek _aki_  _holt_  _kell_ lakni és _egyéb_ nem _tekint_ tsak a _haszon_ és _gyakorta_ tsak a rendeletlen szeretetet _ugyanez_ is panaszolkodik szent _Hieronimus_ mondván _gyakorta_  _történik_  _hogy_ semmi választást nem _tesz_ a _házasság_ és _hogy_ az aszonynak _fogyatkozás_ tsak a lakadalom után _megtud_ 

A 4 _fogyatkozás_  _okoz_ a rosz _készület_ a melyel _járul_ a _házasság_ szenttségihez a melyet rosz rendben veszik fel _gyakorta_ és mind azok a rendeletlenségek a melyeket _követ_ a lakadalomkor ugy az uj _házas_ valamint a vendégek mert ugyan is _hogy_ lehesen a _hogy_ az Isten áldását adgya az olyan _házasság_  _ahol_ mind a _két_ részröl a sziv _tele_ vagyon _tisztátalan_  _gondolat_ és szemérmetlen _kívánság_  _ahol_ mind a _köntös_ mind a vendégségre olyan _költség_  _tesz_ a mely _ellenkezik_ a _keresztényi_ mértékleteségel és a mely _meghalad_  _gyakorta_  _érték_ és rendeket és _hol_ mind a _beszéd_ mind a _cselekedet_ minden _dolog_ rendeletlen szabadságban megyen végben ugy anyira _hogy_ az olyan lakadalmok inkáb _ördögi_ vendégség mint sem _keresztényi_  _házasság_ a melyet meg _kell_ szentelni a _Krisztus_  _jelenvaló_ létele

Ezek _tehát_ a rend _szerint_ valo _ok_ arosz _házasság_ és mind azoknak a szomoruságoknak és nyomoruságoknak a melyek azokot _követ_ ezekböl a _következik_  _hogy_ ezt a nagy _dolog_  _jól_ véghez lehesen vinni annak _fő_ módgya a _hogy_ igen el _kell_  _kerülni_ azokot a veszedelmes _ok_ 

Hogy pediglen azt véghez vihesed ezeket mivellyed _először_ a szükséges _hogy_  _három_  _igazság_  _elhitet_ magadal a mely _igazság_ meg változhatatlanok _ebben_ a _dolog_ 

Az elsö _igazság_ a _hogy_  _boldog_ mondhattya az olyan magát _aki_ a _házasság_ rendire adván magát jó választást tészen a személyben akit el akar venni _ellenben_ pedig a roszul valo választásnál nagyob nyomoruság nem lehet a második a _hogy_ az a jó választás tsak az Isten _kegyelem_ vagyon _és_ a _harmadik_ a _hogy_ az Isten tsak azokal tészi ezt a _kegyelem_ rend _szerint_  _aki_  _jól_  _él_ vagy _aki_ penitentziát _tart_ és nem _esik_ a _feljebb_  _említett_  _fogyatkozás_ 


 Ezekre a _három_  _igazság_ a szent lélek maga _tanít_ a _bölcs_ szája _által_ mondván Hogy _aki_ jó aszonyra _talál_ nagy _jó_  _talál_ : _hogy_ a jó aszonynak a _férj_  _boldog_  _hogy_ az 
 olyan jó a mely minden _jó_ felyül _halad_ és _hogy_ semmit nem _hasonlíthatni_ a jó 
  _erkölcsű_ aszonyhoz Ellenben pedig A _ki_  _gonosz_ aszonyra _talál_ olyan mint _aki_ scorpiora _talál_ és _hogy_  _könnyű_ az _oroszlán_ és a _kígyó_ lakni mint sem egy _gonosz_ aszonyal Egy _okos_ és _értelmes_ aszony az Isten ajándéka _aki_ nem lehet semmit _hasonlítani_ apélda _beszéd_ a vagyon: _hogy_ a szülék _ház_ és _gazdagság_ adhatnak _gyermek_  _de_ tsak 
 egyedül azIsten adhat _okos_  _feleség_ a _bölcs_ azt mondgya _hogy_  _boldog_  _ember_ az _aki_ jó aszonyra _talál_ és _hogy_ az az _istenfélő_ része azIsten az _ember_ azt jó _cselekedet_  _megjutalmaztatás_ adgya


 Raphael Angyal azt mondá a Sára attyának _hogy_ a leánya az _ifjú_  _Tóbiás_ rendeltetet mert ö _istenfélő_ volna és _hogy_ a többi méltatlanok voltanak _hozzá_ vétkekért Huic timenti Deum debetur Conjux filia tua propterea alius non potuit habere eam

A midön magadal _jól_  _elhitet_ azokot az _igazság_ nagy vigyázásal _kell_  _elkerülni_ a négy _fogyatkozás_ a melyekröl szollottunk a melyek _inkább_ rendszerént valo _ok_ arosz _házasság_ és azokot _elkerülvén_  _követ_ az _ellenkező_  _cselekedet_ a mellyek a _házasság_ valo _készület_ 

Leg _előbbször_  _tehát_  _él_  _jól_  _ifjúság_ légy _tiszta_ és meg ne _enged_  _hogy_ a szivedet _meggyőz_ atisztátalan szeretet ne _követ_ rosz példáit azoknak _aki_ veled _egyidősű_ és _aki_ tsak a _gyönyörűség_ szomjuhozák _tart_ attol _hogy_ az Isten azon _által_ meg ne büntesen a mely _által_ vétkezel és _hogy_ a _gyönyörűség_ a melyeket magadnak _ad_  _ifjúság_ és a melyek _csakhamar_ el mulnak reád ne _küld_ egy nyomorult _házasság_  _keserűség_ és szomoruságit a melyek _holt_  _tart_ 

Másodszor a midön _idő_ lészen a _házasság_ valo _gondolat_  _tiszta_ szemekel _tekint_ azt és légy szent szándékal mint olyan _aki_ nem a _gyönyörűség_  _tekint_ az olyan szent _dolog_  _hanem_ azt a véget a melyre egy _keresztény_  _kell_  _célozni_ ezt _kevés_ szoval meg mondá Raphael Angyal az _ifjú_  _Tóbiás_ Az _isten_  _félelem_  _megházasodik_ olyan szándékal _hogy_  _gyermek_ legyenek és nem agyönyörüségnek szeretetiért _megemlékezik_ a sára _hét_  _férj_ rettentö példájokrol _aki_ az _ördög_  _megöl_ lakadalmok napján _megtud_ azt is _hogy_  _Tóbiás_ mi _ok_  _ad_ annak az Angyal _hallgat_ engemet mondá néki és meg mondom néked _hogy_  _kicsoda_ azok _aki_ az _ördög_  _hatalom_ vagyon azok _tudniillik_  _aki_ az _isten_ magokbol és elméjekböl _ki_ rekesztik és akik tsak a _tisztátalan_  _gyönyörűség_  _keres_ valamint az _oktalan_ állatok _aki_ nintsen _értelem_ az illyeneken vagyon _hatalom_ az _ördög_ 

Tarttsad _jól_  _ész_ mind ezeket és azt _megtud_  _hogy_  _ha_ az _ördög_ meg nem öli _abban_ az _óra_ azokot _aki_ a _házasság_ szenttségivel _visszaél_  _keres_ ö _abban_ más modot _hogy_ az _isten_ vett _hatalom_ ö rajtok _elkövet_ a melynek _erő_ láttyuk a rosz _házasság_ akik _abban_ nem akarnak _esni_ el is _kerül_ annak _ok_ és tsak _tiszta_ szeretet legyen szivekben 
  _hogy_ ezeket valoságal el mondhasák az _isten_ az _ifjú_  _Tóbiás_ Te _tud_ uram _hogy_ nem a _gyönyörűség_ szeretetiért veszek _feleség_  _hanem_ azért _hogy_ maradékim legyenek _aki_  _örökké_  _dicsértetik_ neved

Harmadszor jó szándékod lévén _hogy_ pediglen olyan nagy _dolog_  _jól_ végezhes _illendő_ modokal _kell_  _élni_ aleg elsö és a leg szükségeseb a _hogy_ az _isten_  _kér_ mivel a jó _házasság_ Isten ajándéka és _nagy_  _kegyelem_ azokon _aki_ erre a rendre adgyák magokot ezekhez adván azt is _hogy_ nintsen semmi nehezeb mint egy személynek meg üsmérni elméjit és _természet_ és tsak az _isten_  _különös_ segittségivel kerülhetik azt el _hogy_ meg ne tsalatkozanak és azt a segittséget _kérni_  _kell_ szükséges az is _hogy_ az _imádság_ együt minden _tisztességes_ modal _él_  _hogy_  _jól_ meg üsmérhesék a személynek elméjit és üsmerjék meg minek elötte szeresék ne _hogy_ valamely roszhoz _kötelez_ magokot

Negyedszer a midön már ennek a nagy _dolog_ a _kezdet_ vagy vigyáz _hogy_  _elkerül_ a _feljebb_  _említett_  _fogyatkozás_ a melyeket _követ_ a _házasság_  _idő_ és mint _hogy_ ez olyan szenttség a melyet a _kegyelem_  _kell_ fel venni azért a _gyónás_ és a _communio_  _kell_  _készülni_ avalo _hogy_ rend _szerint_ ezt végben viszik _de_ az is valo _hogy_  _ennél_ roszabul tett _gyónás_ nem _tesz_ egész _élet_ mert _gyakorta_  _készület_ nélkül az elméjek _hely_ nintsen se _isten_ se az üdveségröl nem _gondolkodik_  _hanem_ a _köntös_  _hiábavalóság_ a pompárol nem is szóllok az olyanokrol _aki_ sietve _meggyón_ik_ minden magok visgálása nélkül _töredelmesség_ nélkül nem is _gondolkodván_ a magok _megjobbítás_  _ugyanezért_ is _szentségtörés_  _esik_ a _gyónás_ és meg másban a _házasság_ szenttséginek fel vételiben _ha_ ne szollyak is _az_  _aki_ jó _gyónás_  _tévén_ még _házasság_ elöt a vétekben _esik_ a _tisztátalan_  _kívánság_ nem szükséges _elöben_ adnom _hogy_ mitsoda nyomoruságokot _okoz_ a _házasság_ az illyen _gyónás_ mert _azonkívül_  _hogy_ el veszteti a _kegyelem_ a melyet a szenttség _ad_ a _házas_ a _kötelesség_ végben vitelére az _isten_ átkát veti reájok a kit a _szentségtörés_  _megbánt_ olyan _idő_ a melyben leg több szükségek vagyon _kegyelem_  _elkerül_ ezt a nagy és veszedelmes _fogyatkozás_ a midön arra az _idő_  _jut_ meg ne _elégedik_ valamely _könnyű_ tett _gyónás_ végy magadnak arra _idő_  _hogy_ valoságal _gondolkodik_ üdveségedröl _kér_ az _isten_  _kegyelem_  _irgalmasság_ visgáld meg _jól_ lelked üsméretit minden vétkeidet meg vallyad _feltesz_ magadban _hogy_ annak utánna szentül _él_ és a _házasság_ minden _kötelesség_ végben viszed _kér_ a _gyóntató_ papodtol szükséges _tanács_  _olvas_ olyan _könyv_ a melyekböl _megtanulhat_ a _házasság_  _kötelesség_ én azt _javall_ néked _hogy_  _olvas_ a _Tóbiás_  _história_  _abban_ meg látod példáját a szent _házasság_ 

Végtire a lakadalomnak napján _elkerül_ a _köntös_ és a _étel_ valo _bujálkodás_ és a szükség felet valo _költség_ és _ad_  _tehetség_  _szerint_ valo alamisnát a szegényeknek a 
 melyért az Isten áldását veszed magadra valamint _Tóbiás_ mondgya az _írás_  _hogy_ a midön mindnyájan Ament mondottak volna a lakadalomhoz _kezd_  _de_ a menyegzö lakadalmát is az ur _félelem_  _tart_ 

Vigyáz arra _hogy_ minden _tisztesség_ és mértékleteségel menyen végben ugy _hogy_ az Isten meg ne bántodgyék a lakadalomra _híván_ atyád _fia_ és jó akaroidot _figyelmetesség_  _elhisz_ a _Krisztus_  _Jézus_ az az _kér_  _hogy_ legyen _jelen_  _kegyelem_  _által_ és adgya _házasság_ áldását _kér_ az ö szent Anyát is mivel a _Kána_  _Galilea_ valo lakadalomkor ez szent szüz vigyázot a lakadalomban valo _fogyatkozás_ a mely _fogyatkozás_ meg _jelent_  _fia_ és _kér_ és _kérés_ meg nyeré a viznek _bor_ valo változásának nagy _csoda_  _hasonló_  _cselekedik_ 
  _érte_  _ha_ ugy _kér_ a mint _kell_ mert a mint szent _Bernard_ mondgya _hogy_  _ha_ azoknak testi szükségekhez szánakodásal volt _aki_  _ő_  _elhív_  _kétség_ nélkül a _te_ lelki szükségidhez is szánakodásal lészen _kérés_ meg fogja néked nyerni azt a mi rend _szerint_ fel nem _találtatik_ a lakadalmokban nem a _földi_  _bor_  _hanem_ alelki ugy mint az _isteni_ szeretet a szent szándék a _házassági_  _tisztaság_ az állando jó _erkölcs_ és mind azok a szükséges _kegyelem_  _hogy_ rendednek _kötelesség_ véghez vihesed


 _III_ Articulus

A _feljebbvaló_ résznek _befejezés_ 

Végtire _kedves_  _fia_ a midön a világi _élet_ és a _házasság_ rendére fogod magadot _kötelezni_  _feltesz_ magadban _hogy_  _abban_ ugy _él_  _hogy_ a _te_ rended _ok_ nem lészen _kárhozat_  _hanem_ még modgya leszen üdveségednek erre _céloz_ a midön választottad és az Isten tsak erre a végre is adta azt meg néked _követ_  _tehát_ az Isten szándékát és vid végben azt a melyet magadban _eltökél_ ugyan azért is _ad_ ide _feljebb_  _elöben_ rendednek _kötelesség_ és annak veszedelmit _hogy_ ezeket _elkerül_ és amazokot _követ_ 

Azokot a _kötelesség_ négy _dolog_  _tehet_ a melyekel _tartozik_ a _házas_ négy személyekhez az _isten_  _feleség_  _gyermek_ és magokhoz az _isten_  _tartozik_ szent mértékletes és az ö parantsolatiban valo _élet_ a _feleség_  _teljes_  _hűség_ a _gyermek_ az Isten _félelem_ valo fel nevelésel és magokhoz az üdveségre valo _gond_ minden más _dolog_ felet adgyad magad _elébe_ ezeket a négy _kötelesség_ mint olyan el mulathatatlan rendeket a melyek mindenkor szemeid _előtt_ legyenek _hogy_ azokot véghez vihesed

A mi aveszedelmeket _illet_  _igyekezik_ azokot el _kerülni_  _teljesség_ mi ide _feljebb_ azokot negy részre _oszt_ ezek is a rend szerent valo _ok_ a _házas_ testi és lelki nyomoruságinak

Az _első_ és a _harmadik_ el _kerül_  _hogy_  _ha_  _gyakorta_  _gondolkodik_ a _Krisztus_ ezen 
 szavairol A _ki_ szüléit vagy _gyermek_ inkáb szereti mint engemet a nem méltó _énhozzám_  _hogy_  _ha_ ugy szereted az _isten_ a mint _kívántatik_  _ő_ mindenek felet fogod szeretni az az _hogy_  _jobban_ evilágon mindennél és olyan _aki_  _ilyenformában_ nem szereti nem lészen _soha_ arra méltó _hogy_  _ő_  _bírhat_ az _örökkévaló_  _boldogság_ a _feleség_ és az _gyermek_ az Isten után az Isten _szerint_ és az _isten_  _kell_ szeretni

A második veszedelmet _okoz_ agyülölség a mely némelykor a _házas_  _köz_ szivárkozik ollyan rosz a melyet _könnyű_  _megelőzni_ mint sem _megorvosolni_  _de_  _hogy_ mindenikröl _tehet_  _abban_ nintsen _jobb_ mód mint a _hogy_  _gyakorta_  _gondolkodik_ szent Pálnak ezen 
  _intés_ szeresétek _feleség_ valamint a _Krisztus_ szerette az Anyaszent egyházát _aki_ magát adta _hogy_ azt meg szentellye _hogy_  _ha_ ezt a példát _jól_ meg visgálod _abban_  _megtalál_ azt a valoságos szeretetet a melyel a _férj_  _tartozik_  _feleség_ a melynek _oly_  _keresztényi_ szeretetnek _kell_ lenni _hogy_  _békesség_ szenvedgyék _feleség_  _fogyatkozás_ és meg nyerjék azokot _helyes_ és _illendő_ modokal _hogy_  _ha_ valoságal azt _óhajt_  _hogy_ üdvezüllyenek _feleség_ 

Végtire a negyedik veszedelmet _elkerül_ a mely avilághoz valo szeretettöl vagyon _hogy_  _ha_  _ész_  _tart_ szent Pálnak ezen nagy _intés_ a melyeket _ad_ a _házas_ 


 Azt mondom azért _atyámfia_ az _idő_ rövid _következik_  _hogy_ a kinek _feleség_ vagyon is légyen mint a kinek nintsen és _aki_ evilágal _él_ mint _ha_ nem _él_ mert el mulik evilágnak _ábrázat_ akarván nékünk ezek _által_ azt meg mutatni _hogy_ ez _élet_ rövid lévén ez _élet_  _java_ mértékleteségel _kell_  _élni_ és mint egy _általmenő_ ragaszkodás nélkül: ez _élet_  _java_ nem lévén allandok nagy _esztelenség_ volna a más _élet_  _java_ inkáb szeretni a melyek valoságos _jó_ és a _veszendő_  _jó_ el veszteni az _örökös_ a melyeknek _soha_ vége nem lészen és azokot _elvesztvén_  _örökös_ nyomoruságokban lenni


XIII Rész

A Nötelenségnek rendéröl

Nem szollok itt az _egyházi_ se a szerzetesek nötelenségekröl _hanem_ szollok az olyan személyekröl _aki_ a világban a _házasság_ magokot el vonnyák a mely _kétféle_ modon lesz meg: szükségböl vagy választásbol szükségböl a midön valamely olyan _ok_ a mely rajtunk nem áll valamely _tisztességes_  _házasság_ szert nem _tehet_ ugy mint a szegénység miat az _egészség_ meg romlása miát vagy valamely más nagy _ok_ miat választásbol a midön szán szándékal ellene mondanak a _házasság_  _hogy_ minden koron a _tisztaság_  _élhet_ 

Az olyanoknak _aki_ szükségböl valo nötelenségben _él_ nagy szükségek vagyon a jó _erkölcs_  _hogy_ olyan rendben üdvezülhesenek a melyben _kénytelenség_ vannak

Leg elsö _dolog_ a _hogy_  _békesség_ szenvedgyék a _keserűség_ a melyet nékik _okozhat_ állapottyok azt meg _gondolván_  _hogy_ az Isten akarattyábol vannak az állapotban _aki_  _helyes_  _ok_ rendelte ugy és _főképpen_ az ö üdveségekre _aki_ is részelteti öket az üdveségekre valo _kegyelem_ 

2 Ezeket magokal el hitetvén még egy _dolog_  _hátravan_ amely nem más _hanem_ a mint rend _szerint_ mondgyák a _kénytelenség_ jó _erkölcs_  _kell_  _fordítani_  _jókedv_ vévén a rendet a melyben Isten _tesz_ öket nem adván nékik szabadságot a választásra az az _hogy_ rendeket _örömest_ el vegyék az Isten _kéz_ és néki szentellyék _tisztaság_ a mely _oly_  _kedves_ lehet elötte mint _ha_ magok jó szántokbol ajánlották volna néki

3 _örömest_ el vévén _tehát_ arendet a melyet az Isten adgya nékik szükséges magokban _feltesz_  _hogy_  _abban_ szentül _él_ és arra minden modot _keres_ 

Már mostanában _az_ szollok _aki_ magok jó akarattyokbol a nötelenséget a _házasság_ nagyobra _becsül_  _aki_ szükségek vagyon _holmi_  _intés_ 

Elöször visgáld meg _jól_  _hogy_ mitsoda _indulat_ viszen erre a rendre és _hogy_ mitsoda _élet_ akarsz _abban_  _élni_ mert _ha_ a nötelenséget tsak azért választod _hogy_  _elkerül_ a _házasságbeli_  _baj_ és _gond_ és _ha_  _abban_ az állapotban olyan szabadságal akarsz _élni_ mint a _házasság_  _követvén_ a _gyönyörűség_  _gyakorolván_ az aszonyok _társaság_ és a mulattságokot mint _ha_  _házas_ volnál a _bizonyos_  _hogy_ ate választásod semmire valo ez olyan _tőr_ a melyet az _ördög_ azért akarja _elöben_  _tenni_  _hogy_ a _tisztaság_ ellen valo véghetetlen vétkekben _ejt_ a melyet lehetetlen meg _tartani_ a _gyönyörűség_ és anyi alkalmatoságok és veszedelmek _között_ erre valo nézve azt el mondhatom _hogy_ sokal jobban _cselekedik_  _ha_  _megházasodik_ azt else mulasad _hogy_  _ha_ pediglen _jól_ és Isten _szerint_ akarod választani a nötelenségnek rendét az áitatoságnak _indulat_  _kell_ arra adni magadot az az _hogy_ az _isten_ inkáb _tetszik_  _ebben_ a rendben és jobban _kereshet_ üdveségedet ennek a rendnek választásában tsak _éppen_ ennek az egyedül valo szándékodnak _kell_ lenni és _aki_  _ilyen_ szándékok nintsen mind roszul _kezd_ mind roszul fogják végezni ez okáért _fia_ visgáld meg _jól_ szándékodot vigyaz _hogy_ magadot meg ne tsallyad _kér_  _tanács_ más _értelmes_  _ember_ 

Másodszor midön _bizonyos_ lész szándékodban visgáld meg _jól_ ennek a rendnek nagyságát _haszon_ és veszedelmit

A mi a nagyságát _illet_ nem _tesz_  _elöben_ mind azt a mit a szentek mondottak a nötelenségröl mivel az igen _sok_ volna _hanem_ tsak azt mondom _hogy_ ez a rend sokal felyül _halad_ a _házasság_ rendét és noha ez jó és szent rend légyen is mind a rendelésire valo nézve mivel az Isten rendelte mind pedig az _feljebb_ meg mondot _ok_ valo nézve _mindazonáltal_ anötelenségnek rende _jobb_ és szenttyeb


 A _házasság_ rendét felyül _halad_ mondgya egy szent Atya Anyiban a menyiben a _jobb_  _dolog_ a jó _dolog_  _felülhalad_ a _fent_ valo _dolog_ az alávalokot anyiban a menyiben a mennyei _dolog_  _felülhalad_ a _földi_ és aleg _boldog_ és leg szenttyeb _dolog_ az aláb valo _boldogságú_ és szenttségü _dolog_ 

Ennek a rendnek _haszon_ nagyok szent Pál azt rövideden _ki_ tészi a midön azt mondgya _hogy_ azoknak az elméjek sokal szabadosab _aki_ meg nem _házasodik_ a világi _dolog_ sem _oly_ szorgalmatosok inkáb is _gondolkodhat_ik_ arrol _hogy_ az _isten_  _tetszik_  _test_ és 
 lelkeket meg szentelhesék

A _kötelesség_ ennek arendnek nem aláb valok a _haszon_ ekét nagy jó _erkölcs_  _kötelez_ a _tisztaság_ és az alázatoságra mindenikének végben vitele nehéz a _tisztaság_ nem tsak arra _kötelez_  _hogy_  _megtartóztat_ magokot a _gyönyörűség_ a mellyeket a _házasság_ szabadá _hagy_  _hanem_  _hogy_ még mind _test_ mind elmében _tiszta_ legyenek és igen _elkerül_ mind azt valami meg sérthetné a szemérmeteséget a _gondolat_  _beszéd_ és _cselekedet_ az alázatoság arra _kötelez_  _hogy_  _megoltalmaz_ magokot a _hivalkodás_ a magok felöl valo sokat állitástol ennek a _két_ jó _erkölcs_ nem _kell_ el válni egy mástol és _oly_ igen _ész_ vannak _foglalva_  _hogy_ szent _Fulgentius_ egy néven nevezi mind akettöt 
 mondván _hogy_ az alázatoság az elme szüzesége és _hogy_ az _oly_ szükséges a testi szüzeséghez _hogy_ az elme szüzesége nélkül a testi nem _használ_ abizonyos _hogy_ a _házas_ üdvezülnek a testi szüzeség _megtartás_ nélkül _de_ a szüzek nem a lelki szüzeség nélkül a mely az alázatoság

Ezen _két_ nagy _kötelesség_ el lehet _ítélni_ ennek a rendnek veszedelmit a melyek szintén 
 olyan nagyok valamely nehéz ennek a _két_ jó _erkölcs_  _követés_ és _hogy_ az üdveségnek _ellenség_ azon _igyekezik_  _hogy_ az szüzekel el vesztese ezeket szent _Fulgentius_ azt _tesz_ még ezekhez _hogy_ az _ördög_ azon vagyon _hogy_ ezt a _két_ jó _erkölcs_ el ronthasa a _két_ nemböl valo szüzekben azt is _ehhez_ adgya _hogy_ némelykor a testi _tisztaság_ el rontásán nem _igyekezik_  _oly_  _kemény_ azért _hogy_  _könnyű_  _meggyőzhet_ a lelki _tisztaság_ a mely sokal nagyob _hogy_ magát _meghagy_ gyözetetni a testi _kísértet_ azért _hogy_ a _győzedelem_  _által_ a _kevélység_ vesse elméjit annak _aki_  _győzedelem_ vett rajta

Mind azon _által_  _fia_ azt _elöben_  _kell_ adnom _hogy_ ezek a veszedelmek meg ne gátollyanak a nötelenségre adni magadot _hogy_  _ha_ arra a jó szándék vezet mert ámbár az _igaz_ légyen _hogy_ a szüzek ellen az üldözések nagyok a még _igaz_  _hogy_ az Isten _kegyelem_ és segittsége _erős_ és nagyob _hogy_ öket _megoltalmaz_ és meg _tart_ és az Isten meg segitti azokot _aki_ valamely nehéz rendre adgyák magokot _hogy_  _ő_  _jobban_ szolgálhasák és akik minden modon azon vannak _hogy_ azt _jól_ végben vihesék annak pedig az elsö modgya a _hogy_ meg üsmerjék ennek a rendnek nagyságát _haszon_ és veszedelmit

 _és_ a többi az _imádság_ az szent _dolog_ valo _elmélkedés_ a penitentzia a munka és mind azok a melyekröl ide _feljebb_  _beszél_ 


XIV Rész

Igen _hasznos_  _intés_ melyek az olyan
Ifiakot _tekint_  _aki_ a világban
 _kezd_ lépni

A szent _história_ a Makabaeusok második _könyv_ második részében azt mondgya _hogy_  _Jeruzsálem_ meg vétele után Nabugodonozor _Babilónia_ akarván a népet vinni _Jeremiás_ sók szép _intés_  _ad_ néki _hogy_ meg maradna az Isten _hűség_  _törvény_  _ad_ nékik mondgya az _írás_  _hogy_  _él_ felejtenék az Isten parantsolatit és _tévelygés_ ne _esik_ látván az arany és _ezüstbálvány_  _ékesség_ együt És _sok_  _hasonló_  _dolog_ mondván nékik arra _int_ öket _hogy_  _soha_ szivekböl _ki_ ne vetnék az Isten _törvény_ 

A mit _tehát_ ez a szent Profeta _cselekedet_  _akkoron_ a sidó népel _hasonló_  _kell_  _kedves_  _fia_  _cselekedni_ mostanában _érte_ Minek utánna az elsö _ifjúság_ végire vezettelek volna a melyet rend _szerint_ atanulásban vagy más _egyéb_  _foglalatosság_  _eltölt_ ugy _tekint_ már most mint olyan _idő_ lévöt _aki_ az _élet_ valamely rendire adhatod magadot _köteles_ vagyok arra _hogy_ egy nehány féle _intés_ adgyak néked és _tudta_ adgyam a veszedelmeket a melyeket a világban _talál_  _ahol_  _kevés_ nem _talál_ mint a sidok _talál_  _Babilónia_ az olyan _hely_  _ahol_ tsak a _sok_ alkalmatoságot látod arra _hogy_ az _isten_ el felejttsed és magadot el veszesed erre valo nézve arra _int_ a Profétával _hogy_ magadra vigyáz az Isten _törvény_  _soha_ a szivedböl _ki_ ne vessed ugyan ezen _ok_ valo nézve is adom _elöben_ a _következendő_  _intés_ a melyeket _kér_  _hogy_  _olvas_  _figyelmetesség_ 


Elsö Intés

Hogy az _idő_ amelyben az _ifjúság_  _kikel_ 
és a világban _kezd_ meni az _élet_ legg
veszedelmeseb _idő_ és _abban_ sokan el is vesznek

Ez a _első_  _intés_ a melyet adok néked azt _kíván_  _hogy_ ezt az _ifjú_ elméjiben _olthat_ azért _hogy_  _tart_ ettöl a sikos és veszedelmes úttol a melyen el veszthetik magokot

ugyan erre is várja az _ördög_ öket remélvén _hogy_  _incselkedés_ nem lesznek _haszontalan_ és el vonhattya öket a jó _erkölcs_ a szabadság a melyben _kezd_ lenni a _henyélés_ a melyben _könnyű_  _esik_  _abban_ az _idő_ alkalmatoságok a roszra több vagyon a mulatásra több modgyok az uj _társaság_ a melyeket _gyakorol_  _ahol_ a világi szokásokot meg _tanul_ a _hivalkodás_ a _kevélység_ a _gyönyörűség_ szeretetét avilági _tartás_ arosz példákot és ajó szokások meg romlásit mind ezen veszedelmek _között_  _csakhamar_ el vesztik a jó _erkölcs_ valo _hajlandóság_ a melyekel voltak _az_  _ifjúkor_ anékik ugy tettzik _hogy_ a tsak _gyermek_  _illendő_  _dolog_ és _hogy_ nékik _feljebbvaló_ elméjeknek _kell_ lenni meg vetik azt a mit az elött _becsül_ a szent _indulat_ nékik _együgyűség_ láttzik lenni ezektöl _jön_ a jó _erkölcs_ és a jó szokásnak meg romlasok a melyek _követ_ az ö elméjek meg romlását

Ez az _igazság_ nyilván valo és ezt nagy szánakodásal nézik minden nap mind azok _aki_ valamely _gond_ vagyon az _ifjú_ üdveségire


 Szent Agoston ezt meg probálta vala a maga nagy _kár_ valamint erröl panaszolkodik agyonásiban mondván _hogy_ amaga _házi_  _dolog_  _tizenhat_  _esztendős_  _kor_  _elhagyatván_ véle atanulásit az attya _ház_ viszá _kelletik_  _térni_  _ahol_ arosz _erkölcs_ és a _tisztátalan_  _kívánság_ anyira _kezd_ nevekedni _hogy_ a _fej_  _meghalad_ valamint a _bokor_ a vad _föld_ és nem vala senki is _aki_ azokot _kitép_ 

Adná Isten _hogy_ az _ilyen_ nyomoruságban _társ_ ne volnának néki _de_ sokan vannak: _főképpen_ az olyan _ifjú_  _közül_  _aki_  _főrend_ lévök vagy _aki_  _elegendő_  _jószág_ vagyon


  _kevés_ vannak olyanok _aki_ a szent _Tóbiás_  _követ_ a kit az _ifjú_ például _kell_ venni nézed mit mond az _írás_  _felőle_ Hogy semmit _gyermek_ nem _cselekedik_  _dolog_ amidön mindnyájan az _aranyborjú_ mennének ö egyedül _fut_ mindenek _társaság_ és _Jeruzsálem_ megyen vala az ur _templom_ és ótt _imád_ az _Izrael_ urát _isten_  _ó_ ’ mely szép példa ez az _ifjú_  _aki_ a világban _kezd_ bé lépni ennek mindenkor szemek elött _kell_ lenni mivel erre avégre adgya _elébe_ a szent Lélek

 _de_  _ha_ szinte mindnyájan nem _követ_ is ezt a példát sokan vannak olyanok akik _követ_ az _isten_ vannak mindenkor szolgai _találkozik_ ollyanok _aki_ a _Baal_ elött _térd_ meg nem hajttyák és nem _enged_  _hogy_ öket meg ronttsák avilági rosz szokások azért is adom _fia_  _elöben_ ezt a szükséges _intés_  _hogy_ ezeknek számokban lehess


 _II_ Intés

Hogy egy _ifjú_  _ember_  _aki_ avilágban _kezd_ 
lépni _első_  _gond_ alegyen _hogy_ meg
 _tart_ és _követ_ az aitatoságot a melyet
 _ifjúság_  _követ_ 

Az _ok_ ennek az _intés_ a _hogy_ az _ifjú_  _abban_ az _idő_ valo _meghidegülés_ elsö _ok_ attol vagyon _hogy_ meg változtattyák elméjeket az áitatoság _iránt_ azt el _hagy_ és nem _követ_ mint annak elötte ugy mint arend _szerint_ valo áitatoságot a lelki _könyv_  _olvasás_ a szenttségek _gyakorlás_ a jó _erkölcsű_ valo _társalkodás_ és mindenek felet a _gyóntató_ papal valo _közlés_ erre valo nézve _fia_ azt mondom néked _hogy_  _abban_ az _idő_ az elsö _gond_ a legyen _hogy_ az áitatosághoz valo _indulat_ nieg _tart_ és _követ_ mind azt a mire _tanít_ 

A mi az _indulat_  _illet_ azt _megtud_  _hogy_ a jó _erkölcs_ mindenkor egy és a _soha_ meg nem változik és _hogy_ nintsen se _idő_ se alkalmatoság olyan a melyekben ne _tartozik_  _hív_  _isten_ szolgálni

A mi a _követés_  _illet_  _megemlékezik_ arra _hogy_  _ha_ a jó _erkölcs_  _tartozik_  _követni_  _hasonló_ arra is _tartozik_  _hogy_ minden uton modon arra szert _tehet_ és _megtarthat_ a mint már ezt meg mondottuk ez okáért azt mondom néked mint üdveségedre valo _dolog_  _hogy_ azt meg _tart_ és el ne _hagy_ mert _ha_ el _hagy_ a rosz _erkölcs_  _esik_  _gyakorol_ az _imádság_ a jó _könyv_  _olvasás_ a szenttségeket és mindenek felet _közöl_ a _gyóntató_ papodal a lelked üsméretinek állapottyát az _ifjú_ ezt el szokták mulatni _abban_ az _idő_ mert _mihelyt_ szabadságokra _kel_ nem akarják magokot meg üsmérteni _kerül_ azokot _aki_ a jó uton vezethetnék vagy arra viszá vihetnék a midön attol _eltér_ ez is az _ok_  _hogy_ azt _teljesség_ el is _hagy_ és _gyakorta_  _soha_ arra visza nem _tér_ vagy is igen _késő_ és rettentö nagy akadályokal

Ne _cselekedik_  _eszerint_  _fia_  _hanem_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ szent Agoston ennek azoknak _tulajdonít_ a rendeletlenséget melyben _esik_ az _iskola_ után mert nem volt senki is _aki_  _kigyomlál_ a rosz _erkölcs_ melyek _benne_ nevekedtenek azt se felejds 
 el a mit az _írás_ mond _Joás_  _király_ felöl _hogy_  _mindaddig_ jó _erkölcsű_ volt valamég a _főpap_  _Jojada_  _tanít_  _ő_  _mihelyt_ pedig ez a szent _ember_ avilágbol _ki_ mulék azonnal _gonosz_ lett és magát _elveszt_ 


 _III_ Intés

Hogy szorgalmatoságal el _kell_  _kerülni_ a rosz
 _társaság_  _főképpen_ a rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 

A legg elsö _tőr_ amelyet az _ördög_ vett az _ifjú_  _elébe_ a midön az _iskola_  _elhagy_ a rosz _társaság_ azt már ennek elötte meg mondottuk volt _hogy_ a mitsoda veszedelmes _de_  _főképpen_  _ebben_ az _idő_ a veszedelmeseb mint sem másban avilág _tele_ lévén rosz _erkölcsű_  _ifjú_ igen nehéz el _kerülni_ az olyanokot: az _ifjú_ nintsen anyira valo _különböztetés_  _hogy_ az olyanokot meg üsmerjék se _elegendő_  _indulat_  _hogy_ az olyanokot _elkerül_ seelegendö _érő_  _hogy_  _ellene_ állyanak a _gonosz_ szüntelen _ostromol_ öket _hogy_ magokhoz _hódíthat_ 
 valamint ezt láttyuk apélda beszódekben azt _javall_ nékik _hogy_ ugy _cselekedik_ valamint mások a _kedvkeresés_ öket _meggyőz_ a szégyen meg nem _enged_  _hogy_  _ellenkező_ mondgyanak ezekel és egy _kevés_  _idő_ alat _meggyőzettetik_ és _gonosz_ lesznek _ó_ ’ _isten_ ! _fia_  _kicsoda_ szabadit meg tégedet ettöl a nagy veszedelemtöl

Rettegj ettöl aveszedelemtöl _ha_ az üdveségedet _kíván_  _kér_ minden nap az _isten_  _hogy_ szabadittson meg attol vigyáz magadra _hogy_  _elkerül_ arosz _társaság_ vagy azt el _hagy_  _ha_  _abban_  _esik_ 

Mindenek felet a rosz _társaság_  _között_  _elkerül_  _inkább_ a _feslett_  _erkölcsű_  _ifjú_  _aki_ veled egy rendüek az olyanokra _gyakorta_  _talál_ és nehezeb is lesz nékik nem _engedni_ akik _hozzá_  _hasonló_ azoknak rajtunk töb _hatalom_ vagyon _Joás_  _király_  _aki_  _oly_ szentül _él_  _ifjúság_  _mindaddig_ valamég a _főpap_  _Jojada_ viselé _gond_ az udvara béliek egészen _gonosz_  _tesz_  _ő_ és a _bálványozás_  _ejt_ vigyáz magadra és _ha_ szinte el nem kerülheted is a rosz _társaság_ leg aláb _gonosz_ ne légy azért _elkerül_ azt a menyiben lehet _ha_ el nem kerülheted _keres_  _tisztességes_ modot _abban_  _hogy_  _hamar_  _elhagyhat_  _ó_ ! _fia_ mely _boldog_ 
 volnál _hogy_  _ha_ az _ifjúság_ veszedelmes _idő_ után valoságal el mondhatnád _Dávid_ A 
  _bűnös_  _kötél_  _körülfog_ engem és a _te_  _törvény_ el nem felejtettem Meg oltalmaztál engem agonosz tévök _gyülekezet_ a _hamisságcselekedő_ sokaságitol


 _IV_ Intés

Hogy valamely _hasznos_  _foglalatosság_  _kell_ magát
adni a _heverés_  _elkerülés_ a mely veszedelmes

A _henyélés_  _nagy_  _ok_ az _ifjú_ rendeletlenségeknek atanulások el végezése után a _henyélés_ annya a _feslettség_ igen nehéz is nékik azt el _kerülni_ a _természet_ maga viszi öket arra _főképpen_ a munka után és egy olyan _erő_ valo munka után mint a _tanulás_ és más _egyéb_ illyen _foglalatosság_ után ez okáért a midön a szabadságal _kezd_  _élni_ és magok urai lehetnek a _henyélés_ adgyák magokot annál is _kevés_  _tartózkodás_  _hogy_ sokáig suhajtoztak az után és _hogy_  _abban_ az _idő_ nem _tud_  _hogy_ mitsoda szükségek vagyon a munkára és mitsoda nagy _kár_ lészen a _henyélés_ a _henyélés_  _között_ a _feslettség_ a rosz szokások _csakhamar_ nevekednek valamint etörténék szent Agostonal tsak a _játék_ a mulattságrol _gondolkodik_ a _gyönyörűség_ a _társaság_  _keres_ és a veszedelmekre valo alkalmatoságokot

Hogy veled _elkerültet_  _fia_ ezeket a rendeletlenségeket arra _int_  _hogy_ igen _kerül_  _abban_ az _ifjúság_ azt a veszedelmes _henyélés_ jó _idő_  _foglal_ magadot valamely rendes munkában és _előbbször_ a mely _haszon_ legyen _hogy_ alkalmatos és _tudós_ légy a _hivatal_ a melyre adod magadot arra _tartozik_ mind Isten mind a magad lelked üsmérete _szerint_  _foglal_ magadot a szent és a világi _história_ a _geográfia_ a nyelvek _tanulás_ és más illyen _tisztességes_  _hasznos_ és _kedves_  _tanulás_  _ha_  _tanulni_ akarsz arra _elég_ modot _talál_  _hogy_ az _idő_  _jól_  _tölt_ és a munkádért valo _haszon_  _kívül_  _abban_  _tiszta_ és állando _gyönyörűség_  _talál_ és az elmének _oly_  _csendesség_ a melyhez a világi _gyönyörűség_ nem lehet _hasonlítani_ 


V Intés

Hogy az _ifjú_ rend szerent valo veszedelminek
ezen _három_  _ok_ el _kell_  _kerülni_ 
A _bor_ a _játék_ és a _tisztátalanság_ 

Ezek olyan _három_ nagy _dolog_ a melyek el szokták veszteni az _ifjú_ a midön az _iskola_ el _hagy_ és a mely veszedelmekre a _henyélés_ a rosz _társaság_ vezetik némélyek a _játék_ valo rendeletlen szeretetért vesztik el magokot a mely _ok_ a _sok_  _idő_ el vesztésinek a _jószág_  _eltékozlás_ a szomoruságnak és _gyakorta_ nagy nyomoruságokban is _esik_ mások meg a részekség és a _torkosság_ miat a melyeket _abban_ az _idő_ ugy _keres_ mint valamely nagy _boldogság_ és a melyek az _egészség_ és a _jószág_ el vesztéseken _kívül_ nagy _keserűség_  _okoz_ mások meg az utálatos _tisztátalan_ vétekel vesztik el magokot a mely uralkodik tsak nem mindnyájan az _ifjú_  _főképpen_  _abban_ az _idő_ és _sok_ ez a _három_  _egyszersmind_ uralkodik

Kénszeritlek az Isten nevére _kedves_  _fia_  _hogy_ vigyáz ezen _három_  _gonosz_ mint olyan _három_ veszedelmekre a melyeket el _kell_  _kerülni_  _igyekezik_ azon _hogy_ ezektöl _eltávozhat_ik_ éa azt el hitesd magadal _hogy_ attol az _eltávozás_  _függ_ minden _java_ és üdveséged


VI Intés

Hogy _abban_ az _idő_ el _kell_  _kerülni_ a _tétovázás_ 
a _hivatal_ választása _iránt_ és
a választás után _könnyű_ és nagy _ok_ nélkül
nem _kell_  _megváltozni_ 

Ez az _intés_ igen szükséges még az _ifjú_ a midön valamely rend választásának _idő_ el _ér_  _hogy_ sokáig ne maradgyanak atétovázásban az _ok_ ennek a mert az _ilyen_  _tétovázás_ miat magokot nem adgyák az állando munkára _sok_  _idő_ is vesztet el vélek a melyet _hasznos_  _tölthet_  _sok_  _kísértet_ veti öket _gyakorta_ a szomoruságban és a _kedvetlenség_ és a midön a sokáig _tart_ alkalmatlanoká _tesz_ öket mindenre a mint ezt minden nap láttyuk azokban _aki_  _soha_ sem _tud_ mire adni magokat

Idején el _kell_ végezni a rendet a melyre akarják magokot adni vigyázván _mindazonáltal_ avégezésben mind arra a miket már meg mondottuk

 _de_ a _helyes_ végezés után el _kell_  _kerülni_ az álhatatlanságot és a változást a mely nagyob rosz a _tétovázás_ 

Nem lehet _ki_ mondani _hogy_ mitsoda _sok_ roszat _okoz_ egy _ifjú_ az _ilyen_ álhatatlanság az _ördög_ azon mesterkedik _hogy_ azal a _gondolkodás_ a szomoruságban és a nyughatatlanságban vesse _ő_ és az után a _hosszas_  _tunyaság_ azért _hogy_ véle el vesztese _haszontalan_ az _élet_  _jobb_  _idő_ és meg gátollya alkalmatosá _tenni_ magát valamely jó _hivatal_ az után anyughatatlanságra ajó _erkölcs_ valo unadalomra az áitatos _dolog_  _elhagyás_ viszi _ő_ nagy _kísértet_ is veti és _gyakorta_ a _feslettség_ 


 Ezért is mondgya a _bölcs_  _hogy_  _aki_ változo olyan mint a madár _aki_ el _hagy_  _fészek_ mert valamint az _ilyen_ madár nem _talál_ nyugodalmat ide s’ _tova_ repülvén sohult meg nem állapodik _élet_  _sok_ féle veszedelemre _tesz_ ugy az álhatatlan _ember_ is nyugodalmat nem _talál_ és _sok_ veszedelemre _tesz_ lelkét

 _elkerül_  _tehát_  _fia_ a változo végezést és _ha_  _abban_ az állapotban vagy _megtud_  _hogy_ nagy _kísértet_ vagy _gyakorta_ ez a _fogyatkozás_ az _ifjúság_ vétkiért valo _büntetés_ ennek okáért alázd meg magadot az Isten elött és _kér_ szorgalmatoságal _hogy_ attol menttsen meg _kegyelem_  _által_ és _hogy_ adgyon néked állando elmét _hogy_ akarattyában meg maradván azt _hűséges_  _követhet_ 


VII Intés

Hogy _előre_ meg lása _hivatal_ veszedelmit
és _kötelesség_ és _igyekezik_ a veszedelmeket
el _kerülni_ és _kötelesség_ végben vinni
és _hivatal_  _istenes_  _élni_ 

Nem szollok itt az olyan _könnyű_  _előre_ valo meg látásrol _hanem_ a valojában és _jól_ meg visgált _előre_ valo látásrol

Hogy ezt _jól_ véghez vihesed _két_  _dolog_  _javall_ néked _először_  _hogy_ minden nap _kér_ az _isten_  _hogy_ segittsen meg szent malaszttyával _hogy_  _elkerülhet_ a veszedelmeket melyeket avilágban _talál_ és _hogy_ veghez vihesed mind a _keresztényi_ mind a _hivatal_  _kötelesség_ másodszor _hogy_ minden _hónap_ végy egy napot a melyben _figyelmetes_  _elolvas_ a miket mondottunk a veszedelmiröl _kötelesség_ a rendnek a melyet választottál azért _hogy_  _az_ valoságosan _gondolkodhat_ik_  _elkerülvén_ a veszedelmeket és végben vivén _hivatal_  _kötelesség_ 


VIII Intés

Hogy _idő_ szoktasa magát arra _hogy_ ne
szégyenellye a jó _erkölcs_ és azoknak
 _cselekedet_  _követni_ 

A midön a _feljebb_ meg mondot akadályokot _meggyőz_ lészen még egy _hátra_ mely az a nyomorult szégyen a mely _gyakorta_ jó _erkölcs_ a világ anyira meg romlot _hogy_ a jó _erkölcs_ szégyenlik és azért meg pirulnak _főképpen_ az _ifjú_  _között_ azért is _int_ arra _hogy_ szoktasad magadot még _eleinte_ meg gyösni ezt a szégyent mely nagy akadálya az üdveségnek utálatos _dolog_ Isten elött meg pirulni az ö szolgálattyáért nem is fogja szolgainak _tartani_ az olyanokot _aki_ meg pirulnak parantsolatit _követni_ 

Minden _tehetség_ ellene _kell_ állani _fia_ ennek a szégyenek _eleinte_ enehéz _de_ még _eleinte_ adgyad magadot arra _hogy_ ajót _dicsér_ a roszat _gyaláz_ és szabadosan _követ_ az _istenes_  _ember_  _cselekedet_ azt pediglen se azért ne _cselekedik_  _hogy_ az _ember_  _tetszik_ se attol _él_ vonnyad magadot töllök valo _félte_ a jó _cselekedet_ arra nem _kell_ vigyázni _hogy_ a világ mit mond vagy mit _gondol_ arol tsak az _isten_  _kell_  _tekinteni_  _aki_ azt parantsolya és a _keresztényi_  _kötelesség_  _aki_ néki _engedelmesség_  _tartozik_ 


 _IX_ Intés

Hogy az allando és a valoságos jó _erkölcs_ 
adgya magát és nem a szines és _csalandó_ áitatoságra

Találni _fog_ még _fia_ a világban egy nagy veszedelmet: a melyben _istenes_ akarván _élni_ magadot _megcsalhat_ az áitatoságnak választásában el _hagyván_ az állandó és a valoságos jó _erkölcs_ a _csalandó_ és szines áitatoságért a mely _gyakorta_ veszedelmeseb a nyilván valo _feslettség_ a mely _közönséges_ minden rendü _ember_ söt még az _egyházi_ és a szerzeteseknél is vannak _tehát_  _sok_ féle olyan szines áitatoságok a melyek _között_ ezek _közönséges_ 

Elöször vannak olyanok akik az áitatoságnak tsak a _külső_ részihez ragaszgodnak végben vivén szorgalmatoságal az áitatoságnak _külső_  _cselekedet_ ugy mint a szokásbol valo _imádság_  _holmi_  _hagyatlan_  _böjt_ vagy valamely _külső_ sanyargatásokot és több _ilyen_ és azonban el mulattyák a valoságost és abelsöt ugy mint a vétek _elkerülés_ a _feslettség_  _megjobbítás_ az _indulat_ sanyargatását meg is maradnak ugyanazon _feslettség_ mindenkor _kevély_  _haragos_ semmit nem szenvednek _bosszúálló_ a _földi_  _jó_ rendeletlenül ragaszkodnak az _élet_  _gyönyörűség_ a pompához a _hiábavalóság_ és _gyakorta_ a _tisztátalan_  _gyönyörűség_ és más vétkekhez

Másodszor vannak olyanok _aki_ a _javallás_  _cselekedet_ adgyák magokat és el mulattyák a parantsolatnak és aköteleségnek _cselekedet_ illyen az olyan _cselédes_  _gazda_ áitatosága _aki_  _gyakorol_ a szenttségeket szorgalmatos a _templom_ menni az _ispotály_ meg látogattya és azonban el mulattya a _cseléd_ valo _kötelesség_ a _gyermek_  _oktatni_ a jó _erkölcs_ nevelni a _cseléd_ üdveségire vigyázni azoknak magok viselésit meg visgálni a _ház_ valo rendeletlenségeket _megorvosolni_ adoságit meg _fizetni_ és a roszul _keres_  _jószág_ viszá adni

Harmadszor vannak olyanok kik a _hagy_  _dolog_  _közül_ némelyeket meg _tart_ és a _többi_  _elhagy_ azokot véghez viszik a melyek _könnyű_ és a melyek _hajlandóság_ meg _egyezik_ és _elhagy_ azokot a melyeket nehezebeknek láttyák példának okáért vannak olyanok _aki_  _felebarát_ semmi _jószág_  _kár_ nem akarnának _tenni_  _de_ arra nem _hajt_  _ha_  _becsület_ el veszik ragalmazásokal mások utállyák arészegséget és _kedvel_ a _tisztátalan_ vétket mások a _tisztátalan_  _cselekedet_  _kerül_ és a _tisztátalan_  _kívánság_ és _beszéd_ magokot nem _oltalmaz_ mások szeretik _felebarát_ jót _tenni_  _de_  _soha_ sem néki _megbocsátani_ mind az illyen áitatoságok _csalárd_ mert _aki_ el mulattya _egyik_ a parantsolatnak _abban_ nintsen _isteni_ szeretet

Negyedszer vannak olyanok akik meg _tart_ a _kötelesség_ a melyekre _tartozik_ mindnyájan a _kereszt_  _de_ azokot el mulattyák a mellyek _különös_ az ö rendeket _illet_ ez igy lévén nem valoságos _hanem_ szines jó _erkölcs_ egy superiorban egy pásztorban egy magistratusban ugy _élni_ mint egy _istenes_  _ember_ és azonban _elmulatni_  _tisztség_  _gond_ és _hivatal_  _kötelesség_ mások egy _különös_ személynek jó _erkölcs_ mások meg egy _közönséges_ személynek vannak olyan _különös_  _kötelesség_ a melyeket el nem lehet mulatni _hogy_  _ha_ tsak ajó _erkölcs_ el nem akarják _teljesség_  _hagyni_ 

Igen _hosszas_ volnék _hogy_  _ha_ minden féle szines áitatoságot _elöben_ adnék _de_  _hogy_ rövideden _megmond_ arra vigyáz _hogy_ olyan _erkölcs_ ne végy magadnak a mely _kevély_ és maga nagyzó a mely másokot meg vétt semmit el nem szenvedhet a mások _fogyatkozás_ igen vigyáz a magáét semminek _tart_ 

Se olyan _erkölcs_ a mely szomoru és _gondolkodó_ a mely mindenekhez _kedvetlen_ és nehéz másokhoz _kemény_ és magához _kedvező_ a mely _gyors_ a _gyalázás_ és lasu a masokot mentésre még mikor arra nagy _ok_ volnais

Se olyan _különös_  _erkölcs_ a mely atöbivel nem akar _járni_  _hanem_  _rendkívül_ valo és új áitatoságot akar _követni_ a melyek _gyakorta_ a _magahittség_ származnak

Se olyan alá valo és _gyermek_  _erkölcs_ a mely reszket _ahol_ nem _kell_  _tartani_ és a mely nem _fél_  _ahol_  _kell_ rettegni a mely igen vigyáz az olyan _dolog_ melyekben vétek nintsen és nem _hajt_ az olyanokra a melyekben vagyon

Se _ellenben_ olyan vak merö és szabados _erkölcs_ a mely olyan szin alat _hogy_ nagy vétkeket nem _cselekedik_ a több vétkekre egész szabadságot _ad_ magának ez igen nagy _tévelygés_ mert _aki_ a _kicsiny_  _megvet_ a nagyokban _esik_ 

Te olyan _ember_  _tekintet_ valo _erkölcs_ a mely tsak azért _cselekedtet_ ajót _hogy_ másnak _tetszik_  _hogy_  _becsültetik_  _hogy_ világi _haszon_  _fordul_ egy szoval a mely tsak magát _tekint_ minden _cselekedet_ 

Se olyan _haszonkereső_  _erkölcs_ a mely azért adgya magát ajora _hogy_  _abban_ testi _haszon_  _talál_ és világi _előmenetel_ 

Se olyan lágy és változo _erkölcs_ a mely _kis_ akadályért meg lankad a mely a jót _elhagy_ és _visszatér_ mert _abban_ valamely nehézséget _talál_ 

 _oltalmaz_  _fia_ magadot mind az _ilyen_  _erkölcs_ vagy is inkáb az _ilyen_  _fogyatkozás_ a melyek el ronttyák ajó _erkölcs_ 

Igyekezél ezeket el _kerülni_ és a valoságos jó _erkölcs_ szert _tenni_ a _te_ jó _erkölcs_ alázatos legyen magában _kegyes_ és másokot szeretö ne légyen _különös_  _hanem_ az anyaszent egyház rendét szerese és a pásztorok _igazgatás_ okosnak és _értelmes_  _kell_ lenni az az se igen _félénk_ se igen szabadosnak _cselekedet_ rendesnek ne légyen a maga _hasznakereső_ a mely tsak arra vigyázon _hogy_ az _isten_  _tetszik_ és ajót _őérte_  _cselekedik_  _bátor_ az akadályok _között_ és álhatatos a nehézségek _között_ 


X Intés

Hogy _hovatovább_  _erős_ légyen ahitben és
a vallásban


 E még olyan _intés_ a mely igen szükséges mert a _hív_  _fundamentum_ az áitatoságnak és a _hív_ nélkül nem lehet üdvezülni

A világban pedig _talál_ olyan _eszköz_ a melyekel el akarnák rontani ezt a _fundamentumbeli_  _kő_ a melyektöl _oltalmaz_ magadot ugyan azért is adom _tudta_ azok az eszközök pedig az _istentelenség_  _eretnekség_ és a szabados _élet_ a _gonosz_  _istentelenség_ az ujitóknak _eretnekség_ a vallás _dolog_ és a rosz _keresztény_ szabados _élet_ 

Az _istentelenség_ olyan _csoda_  _aki_ az Isten ellen _támad_ száját _feltát_ a meny ellen és a _kéz_ a _mindenható_ ellen _emel_ és _aki_ el áll a _teremtő_ mellöl _hogy_ a _teremt_ állatoknak szolgállyon _igyekezvén_ azon _hogy_  _elolthat_ szivében azokot a szent _gondolat_ a melyeket ahit az _okosság_ és még a _természet_  _olt_  _abban_  _hogy_ a maga _indulat_ adhasa magát nagyob szabadságal és a lélek üsméretnek _kevés_  _furdalás_ 


 Az _eretnekség_  _hogy_  _követhet_ a maga _ítélet_ a _hív_  _dolog_ el veti aközönséges anyaszent egyháznak _járom_  _aki_ is _oszlop_ és _támasz_ az _igazság_  _aki_ a pokol _kapu_  _soha_  _győzedelem_ nem vesznek az Isten _fia_  _ígéret_  _szerint_  _aki_ is azt _hagy_ nékünk _hogy_  _hallgat_ az anyaszent egyházát _hogy_  _ha_ pogányoknak nem akarunk _tartatni_ ez igy lévén _aki_  _ő_ anyának nem _tart_ annak az Isten _soha_ nem lészen attya a szentek mondási _szerint_ 


 A rosz _katolikus_ szabadoságok arra viszi öket _hogy_  _feslettség_ meg maradgyanak _hogy_ az _isteni_  _igazság_ visgálodgyák és _az_  _ember_  _okoskodás_  _ítél_ a mely mindenben meg tsalatkozik az után a _kételkedés_  _ejt_ öket a _kételkedés_ a rosz _gondolat_ és a _titkos_  _tévelygés_ a melyek a veszedelemre vezetik

Imé _fia_ ezek azok a _három_  _csoda_  _aki_ el _kell_  _kerülni_ avilágban _gyűlöl_ és utállyad ezeket mint az _ember_ nemzetnek _gyilkos_ az illyeneknek _társaság_  _elkerül_ valamint 
 szent Pál adgya _elöben_ mondván Az emberek magok szeretök lésznek _fösvény_  _kérkedékeny_  _kevély_  _káromló_ a _gyönyörűség_ inkább _hogy_ sem _isten_ szeretöi és ezektöl _eltávozik_ 


 Azt _teljesség_  _elhitet_ magadal _hogy_ nintsen semmi _féltő_ se meg változhatatlanab a _keresztényi_  _közönséges_  _hit_ Ez a _hív_ a mely _oly_ fel magasztaltatot _titok_  _oly_  _tiszta_ és szent _tudomány_ a mellyet a proféták _megjövendöl_ anyi _csoda_  _megerősít_ a melyért anyi martyrok véreket _ki_ ontották a melyet anyi _tudós_ és szent emberek _oltalmaz_ annyi _sok_ népek _bevesz_ a mely anyi saeculumtol _fogvást_  _fent_ áll és a melyet meg nem változtathatták se a pogányok üldözési se az _eretnek_  _tévelygés_ se a _katolikus_ rosz _élet_ 


 Mind ezek után mondgya szent agoston kételkedünké mi _abban_  _hogy_ álhatatosan meg maradgyunk az Anyaszent egyháznak _kebel_ a mely az egész világnak meg vallása _szerint_ az Apostoloktol _fogvást_ mostanaig az püspököknek és pásztoroknak egy más után szüntelen valo _következés_  _által_ mindenkor _győzedelmes_ volt a véghetetlen _sok_  _eretnek_  _között_ akik _haszontalan_  _támad_ ellene és akik meg itéltettek vagy a népektöl vagy a _koncílium_ vagy a _csoda_  _által_  nem üsmérni _tehát_  _első_ ezt az Anyaszent egyházát vagy a nagy _istentelenség_ vagyon vagy a vak merö _kevélység_ 

Te pediglen _ad_  _hála_ az _isten_  _hogy_ az Anyaszent egyház _kebel_ tett tegedet maradgy meg _abban_  _hív_ és álhatatoságal _kapcsol_  _tanítás_ magadot ennek a valoságos _kalauz_ légy _engedelmesség_ annak pásztorihoz és annak láthato _fej_ és _főpap_ a _fa_ magához ragaszkodgyál és nem az ágaihoz _de_  _hogy_ ahitet _megtarthat_ jó _élet_  _kell_ 
  _élni_ mert a _hit_ meg romlása avétektöl vagyon E parantsolatot ajánlom néked mondgya szent Pál _Timóteus_  _hogy_ vitezkedgyél azok _szerint_ jó vítéséget _hit_ lévén és jó lelki üsmereted melyet némelyek meg vetvén a _hív_  _hajó_  _kiesik_ 


XI Intés

Hogy akeresztyéni _tudomány_  _meggyarapodik_ 
a melyek _ellenkezik_ a világéval

Nem _elégséges_  _jól_  _megerősödni_ ahitben szükséges még a _keresztényi_  _tudomány_ és szokásokban is _meggyarapodni_ aleg nagyob veszedelem a melyet a világban _talál_ a _hogy_ a világi _hamis_  _tudomány_ az elmédet meg ronttyák a melyek _ellenkezik_ az üdveségel a melyek meg rontván az elmét lehetetlen _hogy_ az _élet_ és a _cselekedet_ meg ne legyenek 
 rontva Látni fogtok _Babilónia_ mondá _Jeremiás_ proféta levelében a rabságban lévö sidoknak arany és _ezüst_ és _kő_ és _fa_  _isten_ a vállokon _hordozni_ rettegtetvén apogányokot meg lássátok azért _hogy_ ne legyetek azokhoz _hasonló_ és ne _követ_ látván pedig a népet _aki_ azokot _imád_ mondgyátok sziveitekben Téged _kell_  _imádni_ uram _hasonló_ mondok néked _fia_ látni _fog_ avilágban _bálványimádó_  _ember_  _tudniillik_ ollyanokot _aki_ tsak a _gyönyörűség_  _gazdagság_ a _hiábavalóság_  _keres_ tsak a _test_  _indulat_ és _kívánság_  _követ_ ót a _feslettség_  _tisztelet_ és a jó _erkölcs_ meg vetésben fogod látni vigyáz arra _hogy_ a sokaságnak példája meg ne ronttsa az elmédet erre valo nézve mindenkor szemed elött legyenek a valoságos _keresztényi_  _tudomány_ azok az _örökös_  _igazság_ a melyeket a világ nem üsmérheti és a melyek _soha_ meg nem változnak _olt_ azokot az elmédben _hogy_ azokal _meggyőzhet_ a világnak rosz példáit és _hamis_  _tudomány_ és azok legyenek valoságos _igazgató_  _élet_ akövetkezendöket adom _elöben_ arra is _int_  _hogy_  _gyakorta_  _olvas_ :


XV Rész

A _keresztényi_  _tudomány_ 


Elsö _tudomány_ 

Hogy mi nem ez _élet_  _teremtetik_ 
 _hanem_ a menyért

Ez a _keresztényi_  _igazság_  _fundamentum_ : _hogy_ egy Isten vagyon és _hogy_  _örökös_  _jutalom_ készitet azoknak akik _ő_ szolgállyák _hogy_ ez az _élet_ tsak _általmenetel_ és út _hogy_ az _örök_  _élet_  _elérhet_ 

Hogy itt nintsen _örökös_ lakásunk mondgya az Apostol _hanem_ mást olyat _keres_ a mely nékünk _készíttet_ 

Visgáld meg _jól_  _fia_ ezt az _igazság_  _hogy_  _jól_  _megfoghat_ és mindenkor szemeid elött legyenek mint a _keresztényi_  _élet_ olyan elsö _igazság_ a melyhez _kell_ szabni minden _cselekedet_ 


 _II_ Tudomány

Hogy az üdveségnél nagyob _dolog_ nintsen
ez _élet_ 

Ez az _igazság_ az _első_  _következik_ mivel _ha_ ez _élet_ egy más _jobb_ valo _általmenetel_ : ebböl _következik_  _hogy_ ehalando _élet_ a mi _nagy_  _dolog_ a _hogy_ az _örökös_ el 
 éréset meg nyerhesük Egy _dolog_ szükséges mondgya az _igazság_ Mit _használ_ az 
  _ember_  _ha_ az egész világot meg nyeri is _ha_ a lelkét el veszti

 _megfontol_  _jól_  _fia_ ezeket a szokot és _soha_ el ne felejttsed


 _III_ Tudomány

Hogy az üdveséget _baj_ és munkával nyerik
meg

Ezt nehéz az _ember_ el hitetni noha evaloságos az Isten _fia_ ezeket _kiált_ minden _keresztény_  _hogy_ a menyeknek _ország_  _erőszak_  _kíván_ Ha _ki_  _ő_ akarja _követni_ 
  _megtagad_ magát és vegye fel _kereszt_ Hogy a _kapu_  _kicsiny_ és az út szoros mely az üdveségre vezet másut meg azt mondgya Erölködgyetek bé menni a szoros _kapu_ mert 
 mondom néktek sokan _kíván_ bé menni és nem mehetnek mind ezekre _fia_ igen _figyelmez_ és _igyekezik_ meg gyözni az akadályokot a melyeket _talál_ ajó _erkölcs_ uttyán


 _IV_ Tudomány

Hogy a mi elsö _gond_ ez _élet_ a légyen
 _hogy_ az _isten_  _tetszik_ és _kegyelem_ 
 _él_ 

Ez _élet_ az _ember_ az egyedül valo valoságos _boldogság_  _abban_ áll _hogy_  _tetszik_ az _isten_  _teremtő_ urának és _örökös_  _java_ ennélkül a _boldogság_ nélkül a _nagy_  _jó_ tsak nyomoruságok ezt a _boldogság_ is _óhajt_ egyedül szent Pál a _kedves_ 
  _tanítvány_ és minden _keresztény_ Nem szününk _érte_  _imádkozni_ és _könyörögni_  _hogy_  _betöltetik_ az ö akarattyának _ismeret_ minden _bölcsesség_ és lelki _értelem_  _hogy_  _jár_ méltán az _isten_ mindenekben _kedveskedvén_ minden jó _cselekedet_  _gyümölcsözvén_ és nevekedvén az _isteni_  _tudomány_  _hogy_  _ha_ a _kereszt_  _elhitet_ magokal ezt az _igazság_ a _halál_ inkáb _kerül_ avétket minden modot _keres_ arra _hogy_ az _isten_  _kedv_ lehetnének és _kegyelem_  _élhet_ 


V Tudomány

Hogy az Isten _kegyelem_ nem lehet lenni
 _hogy_  _ha_ tsak _teljesség_ azt fel nem teszik
 _hogy_ az _isten_  _soha_  _halálos_ vétekel meg nem
bánttyák

Ebben a _feltétel_ ál a nagy parantsolatnak végben vitele _hogy_ az _isten_ mindenek felet szeresük a mely nélkül nem lehet _isten_  _tetszeni_ se _kegyelem_ lenni mert _aki_ nem szeret ahalálban marad: az _isten_ pedig nem lehet szeretni _ha_ azt fel nem teszik _hogy_  _soha_ meg 
 nem bánttyák Ha engem szerettek az én parantsolatimot _megtart_ mondgya akristus _aki_ engem nem szeret az én parancsolatimot meg nem _tart_ 


VI Tudomány

Hogy avéteknél nagyob nyomoruságban nem
 _eshet_ik_ az _ember_ 

A vétek _oly_ igen meg bánttya az _isten_  _hogy_  _soha_ azért se az emberek se az Angyalok _elég_ nem _tehet_ az el veszteti az Isten _kegyelem_ a mennyet _örökös_ el veszteti vele az _örök_  _kárhozat_ uttyára _tesz_ méltatlanná _tesz_ minden szükséges _kegyelem_  _hogy_  _kikelhet_ nyomorult állapottyábol a melyben az Isten el hagyhattya _igazság_ a mint el is _hagy_ sokakot _ó_ ’ _isten_ leheté _ehhez_  _hasonló_ nyomoruság evilágon leheté _hogy_ az emberek _oly_  _kevés_  _gondolkodik_ erröl és _hogy_ ne _irtózik_ ettöl anyomoruságtol  _hát_ té _fia_ gondolkodolé erröl kerülödé ezt minden _cselekedet_ 


VII Tudomany

Hogy az utolso veszedelem a _halálos_ 
vétekben valo _halál_ 

Ez a veszedelmeknek veszedelme mert ez az _örök_ veszedelmeknek _kezdet_ minden _jó_ el vesztése minden nyomoruságoknak _kútfő_ és az minden segittség és reménség nélkül egy szoval ez az _örökkévaló_  _kárhozat_  _hogy_  _megfoghat_ ezt a veszedelmet _megfontol_  _ha_ lehet _hogy_ milégyen az _isten_ el veszteni és azt _örökös_ a menyekböl _kirekesztetni_ és az _örökös_ arra itéltetni _hogy_ az _ördög_  _kínoztattatik_ és az _örökös_ vég nélkül szüntelen _könnyebbség_ nélkül reménség nélkül: mindenkor a _kín_ a _kétség_ valo _esés_  _hogy_  _abban_ az rettentö veszedelemben _esik_ noha azt _elkerülhet_ anyi _sok_  _kegyelem_ meg vetettél anyi _sok_ módgyát az üdveségnek el vesztetted _fia_ leheté erröl _gondolkodni_ és ettöl nem rettegni 


VIII Tudomány

Hogy ez a veszedelem _sok_  _megtörténik_ 
és azokal is _aki_ erröl _kevés_  _gondolkodik_ 

E _megtörténik_ mind azokal _aki_  _idő_ nintsen a penitentziára _halál_ elött vagy a 
  _ki_  _idő_ lévén penitentziát nem _tart_ vagy _ha_  _tart_ is nem ugy a mint _kell_ : 
  _meghalván_ az üdveséghez valo szükséges _készület_ nélkül erre az _ok_ valo nózve is _int_ minket _oly_  _gyakorta_ az Isten _fia_ lássátok vigyázatok és _imádkozik_ mert nem _tud_ 
 mikor légyen az _idő_ vigyázatok mert nem _tud_ se a napját se az _óra_ Legyetek 
  _kész_ mert _olyankor_  _eljön_ a mikor meg nem gondolnátok A mit pedig néktek mondok mindnyájoknak mondom vigyázatok


 _IX_ Tudomány

Hogy _gyakorta_  _kell_  _gondolkodni_ ahalálrol
az _ítélet_ és _örökkévaloság_ 

Ez a _nagy_ módgya _hogy_ el lehesen _kerülni_ a _közönséges_ valo veszedelmet _aki_ valoságal _gondolkodik_ az Isten _ítélet_  _tart_ avétekben valo _esés_ vagy _hogy_  _abban_ maradgyon _ha_ tsak _kevés_  _idő_ is erre abölcs _int_ minket és mindenkor az emberek 
 elméjiben _kell_ ezeknek lenni Minden _cselekedet_  _megemlékezik_ az utolso vegedröl és _soha_ sem _fog_ vétkezni az _ifjú_ igen _kevés_  _gondolkodik_ ezekröl _te_ pedig _fia_  _gondolkodik_ ezekröl azért _hogy_ az Isten _ítélet_ valo _gondolat_ a vétektöl _elfordít_ 


X Tudomány

Hogy az _isten_ magáért és szeretetböl
 _kell_ szolgálni

Noha a _halál_ az _ítélet_ és az _örökkévaloság_ valo _gondolat_ szükségesek legyenek is a jó _erkölcs_  _mindazonáltal_ tsak _abban_ meg nem _kell_ állapodni tsak a szolgákhoz _illik_ a _félelem_ valo szolgálat _de_ a nemesi lelkek az _isten_ szeretetböl szolgályák és azért mert _érdemel_  _hogy_ szeresék _tisztel_ és szolgállyák a _félelem_ is jó _de_ ne légyen tsak magánoson a szeretetnek _kell_ el végezni a mit a _félelem_  _elkezd_  _ó_ ’ _fia_  _hogy_ lehetne egy nemes léleknek más képen szolgálni _hanem_ szeretettel egy olyan _isten_  _aki_ magában _oly_ szeretetre méltó _aki_ vette minden _java_ és _aki_ várja mindazt a mit valaha remélhet


XI Tudomány

Hogy el _kell_ rendelni minden _cselekedet_ 
és az a rend az Isten _törvény_ légyen a _Krisztus_ 
példájára és _tudomány_ nézve és nem avilág
se nem a mások példájokra és szokásokra
nézve

Ez igen _közönséges_ bé vett mondás az emberek _között_  _hogy_ ugy _kell_  _cselekedni_ mint mások és azt adgyák _ok_  _cselekedet_ mert a világ illyen ez a _szokás_ és _hogy_ sokan _eszerint_  _cselekedik_ ez a _tartás_ nem jó _csalárd_ és veszedelmes nem az _ember_  _kell_  _követni_ 
  _hanem_ az _isten_ a világ _tele_  _tévelygés_ az emberek akár kik legyenek azok magokot _megcsal_ az Isten maga az _igazság_ azért adta _törvény_  _hogy_ a _szerint_  _él_ a _Krisztus_ az ö Fiát azért _elküld_  _hogy_ minket _tanít_ azt parantsollya _hogy_  _ő_  _hallgat_ ezt a rendet _kell_  _követni_ Hogy azok mondgya szent _Hieronimus_ nem _követ_ atévelygö sokaságot akik magokot az _igazság_  _tanítvány_ vallyák lenni _bátor_ lehet azt _követni_ az _ki_ azt mondotta _hogy_ ö az út az _élet_ és az _igazság_ az olyan _soha_ el nem tévelyedik _aki_ az _igazság_  _követ_ ne _követ_  _tehát_ avilágot se amások szokásat vagy példáját ne _tekint_ semmi _cselekedet_ az emberek _ítélet_  _hanem_ az Isten _törvény_ a _Krisztus_ és az Anyaszent egyház mit _tanít_ a mely anyaszent egyházat parantsollya _hogy_  _hallgat_ és semmit olyat ne _cselekedik_ a mi _ellenkezhetik_ ezel a meg változhatatlan rendel


XII Tudomány

Hogy a világ minden _ítélet_ és _tudomány_ 
meg tsalatkozik

Ezt az _igazság_  _könnyű_ meg mutatni

A világ _örökös_  _boldogság_ az _gazdagság_  _tart_ azokot _buzgóság_  _óhajt_ és mindenek felet azokot _keres_ 

A pedig _bizonyos_  _hogy_ a _gazdagság_ az _ember_  _boldog_ nem _tehet_ azok _gyakorta_ az üdveségre valo akadályok a valoságos _gazdagság_ a _hogy_ az _isten_  _bírhat_ 

A világ azt _tart_  _hogy_ tsak az _érzékenységbeli_  _dolog_  _megelégíthet_ az _ember_ és az _élet_  _gyönyörűség_ 

A pedig _bizonyos_  _hogy_ tsak a jó _erkölcs_  _feltaláltatik_ az állando _gyönyörűség_ 

A világ olyanokban _tart_ a _becsület_ a mellyek nem méltók a _becsület_ ugy mint a nagy _hír_ névben méltoságokban a nagy rendben az emberek _tisztelet_ 

A pedig _bizonyos_  _hogy_ a valoságos _becsület_ ajó _erkölcs_ áll és attol meg válhatatlan

A világ _abban_  _tart_ abátorságot és nagyságot _hogy_ a _megbántás_ el ne szenvedgye és _bosszú_ állyon

A pedig _bizonyos_  _hogy_ a _bátorság_ a _megbocsátás_ áll vagy pediglen az Isten _fia_ nem volt _bátor_ a midön a _kereszt_ az üldözöiért _könyörög_ vagy magát _megcsal_ a midön azt 
 parantsolta _hogy_ az _ellenség_ szeresük A _kettő_  _közül_  _egyik_ meg tsallya magát mondgya szent _Bernard_ vagy az Isten _fia_ vagy avilág az Isten _fia_ pedig maga az _igazság_  _aki_ magát meg nem tsalhattya a világ _megcsal_  _tehát_ magát a mely minden _tudomány_  _tévelygés_ vagyon nem _ő_  _kell_  _tehát_  _követni_  _hanem_ akristust


XIII Tudomány

Hogy a _földi_  _dolog_ meg _kell_ vetni és tsak
az _isten_  _kell_ ragaszkodni

Igen is _kedves_  _fia_ valami evilágban vagyon a tsak _hiábavalóság_ nintsen semmi állandó 
 tsak az Isten és az _isten_  _hiábavalóság_  _hiábavalóság_ és minden _hiábavalóság_ minden valami itt vagyon atsak semmi a mind tsak el mulik valamint az árnyék és a _füst_  _ezért_ is mondgya a szent Apostol _hogy_ mindeneket meg vetet és mindent ugy _tekint_ 
 mint a _ganéj_ azért _hogy_ a _Krisztus_ meg nyerhese A _kedves_  _tanítvány_ pedig minden 
  _hív_ azt _kiált_ Ne szerésetek avilágot se azt a mi avilágban vagyon _aki_ avilágot szereti az az _isten_ nem szereti mert valami evilágban vagyon a tsak a _test_  _kívánság_ a szemeknek _bujálkodás_ és az _élet_  _kevélység_ A világ el mulik és annak kivánságais 
 válasz mondgya szent Agoston vagy az _idő_  _tartó_  _dolog_ szeresed és el mulyál az _idő_ vagy az _örökös_  _jó_ szeresed _hogy_  _örökké_  _élhet_ az _isten_ 


Utolso Rész

A végig valo meg maradásrol

E _kedves_  _fia_ aleg utolso _intés_ a melyet adok néked a _te_  _oktatás_  _befejezés_  _-e_ mind nagyob mind szükségeseb a _többi_ mit _használ_ ajó _erkölcs_ uttyában valo menetel _hogy_  _ha_  _abban_ végig meg nem maradnak a végig meg maradás _megkoronáz_ ajó _élet_ az is _megjutalmaztat_ a végezi el az üdveségnek nagy munkáját és _elkezdet_ velünk az _örökös_  _boldogság_ 

Igen nagy _boldogság_ az _ifjúság_ az Isten _kegyelem_ valo _hűség_ és valamely rendben menetelkor a jó _erkölcs_  _megtartás_  _de_  _irtóztató_  _boldogtalanság_ a midön _elfelejt_ az Isten szolgálattyára valo nagy _kötelesség_ és _visszaélvén_ az ö _irgalmasság_ vett _kegyelem_ nyomorultul el _hagy_  _ő_  _hogy_ a rosz _erkölcs_  _követ_  _ó_ ’ _fia_ vigyáz 
 erre a nyomoruságra _jaj_ azoknak mondgya a _bölcs_  _aki_ el vesztették abékeséges _tűrés_ és _aki_  _elhagy_ az _igaz_ utakot és a _horgas_ utakra _tér_ mit _cselekedik_ a midön látogatni _kezd_ az ur igen is _fia_ mit fognak mondani az Isten _ítélet_  _irtóztató_ napján a midön meg fogja nékik mutatni nagyságát és sokaságát _kegyelem_ és szemekre _hány_ vétkes _hálaadatlanság_  _hűségtelenség_ szolgálattyában valo álhatatlanságokot a vakságot a melyel _ő_ el _hagy_ ö _aki_ minden _jó_  _kútfő_ és üdveségeknek 
  _osztogató_  _jobb_ let volna mondgya szent Péter meg nem üsmérni az _igazság_ utát _hogy_ sem a meg üsmérés után viszá _térni_ a nékik _adat_ szent parantsolattol

A _bizonyos_  _hogy_ az _ifjúság_ valo jó _élet_ szükséges ajó vég _elérés_  _de_ az is _bizonyos_  _hogy_ azt nem _követ_  _gyakorta_ ugy _történik_ az _ember_ valamint láttyuk a _fa_ a melyek szép virágokot _hoz_  _tavasz_  _de_  _ősz_  _gyümölcs_ nintsen rajtok Az _írás_  _sok_ olyan példát _ad_  _elöben_ a melyekben meg láthattyuk _hogy_  _sok_ számuak jó _erkölcsű_ lévén _ifjúkor_ ugyan meg is maradtanak _abban_  _holt_  _de_ olyanok példáit is _eléhoz_  _aki_ végig meg nem maradtanak _abban_  _hogy_ az _ember_ meg mutasa mitsoda szorgalmatoságal _kell_ lenni állandonak ajó uton

Ezt meg _bizonyít_ a _Joás_  _király_ példája a melyet _gyakorta_  _eléhoz_  _aki_ is a jó _erkölcs_  _élvén_ továb _negyvenesztendős_  _kor_ az után nyomorultul _esik_ a rosz _erkölcs_ és a _bálványozás_ 

 _de_  _eziránt_ a Salamon példája _irtóztató_ 


 Ennek a _fejedelem_ az Isten _sok_  _rendkívül_ valo _kegyelem_  _kedvez_  _ő_ a szüléi igen nagy _gond_ nevelték volt fel ajó _erkölcs_ valamint maga mondgya Ennek _ifjúság_ 
 szent volt az Isten azt az _irgalmasság_ mutatta volt _hozzá_  _hogy_ véle _beszél_ és szabadságot adot volt néki _hogy_ tölle mindent _kérhet_ 

A _ki_ is a _kérés_  _oly_  _okos_ és jó _erkölcsű_ volt _hogy_  _gazdagság_ nem _kér_ se _gyönyörűség_ : se _dicsőség_ se semmit olyat a melyet az _ifjú_ szoktak _oly_ igen _óhajtani_  _hanem_ tsak _jó_  _erkölcs_ és _bölcsesség_ 

Ez az _isten_  _oly_ igen _megtetszik_  _hogy_ olyan _bölcsesség_  _ad_ néki a melyel felyül _halad_ mind az elötte mind az utánna valo _ember_ Igen nagy _bölcsesség_  _eltölt_  _élet_ nagyob részit nagy jó _erkölcs_ az _isten_  _kedv_ az emberek _tisztel_ és tsak nem _imád_ mindenünnen meléje _gyülekezik_  _hogy_  _bölcsesség_  _hallhat_ a népit nagy _okosság_  _igazgat_  _tanítván_ azt az Isten szolgalattyára _okos_  _beszéd_ és a szent _könyv_  _által_ a melyeket _ír_ a szent Lélek sugarlásából mind ezek után (- _fia_  _ki_  _elhitethet_ magával _hogy_  _ha_ a szentirás nem mondaná) mind ezek a _csoda_ és _kegyelem_ után ez a _csodálatos_  _ember_ nyomorultul meg _esik_ a mely rettentö veszedelemben veté Ez a nagy világoság meg homályosodot ez a _csodálatos_  _bölcsesség_  _meghagy_ magát tsalatni és ez a nagy elme a mely _bölcs_ volt minden _halandó_ az aszszonyok szeretetire adván szivét tsak _kevés_  _idő_ alat el veszti 
 minden _bölcsesség_ és _oly_ vakságban _esik_  _hogy_  _bálványoz_ik_ a _bálványozó_ aszonyival együt és annyi féle _isten_  _imád_ valahány féle _bálványozó_  _feleség_ valának

 _ó_ ! mely nagy vagy _te_  _ember_ nyomoruság ! _ó_ ! _gyarlóság_  _ó_ ! _ember_ álhatatlanság _kicsoda_ ne rettegne az illyen rettentö példára _hogy_  _ha_ az olyan nagy jó _erkölcs_  _oly_ nagyon _megesik_ mitöl nem _tarthat_ a _közönséges_ és _középszerű_ jó _erkölcs_  Jaj ujontában azoknak akik az álhatatoságot el vesztették és akik _elhagy_ az jó _erkölcs_ uttyát _hogy_ a _feslettség_ uttyát _követ_ 


  _kedves_  _fia_  _megtanul_ ebböl apéldábol _hogy_  _félelem_ és rettegésel _keres_ 
 üdveségünket vigyázunk mindenkor magunkra és magunknak ne _hisz_ A _ki_ azt álittya maga felöl _hogy_  _fent_ áll vigyázon _hogy_  _él_  _esik_ azt nem mondgya az _írás_  _hogy_  _aki_ 
  _elkezd_  _hanem_  _aki_ végig meg marad üdvezülni fog

Hogy ezt a veszedelmet _elkerülhet_ ezekre a modokra vigyáz


  _I_ Hüségel _kell_ lenni az Isten malasztihoz valamint ezt szentül mondgya a _tridentinumi_ szent _koncílium_ 

Hogy _ha_ mi el nem mulattyuk az Isten _kegyelem_ el végezi _mibennünk_ a jó _cselekedet_ a melyet _elkezdet_ munkálkodván _mibennünk_ az akaratot és a végben vitelt

2 Mindenkor alázatoságban _kell_  _élni_  _félelem_ és a magunkhoz valo _kételkedés_ a jó 
  _cselekedet_ munkájában mert ugyan azon _koncílium_ szent _tanítás_  _szerint_ ámbár Mindennek _erős_ reménségel _kell_ is lenni az Isten segittségében _mindazonáltal_ azok akik azt _gondol_  _hogy_  _fennáll_ : vigyázanak _hogy_ meg ne _esik_ és üdveségeken munkálodgyanak _félelem_ és rettegésel a munkakban a vigyázásokban az alamisnálkodásban az _imádság_ az _isten_ valo ajándékban a _böjtölés_ és atisztaságban mert mint _hogy_ még a _dicsőség_ nem mentenek _ha_ nem tsak reménlik _abban_  _élni_ azért rettegniek is _kell_ a _test_ a világal és az _ördög_ valo viaskodástol a melyben _győzedelmes_ nem lehetnek _hogy_  _ha_ tsak az Isten _kegyelem_ az Apostolnak nem _engedelmeskedik_  _aki_ azt mondgya _hogy_ ne atest _szerint_  _él_ mert _ha_ a _test_  _szerint_  _él_  _meghal_  _de_  _ha_ a lélekel meg sanyargattyuk a _test_  _cselekedet_  _él_ 

3 Hogy nagy szorgalmatoságal _kell_ vigyázni _öt_  _dolog_ 1 el _kell_  _kerülni_ az Isten _megbántás_ valo veszedelmes alkalmatoságokot mert _aki_ aveszedelmet nem _kerül_  _abban_  _esik_ 2 a vallás béli lágyságban nem _kell_  _esni_ mert az avétekre viszen 3 El _kell_  _kerülni_ az _elhagyás_ vétkit _főképpen_ azokot a melyek _ellenkezik_ a mi rendünknek _kötelesség_ az illyenben _gyakorta_  _megcsal_ magokat ajó _erkölcsű_  _aki_  _elhagy_  _különös_  _kötelesség_ amelyekre nem vigyáznak 4 meg _kell_ magát _őrizni_ a _titkos_ maga felöl valo sokat állitástol a mely _könnyű_ szivárkozik az áitatosághoz 5 El _kell_  _kerülni_ a _bocsánandó_ 
 véteknek sokaságát a melyeket _ha_ el mulattyák a _halálos_ vétkekre viszen A _ki_ a _kevés_  _fogyatkozás_  _megvet_ lassanként el _esik_ 

4 Gyakorta _kell_ meg visgálnod lelkednek állapottyát annak szokásit _hajlandóság_  _hogy_ meg üsmérhesed azokot a melyek roszak és azokot meg jobbithassad erre valo nézve _gyakorta_ meg _kell_ visgálnod magadot és meg ujitani _belső_ magadot _hogy_ uj _erő_ vehess az Isten szolgálattyára _olvas_  _gyakorta_ a _feljebbvaló_  _intés_ és a _keresztényi_  _tudomány_ 
 végtire a végig valo meg maradást az _isten_  _kell_  _kérni_ minden nap Ennek a nagy _jó_ el nyerésiért mondotta az Ur _hogy_ vigyázni és _imádkozni_  _kell_  _hogy_ mindenkor _imádkozni_  _kell_  _soha_ attol meg nem _kell_ szünni


 Szent Agoston azt mondgya _hogy_ a végig valo meg maradást az _imádság_ adgyák meg És a második _Arauscianumi_  _koncílium_ arra _tanít_  _hogy_ a _hív_ és a szenteknek mindenkor _kell_  _kérni_ az _isten_ segittségit _hogy_ a jó véget _elérhet_ vagy a jó _cselekedet_  _gyakorolhat_ 

Oh ! _fia_ mely _boldog_ lész _hogy_  _ha_ még _ifjúság_  _elkezdvén_ az _isten_ szolgálni egész 
  _élet_ azt mondod nékie _Dávid_ Isten _tanít_ engem _ifjúság_  _fogvást_ és mind ez _idő_  _beszél_  _csoda_ Én vénségemig s’ _őszülés_ : Isten ne _elhagy_ engem

Végtire _kedves_  _olvas_  _megemlékezik_ arol _hogy_ az _élet_ el mulik a _halál_  _jön_ és az _örökkévaloság_  _közelget_ az _élet_ olyan mint egy szem pillantás és az _örökkévaloság_ attol a szem pillantástol _függ_  _ó_ ! szem pillantás _ó_ ’ _örökkévaloság_  _fordít_ leg aláb ezt a szem pillantást a _teremtő_ szolgálattyára _aki_  _örökké_  _tartó_ szolgálatot _érdem_  _tőle_ adgyuk magunkot egészen ehalando _élet_ annak az _imádandó_  _jóság_  _aki_ egészen nékünk adgya 
 magát: az _örökös_  _élet_ semi el ne valaszhason _soha_ az ö szolgálattyátol _kicsoda_ választhat el minket a _Krisztus_ szeretetétöl mondgya az Apostol _ó_  _isten_ ! meg ne _enged_ azt _hanem_  _megad_ azt szent _irgalmasság_  _hogy_ a mi sziveink veled _örökös_  _megegyesül_ és _hogy_ ate szent akaratodot _követvén_ mindenekben nagy _hív_ állando szeretettel szeresünk tégedet ez _élet_  _hogy_  _örökös_ szerethesünk _imádhat_ és áldhasunk a mennyegben _ahol_  _él_ és uralkodol örökon öröké

Amen

V é g _-e_ 



AZ _ifjú_  _kalauz_ 
AZ ISTEN UTTYÁBAN

Az _Szentírás_ és az Sz Atyákbol Szedegetett
 _keresztényi_  _oktatás_ 


 _öt_ SZAKASZRA _osztva_ 


Ut detur parvulis astutia: adolescenti scientia
et intellectus prov 1

1744

†

Ajánlom _fiúisten_ Sz _felség_ ezt
az _érdemtelen_  _kis_ munkámot

Néked ajánlom _ó_ lelkeknek ura ezt az munkámot _tetőlled_  _jön_ mennyen is viszá _hozzá_ mert néked _ajánlván_ ollyat adok néked az mely _tied_ minden képpen az _te_ segittségedel akarom _elkezdeni_ és reménlem _hogy_ segittségedet adod nékem mert _dicséret_ akarom magyar nyelvre _fordítani_  _ó_  _isten_ vedd _kedves_ ajándékodot és meg ne vessed azt _érdemtelen_ voltáért annak _aki_  _teneked_ adgya és adgyad _hogy_ az _te_ sz _oktatás_  _gyümölcs_  _teremt_ azoknak szivekben az kik ezt _olvas_  _beszél_ uram az ö sziveknek akkor mikor ezek az _betű_  _beszél_ azö szemeknek igen szükséges uram _hogy_ az _ifjú_ lelkeken meg mutasad _erő_  _irgalmasság_  _nagy_ része az _ifjúság_  _akkor_  _elhagy_ a midön _kell_  _elkezdeni_ szolgálatodot el is felejtik azt az _kötés_ mellyet _tesz_ veled az _keresztség_ és azt az _megbecsülhetetlen_ malasztot mellyet vettek az _te_ véghetetlen _jóság_  _ó_ ! szenttséges _üdvözítő_ ne _enged_ el veszni azokot az lelkeket mellyeket _drága_ véreddel váltottál megh és _aki_  _üdvösséges_ annyi szeretetett mutattál _megtart_ öket szolgálatodban ne _enged_  _hogy_  _meghajt_  _térd_ az _Baal_ elött és _hogy_ el ne veszessék magokot ez meg romlott világnak mérgével ujisd meg papjaidnak szivekben azt az szeretetet az mellyel voltál az _ifjúság_ üdveségekhez és alázatos szivel _kér_  _ad_  _kegyelem_ nékem _hogy_ ezen _előtte_  _érdemtelen_ munkám és azon _idő_ mellyet _abban_  _tölt_ légyen _kegyes_  _Jézus_  _dicsőség_ 


 _elöljáró_  _beszéd_ 

Kegyes _olvasó_ 

Ez az _könyv_ nem _kíván_  _hosszú_  _elöljáró_  _beszéd_ mivel midön _idegen_ nyelvböl magyarra akartam _fordítani_ az én meg válto _Jézus_ segittségével Szándékom nem _egyéb_ vala _hanem_  _hogy_ az ö Sz Nevének _dicsőség_ és az _ifjú_ lelki _haszon_ légyen: az _isten_ szent _kegyelem_ és az _bujdosás_  _idő_ adván alkalmatoságot erre _hogy_ szomoruságal muló _idő_  _haszontalan_ ne _tölt_ és _egyszersmind_ ezen munkám magam _oktatás_ is _fordul_ az _ifjú_ fel _talál_  _ebben_ az _könyv_ Elöször minémü _ösztön_  _kötelez_ öket az jó _erkölcs_ masodszor: mi moddal _kell_ azt meg nyerni _harmad_ ennek _keresés_ micsoda akadállyokot _talál_ negyedszer minémü jó _erkölcs_ szükségesek nékiek Ötödször miképpen lehesen nékiek _jó_ választást _tenni_  _élet_ rendiben

Nem nékem _hanem_ neked _kell_  _ítélet_  _tenni_  _kegyes_  _olvasó_ ezen _könyv_  _haszon_ és mivel az _ifjú_  _oktatás_ valo reménlem _hogy_  _hasznos_  _ítél_ annyival is inkáb mivel az mellyeket _foglal_ magában _inkább_ az _Szentírás_ vagy az sz attyák _írás_ vannak _ki_ szedegetve

 _kedves_  _fia_ ezen _könyv_  _kér_  _olvas_ ollyan szándékal _hogy_  _megtanulhat_ az mi szükséges üdveségedre az az _hogy_ mint szolgálhasad azt az kinek mindenel _tartozik_  _olvas_ az _tanulás_  _kedv_  _figyelmetesség_ és rendel meg _gondolván_ azt _hogy_ nem én _tanít_  _hanem_ az Isten mivel ö _tanít_  _bennünket_ az _Szentírás_ és az sz attyáknak _írás_  _olvas_  _tisztelet_ és szeretettel _keres_ az _igazán_ valo _bölcsesség_ és _megtalál_ meg _találván_ 
  _dicsőít_ az _isten_ mert azt ö adgya danti mihi sapientiam dabo gloriam és _fordít_ azt az Isten _dicsőség_ és lelked üdveségire az mellyet adgyon meg néked az _dicsőség_ lévö _Jézus_ -


†


Az _ifjú_  _kalauz_ ~


Az Isten Uttyában 
 _keresztényi_  _oktatás_ adó Attya _beszéd_ 
az ö _fia_ 


ELSÖ SZAKASZ

Hogy micsoda _ok_  _kötelez_ az _ember_ az jó
 _erkölcs_ adni magokot _ifjúság_ 


Elsö Resz

Kérdés Mi végre _teremtetik_ az _ember_ 

Felelet Mind azok _között_ az mit az _ember_ szükséges tudni mindenek felet azon végnek meg üsmérését az mellyért van ezen az világon mert mivel _értelmes_  _teremt_ állat mindeneket _kelletik_ néki _oly_ végre munkálodni az mellyet el _érvén_  _abban_  _találhat_ szerencséjit és _boldogság_  _de_ azon végre nem munkálkodhatik _hogy_  _ha_ ollyan üsmerettsége nem lesz az mely _indít_ és _ösztönöz_ azon utnak _keresés_ az mellyen azt el érheti az mely _ember_ az maga utolso végit nem _tud_ : nem _különbözik_ az _oktalan_ állattol mert _csak_ az _jelenvaló_ az _megfogható_ és _érzékenység_  _illető_  _tekint_ az _oktalan_ állatok _hasonlatosság_ az melyben ezeknél annál is nyomorultab mert azokban ezek magokhoz _illendő_  _boldogság_  _talál_ mellyekben az _ember_ nem _hogy_ nyugodalmat _de_  _csak_ nyughatatlanságokat és vég nélkül valo nyomoruságokot _talál_ 

Ezen _tudatlanság_  _következik_  _kedves_  _fia_ az _ember_ minden mértékletlensége és az ö _élet_  _feslettség_ mert nem _ismervén_ az maga mennyei _eredet_ sem azon nemes és mennyei végét az melyre _teremtő_ rendeltetet minden elméjit az _halandó_  _élet_  _java_  _birtok_  _függesztvén_ azt _feljebb_ nem _emel_ és _csakúgy_  _él_ az _föld_ mint _ha_ az _földi_  _élet_  _teremtetik_ 

 _és_ valamint _hogy_ szánakozásra mélto volna egy _király_ az _király_ páltza és _korona_ viselésére született fia _ha_ még is _csak_ egy szegény _ember_  _ház_ akarna lakni minden _tudatlanság_ és paraszti munkában _foglalatoskodván_ aval _megelégedik_  _hogy_  _együgyűség_  _keres_  _élet_  _homlok_ veritékivel: nem _gondolkodván_ pedig arrol az mire született _bizonyára_ annál nagyob szánakodásra mélto az _ember_ az _ki_ az _isten_  _örökkévaló_ uralkodásra és _fiúi_ méltoságra rendeltetvén még is ezen _teremtés_  _boldog_ végét _elfelejt_ és az _föld_ ragaszkodván _ily_ nagy _dicsőségű_  _boldogság_ az mely _teremtő_ néki _készíttet_ magát meg foszttya

Arra akarván _tehát_ tégedet _édes_  _fia_  _inteni_  _hogy_ még _ifjúság_ az jó _erkölcs_  _foglalatoskodik_  _először_ is azt adom _elöben_  _hogy_ mi vagy és mire rendeltettél _kívánván_ tégedet _abból_ az veszedelmes _tudatlanság_ fel ébreszteni a mely _oly_  _közönséges_ az emberek _köz_  _oly_ vélekedesben is vagyok _hogy_ az utolso végedet _megismervén_  _buzgóság_  _fog_ azután _fohászkodni_ és még most _idő_ minden _tehetség_ azon lészesz _hogy_ azt _elérhet_ 


  _három_  _dolog_ adok azért _elöben_  _kedves_  _fia_  _aki_  _soha_ el ne feletkezél _tudniillik_ mivagy _ki_ tett tégedet azzá a mi vagy és miért _teremt_ 

Elöször _meggondol_  _tehát_  _hogy_  _ember_ vagy az az _ész_ és _értelem_  _felékesíttetik_ lélekböl _csodálat_ méltó _test_ állasz az Isten _kép_  _teremtetik_ és minden _teremt_ állatok felet valo vagy


 Másodszor _meggondol_ azt _hogy_ nem vagy magadnak munkája mert az lehetetlen _dolog_  _hanem_ mástol vetted a mi vagy _de_  _ki_  _hanem_ attol az _ki_ az _ég_ és az _föld_  _teremt_  _aki_ mindenek _ered_ ugyan is ö _formál_  _test_ az anyád méhében és _hatalmasság_  _teremt_ lelkedet és igy az Isten munkája lévén az Isten az _te_ attyád és az _föld_ lévö atyádon _kívül_ vagyon még egy az _ég_ az kinek mindenel _tartozik_ 


 Harmadszor _megfontol_ miért _teremt_ az Isten erre vigyáz _fia_ mert ugyan is miért és mi végre _gondol_  _hogy_ az Isten _hoz_ téged az világra

 _k_ Én eddig azt véltem _hogy_ azért vagyok ez világon _hogy_ az _gyönyörködtetés_ és _kedv_  _keresés_  _él_  _kincs_ és _jószág_ szerezek _de_  _talán_ inkáb azért _hogy_  _hírnév_  _keres_ 

 _f_ Távul légyen szerelmes _fia_ ez az _gondolat_  _tőle_ vagy mi nemes _és_  _drága_ az Isten elöt az _te_ lelked _hogy_ azt _csak_  _ily_  _csekély_  _és_ mulando _dolog_ rendelte volna _keserűség_  _fordul_ az _gyönyörűség_ az _gazdagság_ el vész _füst_ megyen az nagy _hírnév_ az _hosszas_  _élet_ akarodé _tehát_ vetni _boldogság_ nem _gondolkodván_ az más _élet_  _ha_ ez ugy van nem _különböztetik_ az _oktalan_ állattól _hát_ az a nemes lélek az kit az Isten adot néked _eszik_  _értelem_ és akarattal _felékesíttetik_ mindennek meg üsmérésére alkalmatosá tett vallyon nem mutattyaé meg néked _hogy_ nagyob és _feljebbvaló_ végre _teremt_  visgáld meg _test_ rendelésit annak _egyenes_ állását _felkel_  _fej_ és szemeidet az _ég_ nézésére _csak_  _abból_ is meg látod _hogy_ nem az _föld_  _teremt_ nem ugy mint az _oktalan_ állatok kik _csak_ az _föld_ néznek


 Pronaque cùm spectent animalia caetera terram
os homini sublime dedit Coelumque tueri
jussit et erectos _ad_ sidera tollere vultus

 _kedves_  _fia_  _te_ pedig az menynek _birtok_  _teremt_ ót van _lakóhely_  _onnét_ vetted _eredet_ az _ég_  _jön_ ugyan oda viszá is _kell_  _térni_ lelkednek

 _k_ Vallyon ugyan gondolhatnáé valaki _hogy_ az _ég_ valo _teremt_ állatok ugy mint az _csillag_ és az napnak látása az _isten_  _oly_ szép munkája 
  és mind az az mi nagy és 
  _csodálatos_ tészi _boldog_ az _ember_ az _ég_ 

 _f_  _bizonyára_  _egy_ sem _tehet_  _boldog_ ezek _közül_ az Isten elöt mert mind aláb valok léven nálad szolgálatodra s’ nem _boldogság_  _teremtetik_ egy szoval _meggondol_  _hogy_ minden világi _teremt_ állatok _közül_ akár mely nagy és _csodálatos_ legyen az _de_ nem _tehet_ tegedet _boldog_ mert nem is _teremt_ az Isten tégedet ezekért _hanem_  _csak_ egyedül magáért _hogy_  _önnönmaga_ néked adván véle _él_ az mennyekben az leg szebb _teremt_ állattyát nem _ítélvén_ méltonak _hozzá_ magát adta néked _boldogság_ azért is adot néked az maga _kép_  _teremt_ lelket és ugyan attol is vagyon _hogy_ ez _soha_ az világi _jó_  _bírás_ meg nem elégszik s’ _abban_ meg nem nyugszik mellyet _élet_ minden napjaiban _tapasztalhat_ 
  minden nap

Ugyan is _tehát_ ujonnan is mondom nem az _teremt_ állatokért alkattál _kedves_  _fia_  _hanem_ ezeknek _teremtő_ az _ki_ az _te_ utolso véged s’ nem az _hogy_ az _teremt_ állatokal meg _elégedik_  _hanem_  _hogy_ az _isten_ az _örökkévaló_  _boldogság_  _megegyesülvén_ ezen _ember_ elmétöl _megfoghatatlan_  _boldogság_ uralkodgyál ez az _te_ rendelt veged s’ örököd mellyet az _te_ mennyei attyád készitet néked magadban szálván _tehát_ visgáld meg ezen _két_  _dolog_ 

Elöször mit _csinál_ eddig azon vég _elérés_ az melyre az _isten_ rendeltettél ez volté szívednek _kívánság_ igyekeztélé magadot _érdemes_  _tenni_ annak _elérés_  _jaj_  _talán_ még arrol _illendő_ nem is _gondolkozik_ és vétkes _élet_ attol _talán_ el is távoztál azokot _követvén_ kik _hát_  _fordít_ azon _boldog_  _lakóhely_ az melyben _hívattatik_ mennyei attyoktól _ó_  _ember_ vakság mely nagy vagy ! _ó_ szerelmes _fia_ mint szánom nyomoruságodot _ha_ teis _ebben_  _találtatik_ 

Másodszor Gondold meg mit _kelletik_  _cselekedni_ azon _boldog_ végért az melyre _hívattatik_ vallyon ugyan sokáig fogszé még _oly_  _feledékenység_  _élni_  _édes_  _haza_ s’ meg nem emlékezvén az _ég_  _ó_ mennyei _boldogság_ fia _ki_ az _ég_  _jön_ és ugyan azért _teremt_  _ó_  _ember_ mondgya _Chrysologus_ sz péter mi _köz_ az _föld_ mivel magadban meg üsmered _hogy_ az _ég_  _jön_ mikor azt mondod mi atyánk _ki_ vagy az mennyékben az _ég_ valo _eredet_  _tartozik_ mennyei képen _élni_  _különben_  _élvén_ az _ég_ meg veted és _kisebbség_  _tesz_ mennyei _eredet_  _fordít_  _tehát_ elmédet arra _kedves_  _fia_  _hogy_  _teremtés_  _boldog_ végit _elérhet_ minden _tehetség_ azon lévén _hogy_ az Isten _fiúi_ méltosághoz _illendő_  _élet_  _él_ mivel arra vagy rendeltetve _hogy_ az mennyei _boldogság_  _bírván_ az _isten_  _megegyezik_ ezt pedig az téged _örökké_  _elveszthető_ vétek _elkerülés_ és az jó _erkölcs_  _gyakorlás_  _megérhet_  _csak_ egyedül ezek is vezethetnek tégedet jó végednek uttyára


Második Resz
Az _keresztség_  _kegyelem_ valo _hivatal_ és ennek
 _kötelesség_ 

Hogy _ha_ arra az nagy méltoságu végre _teremtetvén_  _köteleztetik_ az Isten szolgálattyára nem aláb valo _kötelesség_  _tartozik_ néki azon modért mellyet adot _hogy_ azt az _boldog_ véget _elérhet_ ez az a nagy _kegyelem_ melyet tett veled midön az _kereszténység_  _hív_  _hogy_ az egész _ember_ nemzetre az _bűn_  _ered_ veszedelemböl az _keresztség_  _által_ meg menttsen tégedet

Erre _figyelmez_  _kedves_  _fia_  _hogy_  _megérthet_  _jól_ ezen _megbecsülhetetlen_ malasztnak nagyságát mert igen szükséges ezt meg üsmérni még _ifjúság_ az _keresztény_  _között_  _közönséges_  _eláradt_ nyomoruságok _eltávoztatás_ nézve mivel ezeknek nagyob része nem _tud_ mit _tesz_ az _keresztényi_  _hivatal_ és az _keresztényi_ név mire _kötelez_ öket _abból_ is _következik_  _hivatal_ valo _ellenkező_  _élet_ az _isten_  _kér_  _hogy_ erre vigyáz


 _I_ Articulus
Az _keresztényi_  _hivatal_ mi voltárol és _hogy_ micsoda
nagy _kegyelem_ légyen az a kit az Isten arra _hív_ 

 _k_ Miböl áll _tehát_ az _kereszténység_ és mit _foglal_ magában

 _f_ Szerelmes _fia_ az Isten _kegyelem_  _hívattatván_ az _kereszténység_ igen is szükséges _hogy_ meg üsmérjed azon nagy _kegyelem_ mellyet tett ö sz _felség_ veled _keresztség_ napján

Az _keresztség_ meg mosattattál az _Jézus_  _Krisztus_ vérének _érdem_  _által_ az _eredendő_  _bűn_ mocskábol 
  _ki_ vétettél az átok alol az mely alat vala az _ember_ nemzet az vétekért meg szabaditattál az _ördög_  _hatalom_ 
 neved az Isten _fia_  _közé_  _íratott_ az meg váltonak _tanítvány_ lettél az Isten atyádá lett és az _Jézus_  _Krisztus_ mesteredé az ö példája _szerint_  _kell_  _hát_  _intézni_  _élet_ az _anyaszentegyház_ anyád _gyanánt_  _kell_  _tartani_ az angyalokot _gondviselő_ az szenteket _érte_  _esedező_ az _isten_  _templom_ lettél mivel szent malaszttya _által_  _benne_ lakik _birodalom_ adta néked az _örökkévaló_  _ország_ melynek _birtok_  _örökké_  _elesik_  _ha_ az _Krisztus_ és az ö anyaszent egyházának _tag_ nem lettél volna az mellyen _kívül_ is nem _adatik_ üdveség _de_  _ebben_ lepvén az _Krisztus_ valo _hit_ világoságával meg világositattál az ö _tanítás_  _oktattatik_ azö _drágalátos_ szent _test_ és vérével _tápláltatik_ az ö malasztya _által_ vezettetel ugy _hogy_ üdveségednek el nyerésire minden modot adot _ó_ mely nagy meltoságu _tehát_ az _keresztényi_  _hivatal_ ! mely nagy _hálaadás_  _tartozik_ veled _ily_ nagy _kegyelem_  _tevő_  _isten_ 

Ezen _kívül_  _figyelmez_ még erre is _először_  _hogy_ az Isten _ezzel_ az _kegyelem_ nem _tartozik_ néked _hanem_  _ingyen_ valo _irgalmasság_ tett _ily_ nagy jót veled nem az _igazság_  _cselekedet_ mellyeket _cselekedik_ mondgya sz pál _hanem_ az ö _irgalmasság_  _megtart_ minket az ujonnan valo születésnek _fürdő_ és az sz leleknek meg ujitása _által_ mellyet _kitölt_ mi reánk _bőség_ az _Jézus_  _Krisztus_ az mi _megtartó_ általa 
 

Másodszor _megfontol_  _hogy_ ezen Isten _kegyelem_ nélkül _soha_ nem üdvezülhetnél mert _hív_ nélkül és az _közönséges_ anyaszent egyházon _kívül_ nem _adatván_ üdveség _hova_ lettél volna _ha_ az Isten illyen _irgalmasság_ nem _cselekedik_ veled

Harmadszor _megemlékezik_ arrol _hogy_ ezt az pogány _ország_ nagy setéttségben _tudatlanság_ és vétkekben elö _sok_ millium _ember_ nem mutatta sem annyi számu _eretnek_ az kik ámbár meg legyenek _keresztelve_  _de_ az vakságban _él_ az _közönséges_ anyaszent egyház _hit_ el szakadván azoknak _ki_ nem nyilatkoztatta mert ugyan is ezen anyaszent egyház _oszlop_ és _erősség_ az _igazság_ 
 _megfontol_ mondám mért nem vagy _tehát_ azok _közül_  miért rendelte az Isten _hogy_ inkáb _te_ születessél _keresztény_  _ország_  _hogy_ sem mások és még az mi nagyob az _anyaszentegyház_  _kebel_ légy _ahol_ az Isten _titok_ és _mindaz_ az mik az üdveségedre szükségesek _taníttatik_ mikor _megérdemel_ ezen _kegyelem_ az _isten_  s’ mely nagy _boldogság_  _tulajdoníthat_  _kedves_  _fia_ az Isten _ily_ nagy _jóság_ rajtunk valo _tapasztalás_ mely _boldog_ vagyunk _ó_  _Izrael_ mert az mi _isten_  _kitetszik_ nyilatkoztatva vannak nálunk _ó_ mely _boldog_ vagyunk _hogy_ az Isten maga _irgalmasság_ az ö _titok_ éssz akarattyának meg üsmérésére _hív_  _bennünket_ nem _cselekedik_ ezt az egész világal 
 és ugyan is miért _cselekedik_ ezt inkáb velünk mint másokal  _ó_  _édes_  _fia_ leheté azt az _isten_ nem szeretni az _ki_  _hozzá_ annyi szeretetet mutatott

Szent ágoston mondgya _Theodosius_  _császár_ felöl _hogy_ az _föld_ valo uralkodásánál nagyob _boldogság_  _tart_ azt _hogy_ az anyaszent egyháznak _tag_ volt


 _II_ Articulus
Az _keresztény_  _hivatal_ nagyságárol

 _k_ Nagyoké _tehát_ az _keresztényi_  _kötelesség_ 

 _f_ Ha az _kereszténység_ valo _hivatal_  _ily_ nagy _kegyelem_  _könnyű_  _elítélhet_  _hogy_ nagyok _kötelesség_ légy _figyelmetesség_ és _megtanul_ azokot

Elöször _tartozik_  _hinni_  _erős_ mind azon _igazság_ az mellyeket az Isten az _önnön_ szent fia _által_  _ki_ nyilatkoztatot nékünk az mellyek négy részre _osztatik_ : _tudniillik_ az _hit_  _titok_ azon szent _fia_  _oktatás_  _által_  _elöben_  _adat_  _jószágos_  _cselekedet_ rendei az _jó_  _megjutalmaztatás_ és az roszaknak _megbüntetés_ ugyan azért is _megkeresztel_  _hogy_ ezeket _hinni_  _megfogad_ mivel _keresztség_ elöt _megkérdezvén_ az pap _ha_ hiszelé Atyában _fiú_ és szent lélek _isten_ és ezen _kérdés_ után _hit_ az _keresztatya_  _felelet_  _által_  _megbizonyít_  _de_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ azon _hit_  _erős_  _bátor_ és _hathatós_  _kell_ lenni _erős_ az az semmi _hitágazat_ ne _kételkedik_  _bátor_ az az _hogy_ annak az emberek elöt valo meg valásában meg ne pirully _hathatós_  _tudniillik_  _hogy_ az _élet_  _megegyezvén_  _hit_ ezt _cselekedet_ meg ne homályosittsad azok példájira _ki_ szállyal vallyák az _Krisztus_  _de_  _cselekedet_ meg _tagad_ 

Masodszor az _keresztényi_ vallás _kötelez_ tegedet _hogy_ az _ördög_ és minden _cselekedet_ ellene mondgy mert az pap _kérdezvén_  _tőle_  _ha_ ellene mondaszé az _ördög_ minden pompainak és minden _cselekedet_ azt _felel_  _hogy_ ellene mondasz _ó_ szerelmes _fia_ gondolkodtálé valaha erröl s tudodé minek mondottál ellene nyilván valo _fogadás_  _tesz_  _hogy_  _soha_ nem _követ_ az _ördög_ az ö pompáit az az ez világnak _java_ s’ _gyönyörűség_ mellyeknek szereteti _által_  _igyekezik_ el veszteni az _ember_ azokot nem fogod szeretni _fogadás_  _tesz_  _hogy_ el _kerül_ az ö _cselekedet_  _tudniillik_ az _bűn_ az kinek is ö az _kezdő_ ezen _fogadás_ pedig az _anyaszentegyház_ az _isten_  _tesz_ az angyalok elöt _ebben_ pedig sz agoston _tanítás_  _szerint_ nem az _ember_  _hanem_ az _isten_  _beszél_ az angyalok voltak _bizonyság_ és _feljegyző_  _beszéd_ s erre _gond_ is viselnek az _ég_  _köteleztetik_  _tehát_  _fogadás_ meg _tartani_ és mivel ellene mondottál az _ördög_ szoval mondgy ellene mostanában szelid _élet_ és az jó _cselekedet_  _gyakorlás_  _ha_  _hit_ meg nem akarod szegni 
 _kedves_  _fia_ igy cselekedtélé eddig vagy is leg aláb _ezután_  _ekképpen_ cselekszelé lehetneé _az_ az _ellenség_ viszá menned az kinek _oly_ nyilvánságosan mondottál ellene

Quid tibi cum pompis diaboli quibus renuntiasti 
Quid tibi Cum pompis diaboli amator Christi 

Harmadszor _kötelez_ tégedet az _keresztényi_ vallás az _tiszta_  _élet_ az _halál_ inkáb _kerülvén_ a _bűn_ minden _keresztényi_  _jó_  _cselekedet_  _foglalatoskodik_ mivel erre valo nézve _tesz_ reád az pap _keresztség_ után az _fehér_ ruhát mondván vedd el ezen _fehér_ ruhát mellyet mocsok nélkül vigyed az Isten széki _elébe_ 
 és ugyan ennek _fehérség_  _juttat_  _ész_  _hogy_  _belső_  _kell_ meg _tartani_ azt a _tisztaság_ az melyben részesült lelked az _keresztség_ el ne feletkezél _tehát_ ezen szokrol meg emlékezvén mi fogh tegedet _követni_ az _ítélet_  _ha_ azon ártatlanságot _bűnös_  _élet_ meg mocskolod ugyan is azon _fehér_ ruha lészen _ítélő_ azon az _irtóztató_ napon az a pap _aki_  _megkeresztel_  _ellene_ fel _kel_ és az _keresztség_ vett malaszt _visszaélés_  _bosszúállás_  _kér_ az _isten_ mely _iránt_  _íme_ egy szép példát _előhoz_  _Karthágó_ városaban vala egy muritus nevü _diakónus_  _Elpidophorus_ pedig ezen városnak _bíró_ lévén az _ki_ ezen _diakónus_ vette vala fel az _keresztség_  _de_ azután _hogy_ arianusá lön _elébe_  _hívat_ az _diakónus_  _hogy_  _hit_ vallást _tesz_ elötte el mene ezen _diakónus_ és magával el vivé _keresztség_ alkalmatoságával az _bíró_ tett _fehér_ ruhát és azt mindenek elött fel mutatván mondá néki _íme_  _ó_ álnokságnak szolgája azon _fehér_  _köntös_ mely az utolso napon vádolni fogh tégedet az Isten elöt nagyon _gond_ viseltem rea _bizonyság_  _tesz_ az _hit_ valo el szakadásodrol és az pokolnak mélységeben fogh tégedet szállitani ez vala _tisztaság_  _jel_  _hogy_  _megkereszteltetvén_  _bűn_ meg mosogattattál _de_ ugyan ez fogja annál is nagyob _kín_ szenvedtetni veled az _örökkévaló_  _tűz_ 
 


Harmadik Rész
Hogy az Isten _kíván_ és _kedvel_  _kiváltképpen_ 
az _ifjú_ szolgálattyát

 _k_ Vallyon ugyan az _ifjú_ szolgálattya _kedves_ az Isten elött

 _f_ Igen is _kíván_ az Isten _hogy_  _ő_  _ily_  _ifjúkor_ szolgállyad _kiváltképpen_ valo _kedves_ elötte az _ifjú_ szolgálattya ezt pedig _három_  _dolog_ mutatom meg néked

Elöször az _ifjúság_  _idő_ az _élet_  _kezdet_ lévén _bizonyos_  _hogy_ az Isten mindennek sengéjit és _kezdet_  _kíván_ ugyan azért is az _ótörvény_  _szerint_ mindennémü _földi_  _gyümölcs_ sengéjét az állatok ugy az emberek _között_ is az elsö szülöttek vagy néki áldoztattak vagy az _templom_  _őelőtte_ fel mutattattak _ezáltal_  _ki_ nyilatkoztatván _hogy_ ámbár mindeneknek _egyaránt_ ura legyen is _mindazonáltal_  _kiváltképpen_  _kedvel_ az _első_ ugy mint ollyakot az mellyekel mindenek felet _tartozik_ ö néki az _hálaadás_  _jel_  _kívánván_ ezeket mellyekböl világoson _következik_  _hogy_ az _ifjúság_  _idő_ az _élet_  _kezdet_ és elsö része lévén _tartozik_ aval az _isten_  _oly_  _ok_ az mellyek nem _közönséges_ az _élet_  _egyéb_ részeivel és azt _kíván_  _hogy_ az _ifjúság_  _őelőtte_ bé mutatassék és az ö _hív_ szolgálattyára _fordíttatik_ 

Masodszor az _ifjúság_  _idő_  _kedves_ az Isten elöt mert _természet_  _szerint_ szolván az _élet_ az _tiszta_ része nem lévén még annyira meg romolva az rosz _erkölcs_ és még azon _idő_ se az roszat annyira nem üsméri se annak _követés_ annyi alkalmatosága és _tehetség_ nincsen az _ember_ az világi _élet_ vett _csalárd_ szokások még annyira _által_ nem hatották elméjét se annyira meg nem bomlottak _hajlandóság_ és _erkölcs_ az _gonosz_  _társaság_  _által_ mint az emberek szoktak _koros_ állapottyokban _megbomlani_ ezek felet az _keresztség_ vett malasztnak mint egy _frissesség_  _kedves_ tészi az Isten elöt az _ifjú_ leg aláb azokot kik lábok alá nem _tapod_ azon malasztot és _bűn_ egész _élet_  _által_ meg nem mocskollyák az ártatlanságnak _fehér_ ruháját az _igaz_  _fia_  _hogy_  _sokszor_ nagy _feslettség_  _találtatik_ az _ifjú_  _de_ ez _ellenkező_ azon rendel mellyet maga az _természet_ szabot adván az _élet_ ezen elsö _idő_ részül az szelid elmét és az artatlan _erkölcs_ melyre nézve annál is inkáb vétkesebek azok az kik az magok _feslettség_ és _gonoszság_  _által_ meg vesztik azon jó _tulajdonság_ az mellyet az _természet_ adot nékiek _megtanulván_ és _oly_  _kor_  _futván_ az _gonosz_ után az midön az _természet_  _csak_ az szelidcségre és az ártatlanságra _tanít_ öket

Harmadszor Az mely _ok_ meg mutattya _hogy_ az Isten _kiváltképpen_  _kíván_  _ifjúság_ valo szolgálatodot mert ez az _idő_ az az melyben leg töb alkalmatoság _adatik_ az _őhozzá_ valo szeretetednek meg mutatására mert _ebben_ az _idő_  _elkezdődvén_ azon _kísért_ mellyek _ingerel_ ellene mondani az ö szolgálattyának és szeretetinek erre még az _te_ elsö _erő_ lévö _hajlandóság_ is _ingerel_  _ehhez_  _járul_ az veled _társalkodó_ rosz példái és _gonosz_  _tanács_ az kik veled _egyidősű_ erre _ingereltetik_ az _te_ lelked _ellenség_ az _ki_ minden _erő_ arra _fordítván_  _hogy_ tegedet az Isten szolgálattyátol _elfordít_ és magáévá _tesz_ méltán lehet ezen _idő_ az proba és _harc_  _idő_  _hívni_ mivel _ebben_  _kell_ meg mutatnod _hogy_  _igazán_ és álhatatosan szereted _isten_  _tudniillik_  _ha_  _bátor_ viseled magadot ezen elsö _ostrom_ mert se az _békességes_  _idő_ nem tettzik _ki_ az vitézség se _ellenség_ nélkül nem nyilatkoztatik _ki_ az _bátorság_ se nem nagy _dolog_ roszat nem mivelni az midön arra nem _adatik_ alkalmatoság _de_ az Isten szolgálattya _elhagyás_  _ingerlő_  _ifjúság_ ellene allani az _gonosz_ és az _bűn_ el _kerülni_ ebböl _ki_ tettzik jó _erkölcs_ és ugyan is valoságos _jel_  _hogy_ az _isten_ mindenek felet szereted 
 

Meg láthatod ezekböl szerelmes _fia_  _hogy_  _kiváltképpen_ az _ifjú_ szolgálattyát _kedvel_ az Isten és _hogy_ néki _kedves_ áldozatot nem adhatz mint _ha_ ezen _idő_ az ö szolgálattyára 
  _fordítván_ az _bűn_  _elkerülés_  _foglalatoskodik_  _igazán_ mondgya egy _bölcs_  _tanító_  _hogy_ az kik iffiukorokban magokot _meggyőz_ és az _bűn_  _kísértet_  _ellenáll_  _hogy_ magokot az Isten szolgálattyára adhasák néki _áldozván_  _ifjúság_  _élő_  _kedves_ és _tiszta_  _ostya_ áldoznak ö néki ezt _kedves_  _fia_  _soha_ el nem felejtvén _jól_  _feljegyez_ elmédben


negyedik Resz
Hogy az Isten _kiváltképpen_ szereti az _ifjúság_ és
 _örömest_ mutattya _hozzá_ malaszttyát

 _k_ Hát ugyan annyira _kedves_ az Isten elöt az _ifjúság_ 

 _f_ Szerelmes _fia_  _nemcsak_ azt _kíván_ az Isten _hogy_  _ifjúság_ szolgállyad _de_  _kiváltképpen_  _ebben_ az _idő_  _kedvelvén_ téged nagyob _hajlandóság_ mutattya _hozzá_  _kegyelem_ mint másban _hogy_ tegedet segittsen szolgálattyára és arra _hathatós_ vihessen

Kivált képen _-e_  _három_ renden lévöket segitti az Isten maga malaszttyával _tudniillik_ az _gyenge_  _együgyű_ az az az kik az roszat annyira nem üsmérik és az alázatosokot

 _kiváltképpen_ segitti mondám az _gyenge_ : mert _inkább_ azokban tettzik _ki_ az ö malaszttyának _erő_ az _együgyű_ mert az _gonosz_ annyira nem üsmérvén nem _oly_  _gyakran_  _ellenáll_ az Isten nékiek nyujtot malaszttyanak az _Szentírás_  _szerint_ az Isten meg nem veti az _együgyű_ és nem segiti az _gonosz_ Az alazatosakot mert valamint _hogy_ az _kevélység_  _tulajdonság_  _hogy_ legg inkáb _meggátol_ az Isten malaszttyát ugy _ellenben_ azt az alázatoság _által_ várhattyuk magunkra az _Szentírás_ azt _tanítvány_  _hogy_ az Isten ellene áll az _kevély_ és _kegyelem_ adgya az alázatosnak 
 

Ezen _három_  _tulajdonság_  _közönséges_  _feltaláltatik_ az _ifjúság_  _nemcsak_  _test_  _hanem_ még elméjében is _gyenge_ lévén mivel az _dolog_ nem üsmérvén se azokot nem _gyakorolván_ még az _ítélet_ meg nem ért se akarattya nem _oly_  _hathatós_ azokban az mellyek az ö _java_  _ellenkezhetik_ 

Edgyügyüsége töb vagyon mert az _gonosz_ annyira nem üsméri se _abban_ annyi _különbözés_ nem _tud_  _tenni_ mint az _idős_  _korú_ az _ifjúság_ az alázatoság is _bő_  _találtatik_ nagyob _hajlandóság_ lévén az _engedelmesség_ és az mások _által_ valo vezéreltetésre _ha_ pedig (:az mint azt _gyakran_  _tapasztal_ :) _akaratosság_ látunk az _ifjú_ elmékben ez az _rendkívül_ valo _feslettség_ származik az mely _önnönmaga_ az _természet_ rendit _megbont_ 

Világoson _következik_ ezekböl _hogy_ az Isten _kedvel_ meg mutatni az maga _jóság_ azokban _aki_ erre legh több Legh több szűkségek van _ha_ magokat méltatlanná nem teszik _örömest_  _közöl_ malaszttyát az _ifjú_ az _jó_ való _gondolat_ súgárlása _által_ és szűkséges segitségéket is nyújt az jó _erkölcs_  _kívánás_ és _gyakorlás_ úgy _tudniillik_ : _hogy_  _ha_  _ők_ is _élet_  _feslettség_  _által_ a _feljebb_  _ír_ Isten malasztival nem _ellenkezik_ és _az_ magokat _érdemtelen_ nem _tesz_  _ifjúság_ ártatlanságát elméjek _gonoszság_ és vetkeknek sokaságával meg nem szeplösittik

Ezen valoság _megbizonyítás_  _elég_ az mit naponként _tapasztal_ mert ugyan is szerelmes _fia_ menyén vannak akik _ifjúkor_  _kikelvén_ nagy változásokat _tapasztal_ nem _érezvén_ magokban annyi malaszttyát az _isten_ mint _ifjúság_ mert akkor a sz: sugárlások _gyakor_ az _jóindulat_ és _kívánság_  _közönséges_ vóltak: az _gonosz_  _iszonyodván_ az jót _kedvel_  _kedves_ ós _könnyű_ lévén nálok az jó _erkölcs_  _gyakorlás_ 

 _de_ mind ezek _megváltozván_ akkor láttyák _hogy_ a jó súgárlások ritkábbak az vétektöl annyira nem _iszonyodik_ az _ájtatosság_  _meghidegedik_ és _talán_  _teljesség_ el is óltatott Ezen szomorúságra méltó változást _tapasztalván_ méltán sohajthattyák az el múlt _idő_ és az el vesztet _kegyelem_  _felkiáltván_  _Jób_  _kicsoda_ adhattya nékem azt a _kegyelem_  _hogy_ meg lássam az el múlt _idő_ és viszsza mehessek arra az állapotra melybe vóltam _ifjúság_ mert akkor velem vólt az Ur 
 az _őkegyelme_ szűntelen való segitsége _által_ 

Szomorúán _tapasztal_ magában ezen változást sz: Agoston Gyónás _könyv_ mondván _hogy_  _ifjúkor_  _betegség_  _esvén_ igen nagy _buzgóság_  _kíván_ a sz: _keresztség_  _de_ ezt _bizonyos_  _ok_ nézve _elhalasztván_ 
 és már _harmincesztendős_  _kor_  _ismét_ újjabb _betegség_  _esvén_ már akkor nem is _gondolkodik_  _felőle_ 
 Oh _kedves_  _fia_ adgya Isten _hogy_  _soha_ ne _érez_ illyen változást és mind most mind _idős_  _kor_ lehess az Isten _kegyelem_ 

Ha _kíván_ tovább is _hogy_ az _isten_ az _ifjúság_ való szeretetit meg mútassam visgáld meg úgyan erre nézve mit _csinál_ az Isten fia ez világon létében Mert _azonkívül_  _hogy_  _gyermek_ lőtt és maga akarattyából _különbrendű_  _idő_  _általmegy_ (:noha _csak_ rajta állott _hogy_  _emberkor_  _jön_  _-e_ világra:) az _ember_ való _társalkodás_ menyi szeretetit mútatta az _ifjúság_ egy néhány _helyütt_  _bizonyít_ az _evangélium_ : a midőn _tudniillik_ magához _hív_ a _gyermek_ parancsolta _hogy_  _enged_  _hozzá_ menni a _kisded_ 
 _megfeddezvén_ azokat _aki_ nem akarák vala _engedni_  _hozzá_ való meneteleket: mondván nékiek _hogy_ illyeneké az Isten _ország_ és nagy szeretetböl _megölelvén_ őket 
 el nem _bocsát_ magátúl _hanem_  _kéz_ reájok _tévén_ meg áldá őket

A _csodálatos_  _gyógyítás_ is mind inkább _ifjú_  _követ_ illyen vala _Kána_  _Galilea_ Várossában azon _főember_ fia az _ki_ már _haldoklik_ S: Joan: _c_ 4 illyen vala egy más kit az _gonosz_ Lélek _kínoz_ Sz: Math: 17 a századosnak szolgája és a _Cánánéa_  _tartománybeli_ aszszony 
 Leánya _három_ tölle _feltámasztott_  _hall_  _közül_  _kettő_  _ifjú_ vólt ugy mint az _Jairus_ Leánya és az _özvegyasszony_ fia _harmadik_ Lázár _aki_ is nem _koros_ vólt az _tizenkét_ Apostol _között_  _János_ az _ki_  _ifjú_ vólt inkább szerette

Egy szóval nem lehet nagyobb _bizonyság_ látni az _Krisztus_ szeretetinek az _ifjú_ mint ezen _következendő_  _két_  _dolog_ Első a midőn minket _bizonyos_ tészen _hogy_ valaki egy illyen _gyermek_  _gond_ fel veszi az én Nevembe én nekem veszi fel _gond_ 
 

Második a midőn _oly_  _iszonyú_  _fenyeget_ az _kisdedek-megbotránkoztató_  _tudniillik_ akik öket vétekben _ejt_ mondván: _hogy_ valaki _megbotránkoztat_ valamellyet a _kicsiny_  _közül_ kik _énbennem_  _hisz_  _jobb_ vólna annak _hogy_ egy _malomkő_  _köt_ az nyakára _és_ a _tenger_ mélységébe vettetnék 
 Nem _de_ nem _elég_ nagy _jel_ é ez az _Krisztus_ szeretetinek az _ifjú_ a midon _ily_  _fenyegetés_ szól azokhoz akik az ő szolgálattyából el akarják őket _fordítani_ : midőn azért _ily_ nyilvánsággal látod mind ezekböl az Isten szeretetit az _ifjú_ lehetne é néked _megtagadni_ az _őhozzá_ való szeretetedet és szolgálatodat mely _bizonyára_ nem lehet _hogy_  _hacsak_ az _irtóztató_  _háládatlanság_  _bűn_ nem akarsz _esni_ 


Őtődik Rész
Hogy azok akik _ifjúkor_ nem adgyák magokat az Isten
szolgálattyára nagy _kisebbség_ és rövidséget _tesz_ az

 _isten_ 

 _k_ : Szükséges é _tehát_  _hogy_ most _ifjúság_ adgyam magamat az Isten szolgálattyára _holott_ már meg ért _kor_ sem lesz _késő_ 

 _f_ : Szerelmes _fia_ Isten _őriz_ tégedet az illyen az emberek _között_  _közönséges_  _de_  _felettébb_ is vétkes _gondolat_ mert minek útánna már meg mútattam vólna néked menyibe _kedvel_ és _kíván_ az Isten az _ifjú_ szolgálattyát menyibe szereti őket és _hozzá_ mútattya _kiváltképpen_ való malasztit szólgálattyára _híván_ öket ebböl _következik_  _hogy_  _ő_  _felettébb_ is _megbánt_ és néki nagy rővidséget _tesz_  _ha_ magadat szolgálattyától el vonnád és az ő szeretetinek mellyet _kegyelem_ az _ifjúság_ mútat meg nem felelnél _de_ mivel ezt nem lehet _elégséges_ el hitetni az _ifjú_  _íme_ világosabban adom _elöben_  _figyelmez_ azért ezen _három_  _dolog_ 

Elsödször _ha_ az _ifjúság_  _idő_ az Isten szolgálattyára nem _fordít_ el akarod _tehát_ ö tölle venni az _kéz_  _között_ lévö _bizonyos_  _idő_  _bizonytalan_ akarván néki adni a melynek _elérés_ nem vagy _bizonyos_ és _jövendő_ lévén azon _idő_ níncs _hatalom_  _adomány_ ez lenne _tehát_  _első_  _grádics_  _hálaadatlanság_ mert úgyan is azt _ígér_  _hogy_  _idős_  _kor_ szolgálni fogod _isten_  _ki_ mondotta néked _hogy_ sokáig _él_ és az _holnapi_ nap _elérés_  _bizonytalan_ lévén _hogy_ lehecz _bizonyos_  _abban_  _hogy_ még 10 _esztendő_  _él_  _több_ láthatni _húsz-huszonöt_ esztendőskorokig meg _halni_ mint sem azon fellyül és mivel _bizonytalan_ vagy _élet_  _hosszúság_ nem _de_ nem nagy rövidséget _tesz_ é _hát_ az _isten_  _oly_  _idő_  _ígérvén_ néki a mely nincs _hatalom_ a midön az _jelenvaló_  _megtagad_ ö tölle _kedves_  _fia_  _beszéd_  _szerint_  _cselekvő_ vallyon nem akarjáké meg csalni az _isten_ és nem mútattyáké meg _hogy_ semmi jó szándékok nincs az ő szolgálattyára a midőn _igyekezet_ véghez vitelét _oly_  _idő_  _halaszt_ a mellyet _talán_  _soha_ el sem _ér_ 

Másodszor az Isten szolgálattyara _eltökélt_ szándékod _halasztás_  _nemcsak_  _bizonytalan_  _idő_ akarnál adni az _isten_  _de_ az _jelenvaló_  _ifjúság_ ugy mint a _jobb_  _igyekezik_ meg _tartani_  _hogy_ alább valót _ad_ néki mert úgyan is ezen _idő_ még az vétkek _által_ nem annyira fertőztetett meg és _ugyanezért_ az Isten előtt valo _kedves_  _idő_ nem akarván az ö szolgálattyára _fordítani_  _oly_  _idő_ szánsz néki a melybe mindenek _ellene_  _támad_  _hogy_ alkalmatlanná _tesz_ az jó _erkölcs_  _gyakorlás_ Az _test_  _együtt_ nevelkedö alkalmatlanságokat _ér_ úgy mint az _betegség_ a _bűnös_ meg rőgzőtt szokásokat a világi _dolog_  _sok_ féle _baj_ a világi _jó_  _keresés_  _okozott_ nyughatatlanságokat ennek _feslett_ szokásit mivel sz: _János_ mondása _szerint_ az egész világ _gonosz_  _helyheztet_ és _csak_ az múlatság _gyönyörködtetés_  _gazdagság_ és nagyra vágyás útán sohajtván az _üdvösség_ és az őrőkké valóságról nem _gondolkodik_ mint _ha_ nem is vólna 
 Mind ezek _meggátol_ az _te_  _üdvösség_ és _teljesség_  _elfordít_ tégedet az Isten szolgálattyától _ha_ vigyázatlan lészel _ha_  _ifjúság_ az _bűn_ el nem kerűlőd és az jó _erkölcs_ nem _gyakorol_  _Itild_ ez ezekből menyire _megbánt_  _isten_  _ha_ más _idő_  _halaszt_ szolgálattyát _de_ még é sem _elég_ mert ugyan is

Harmadszor: Mely _irtóztató_  _dolog_ és az _isten_ tett rövidségnek úndokságát menyibe _tetéz_ az _hogy_ az _isten_ nem akarván adni _ifjúság_  _csak_ akkor akarod szolgálni _ő_ minek útánna mindennémű _gyönyörködtetés_ meg elégedvén és rosz _hajlandóság_  _megelégítvén_  _ifjúkor_  _feslett_  _erkölcs_  _követ_ el annyira _hogy_ az Isten szolgálattyára szánt _idő_ nem _egyéb_ azon _idő_ maradékjánál az mellyet az úndokságokba és az _ördög_ szolgálattyába _tölt_ Oh szerelmes _fia_ veszedé észre az illyen véteknek úndokságát és a tégedet _teremtő_  _isten_ nézö _cselekedet_ méltatlanságát 
 Az _te_ Lelked Isten _templom_ és _te_ nem akarod azt néki szentelni _hanem_ mínek útánna az _ördög_  _által_  _megfertőztet_ és számos vétkekkel meg mocskoltad vólna

Egész _élet_ az Isten szolgálattyában _kell_  _tölteni_ még is annak az _első_ és _jobb_ részét az _ördög_ akarod adni _csak_ azt szánván az _isten_ az melyben már az vétekre is alkalmatlanná lettél Leheté _ily_ méltatlan _dolog_  _követni_  Ugyan is mit mondanál _oly_  _ember_ felől _aki_ egy _fejedelem_ asztalára _csak_ az _eb_ és sertésektől maradott _hulladék_ akarna fel _tenni_  _irtóztató_ mondanád ezt _de_ meg sem írtózol ezt _isten_  _iránt_ sokkal vétkesebben _követni_ azon _idő_ szánván az ö szolgálattyára a melybe már meg nem elegitheted úndok _kívánság_ az mellyeket _barom_ módgyára _követ_  _ifjúság_ Nem _de_ nem _becstelenít_  _ezzel_  _isten_  és _ha_ annyira panaszolkodik az _ótestamentum_ azok ellen akik _megfertőztetett_  _kenyér_  _tesz_  _oltár_ 
 menyire nem fogh panaszolkodni _ellene_  _aki_ mindennémü úndokságokkal _megfertőztetett_  _idő_ maradékját szántad az ö szolgálattyára  _hogy_  _ha_ meg átkozza azokat akik az áldozatoknak _jobb_ részét magoknak meg _tartván_ az roszszabb részét néki adgyák mondván: átkozott az _csalárd_ az _ki_  _ki_ vállaszsza az roszszat és az alább valóját _hogy_ azt áldozza az _isten_ 
 minemü átkát nem várhatod _hát_ magadra mivel _nemcsak_ az roszát áldozod nékie _de_ még _csak_ azt akarod adni az mi meg maradot az _te_  _feslett_  _ifjúság_ adná Isten ne látnok _oly_ nagy _foganat_ ennek az átoknak annyi _sok_ számu _ifjú_  _holott_ minden nap ezeket az veszedelmes példákot láttyuk az _hirtelen_  _halál_ az _isten_  _elhagyás_ az vétekben valo meg rögzés és más _egyéb_  _sok_ veszedelmek mellyeket _ó_ nagy Isten az _te_ méltán valo _harag_  _cselekedik_  _megbüntetvén_ mindennap azokot az kik tégedet _elhagy_ iffiukorokban azért _hogy_  _követhet_ az magok rosz _hajlandóság_ annyira meg is vetnek _hogy_  _csak_  _akkor_ akarnak szolgálni midön már magokot rabjává _tesz_ az véteknek az rosz _erkölcs_ és az _ördög_ 


Hatodik Rész
Hogy az Isten utállya az rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 
 _eziránt_ egy nehány példák

 _k_ Az Isten utállyaé az rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 

 _f_ Az Isten _hogy_ ne utálná azokot az kik meg vetik szolgálattyának _tisztelet_ kik szeretetire _kegyelem_ nem _hajt_ söt még azt meg vetik az Isten utállya az _bűnös_ aversor impium azok ellen pedig jobban meg mutattya _aki_ inkáb szeretet és az kik _kegyelem_  _visszaél_ mivel az _megbántódik_ szeretet _harag_  _fordul_ és az meg vetet _jóság_  _gyakorta_  _gyűlölség_ szép _három_ példát _hoz_ néked elö az _Szentírás_ mellyekböl _ki_ tettzik mint _gyűlöl_ Isten az rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 

Elsö az _Júdás_  _két_  _fia_ az _ki_ fia vala _Jákob_  _Júdás_ vala négy fia az _két_ elsö igen _gonosz_  _természetű_ valának az _első_ neve _Her_ fuit quoque _Her_ primogenitus _Júda_ nequam in conspectu Domini et ab eo occisus _est_ az másikának vala neve _Onan_ ezt is meg 
 ölé az Isten az mocskos véteknek _cselekedet_ idcirco percussit eum _dominus_ eo quod rem detestabilem faceret

Második az _főpap_  _Éli_  _két_  _fia_ elsö _Ophni_ második phiné ezt az _két_  _ifjú_ az apjok az _templom_ szolgálattyára rendelte vala _de_ roszul viselek magokot az népen nagy _igazságtalanság_  _követ_  _több_ vévén rajta mint sem _kívántatik_ annyira is magokra _gerjeszt_ az Isten _harag_  _hogy_ samuelt az attyokhoz _küldvén_ azt _üzen_ néki _hogy_ mivel el mulatta _fia_ meg _inteni_ azért _bosszú_ állya az mely is példájul légyen maradékjának az _főpapság_ nemzéttségiböl _ki_ vészi maradéka _öregség_ nem _jut_ maradékának nagyob része még _ifjúkor_ meg _hal_ az _két_ fia _Ophni_ és phiné egy napon _megölet_ mind ezek bé tellyesedének az apjok is azon az napon meg _hal_  _ó_ micsoda nyomoruságot nem _okoz_ egy _família_ az _ifjúság_ valo rosz _élet_ 

Az _harmadik_ példa az _Dávid_  _király_  _fia_ ámnonról ezen _ifjú_  _fejedelem_ meg nem zabolázván szivinek _fertelmes_ szeretetit el is felejteté véle mivel _tartozik_ az _természet_  _tisztátalan_ szeretetre vivé _ő_ az _testvér_ attyafiához _de_ mint _hogy_  _kérelem_ meg nem nyerheté _kívánság_ azért _erőszak_  _bánik_ véle _két_  _irtóztató_ vétket _cselekedvén_ egy szers mind _de_  _csakhamar_ meg mutatá az _isten_  _igazság_ mely utálatos volna elötte az _ifjú_  _fejedelem_  _élet_ mivel _két_  _esztendő_ azután _testvér_ attyafiátol _Absolon_  _megölet_  _ó_ Isten mely rettenetesek az _te_  _ítélet_ 

 _kedves_  _fia_ ez az _három_ példa világosan meg mutattya mint _gyűlöl_ Isten az rosz _erkölcsű_  _de_ arra vigyáz _hogy_ az elsö és az _harmadik_ példában az Isten az _tisztátalan_ vétekért _megbüntet_ az _ifjú_ az másodikában pedig az szolgálattyának el mulatásáért


Hetedik Resz
Hogy rend _szerint_ az _ifjúság_ valo _idő_  _függ_ 
az üdvesség

 _kedves_  _fia_ azt világosan meg akarnám veled értetni _hogy_ az _te_ üdveséged _inkább_ azon az _élet_  _függ_ az mellyet _él_  _ifjúkor_ adná Isten _hogy_ mind _te_ mind azok az kik veled _egyidősű_ meg foghatnák és _él_ felejtenék ezt az _igazság_ az mely is nincsen _tudva_ nagyob részinél az _ember_ az az _tudatlanság_ is _okoz_ sokaknak veszedelmit és _kárhozat_ 

 _k_ Mennyit látunk ollyanokot kik _ha_ szinte iffiukorokban _feslett_  _élet_  _él_ is _de_ azután _idő_ meg _tér_ és _megérett_ elmével _tud_ arol _gondolkodni_ 

 _f_ Az valo _hogy_ ollyanokot _elég_ látunk ugyan azért is _kell_  _irtózni_  _hogy_ ollyan példakot látz nem hallodé töllök mindennap az illyen _beszéd_  _ó_ én _isten_  _ha_ még _egyszer_  _ifjú_ lehetnék jobban meg _tud_  _becsülni_ azt az _idő_ látodé _fia_ micsoda sohajtásal _kíván_  _drága_  _idő_ és micsoda nehezen is _elhagy_  _ifjúság_ vet rosz szokásokot _de_  _hogy_ jobban _elhitethet_ veled ezt az _igazság_ az _Szentírás_  _tesz_  _elöben_ az melyben nem _kételkedhet_ mert _honnét_ vagyon az _hogy_ annyi _hely_  _int_ az _ifjú_  _hogy_  _idő_  _gondolkodik_ az üdveségröl nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ meg mutassa micsoda _drága_  _idő_ légyen az az üdveség _keresés_ azt mondgya _tehát_  _megemlékezik_ azte _teremtő_  _ifjúság_ mig az veszedelemnek napjai el nem _jön_ 
 az _példabeszéd_ azt mondgyák _hogy_ az _ifjú_ az ö uttyátol el nem _távozik_ még mikor meg vénheszik is 
 _Jeremiás_ propheta pedig azt mondgya _hogy_  _hasznos_  _ember_  _teher_  _hordozni_  _ifjúság_  _fogvást_ 
 az az jó _erkölcs_ adni magát és az Isten parancsolattyának _teher_ viselni

 _kedves_  _fia_  _figyelmez_ Salamonnak szep szavaira mellyekben _ekképpen_  _int_ tégedet _fia_  _ifjúság_  _fogvást_ szeressed az _tudomány_ és vénségedig _talál_  _bölcsesség_ mint _ha_ szántanál és vetnél ugy _járul_  _az_ és jó _gyümölcs_ várj attol mert noha ennek _keresés_  _kevés_  _idő_  _fárad_  _mindazonáltal_  _hamar_  _eszik_  _gyümölcs_ az _bölcsesség_ nehéz és _keserű_ azoknak az kik azt nem üsmerik az kik szépségit nem üsmérik nem fognak maradni véle az kik pedig meg üsmérik vélek fog maradni és az ur _elébe_ vezeti öket 
 az _huszonötödik_ részben azt mondgya azte _ifjúság_  _ha_ nem _gyűjt_ miképpen _talál_ azt meg vénségedben mind ezekböl _ki_ tettzik _hogy_ az sz lélek az _ember_ meg akarta üsmértetni _hogy_  _drága_ az _ifjúság_  _idő_ mint sem ök azt _becsül_ és attol az _idő_ is _függ_ ez _élet_ vagy az másban valo _boldogság_ vagy nyomoruságok _az_  _képest_ valamint aval _él_ mivel _bizonyos_ azok munkálkodnak üdveségekben kik az Isten _félelem_ és az ö parancsolattyának végben vitelében neveltettenek fel azok pedig kik _ebben_ az _félelem_ nem neveltettek vagy is attol _elfordul_ az rosz _erkölcs_  _követés_ azok magokot el vesztik

Ez az _igazság_  _két_  _fundamentum_ vagyon _építve_ elsö az _hogy_ azok kik az jó _erkölcs_  _követ_ iffiukorokban _könnyű_ meg is maradnak _abban_  _holt_  _ellenben_ meg azok kik az rosz _erkölcs_ adták magokot azon _idő_ nehezen _megtér_  _abból_ ugy is _történik_  _hogy_  _soha_ sem


Nyolczadik Rész
Hogy azok az kik az jó _erkölcs_  _foglal_ magokot _ifjú_ 
 _kor_ rend _szerint_ meg is _tart_ azt _könnyű_ egész
 _élet_ 

 _k_ Igazé az _hogy_ az _ifjúság_ vett jó vagy rosz _erkölcs_ sokáig meg marad

 _f_  _fia_ nincsen _különben_ mivel az _ifjúság_ vett szokások nehezen _elhagy_ ezt az _Szentírás_ is _bizonyít_ az _ifjú_ az ö uttyát el nem _hagy_ még mikor meg vénheszikis 
 mert azt _tapasztal_  _hogy_ az elsö _bevétel_ valaminek igen _hatalmas_  _benne_ és az _eleinte_ bé vett szokások _meggyökerezik_ az _ifjú_ azért is mondgya sz _Hieronimus_  _hogy_ azt nehéz _eltörölni_ az _ifjú_ elméjiböl az mit _először_ bé vészen az _Szentírás_ arra _int_  _hogy_ jó az _ifjú_  _idejekorán_ jó _élet_ adni magát Szent _Bernard_  _tanítás_  _szerint_ nem _kell_ más _ok_  _keresni_ miért látunk annyi _öregember_ az roszban meg rögzeni és jó _erkölcs_ nelkül szükölködni _ha_ nem _hogy_ azt nem _keres_ alkalmatos _idő_ 
 

Az _bizonyos_  _hogy_ az _kísért_  _között_  _kemény_ az testi _kívánság_ az melyben nem ollyan szapora az _győzedelem_ mint az _harc_  _tanít_ sz agoston 
 ez az _kísért_ meg is tántoritotta némelykor mondgya sz _Hieronimus_ az álhatatoságokot azoknak _aki_ az _kínzás_ meg nem gyözhetet 
 ámbár ez az _kísért_  _közönséges_ légyen is az _idős_  _korú_  _de_ az _bizonyos_  _hogy_  _gyakorlatos_ az _ifjú_ az kik is sz _Hieronimus_  _szerint_ mindenkor az _tisztaság_ valo _harc_ vannak _körül_ is lévén vétetve az véteknek alkalmatoságával és _ösztönöztetvén_ az _test_  _ösztön_  _hasonló_ az _tűz_ mely nehezen marad meg az igen nyers _fa_ alat 
 

Midön pedig az Isten _kegyelem_ az _ki_ is _kiváltképpen_ meg segitti az _ifjú_ az elsö _harc_  _győzedelmes_ lészesz az _többi_ azután _könnyű_  _meggyőz_ noha _mindazonáltal_  _holt_  _kell_ viaskodnod valamint az _Szentírás_ mondgya az _élet_ viaskodásból ál 
 

Ennek pedig az _ok_ az _hogy_ mentöl töb _győzedelem_ vész az _kísértet_ annál inkáb _fogyaszt_  _erő_ az Isten _kegyelem_ mentöl jobban _él_ annál _bő_ lészen rajtad 
 és az ollyan sziv melly az _győzedelem_ szokot nem nyomatik le _könnyű_ mert az ö _győzedelem_ ujab _erő_ adnak néki _Dávid_  _ifjúkor_  _addig_ viaskodot az _oroszlán_ és az _medve_  _hogy_ azután _meggyőz_ azt az _óriás_  _aki_ retteget az egész _Izrael_ népe

 _kedves_  _fia_  _ha_  _tud_ micsoda nyugodalmas és _csendes_ elmével _él_ azok kik serénységel viaskodnak iffiukorokban _gondol_ minden _tehetség_ azon lennél _hogy_  _megkóstolhat_ annak _édesség_ mit mond néked erre az _bölcs_  _fia_  _keres_ az _bölcsesség_ és _ki_ nyilatkoztatik néked és el ne bocsásad azt mert végezettre meg nyered az ö nyugodalmát és _fordul_ néked _öröm_ és lesznek _teneked_ az ö _béklyó_ nagy _erősség_ és az ö _kalodai_  _dicsőség_ ruhái 
 

Az Isten neveli _kegyelem_ és meg szaporittya áldását azokon kik _jól_  _él_ iffiukorokban és _megtart_ öket az jó uton jobban meg nem mutathatom néked ezt az _igazság_ mintha az _Szentírás_  _tesz_  _elöben_ az ur _ad_  _bölcsesség_ az ö szájából _tudomány_ és _értelem_ származik _de_  _nemcsak_ ö adgya _hanem_ még öis _tart_ azt meg _megőrizvén_ az _igaz_ utait és azoknak _ki_  _kegyelem_ vészen utokot _megtart_ 
 _ismét_ azt mondgya _fia_  _ha_ az _bölcsesség_ menend az _te_ szivedben és az _tudomány_ az _te_ elmédben _gyönyörűséges_ lészen az _tanács_  _megőriz_ téged és az _értelem_ meg _tart_ téged meg szabaditván téged az _gonosz_ utátol és az _gonoszságszóló_  _férfi_ és az _idegen_ aszszonyi állattol _ki_ az ö _beszéd_  _hízelkedik_  _hogy_ az jó utban _jár_ és az _igaz_ utát _követ_ 
 _fia_  _kér_  _hogy_ ezen _igazság_  _jól_ az szivedben végyed és azokot meg _tart_ 


Kilenczedik Resz
Az _Szentírás_ valo példák _az_ kik _jó_  _erkölcsű_ 
lévén _ifjúság_  _abban_ meg is maradtanak _holt_ 

 _k_ nagy _öröm_ szeretnék valamely példát tudni ollyanokrol kik végig meg maradtak volna az jó _erkölcs_ 

 _f_  _fia_  _elsőbben_ is _Joseph_ adom _elöben_ az _ki_ is példája vala _ifjúság_ az jó erkölesü _ifjú_ mivel még _csak_  _tizenhat_  _esztendős_  _kor_ annyira utálá az _feslett_  _élet_  _hogy_ ámbár az _báty_ rosz példát _ad_ is néki _de_ az meg nem gyengitheté az ö ártatlanságát sőt még nem szenvedhetvén _báty_ rosz _cselekedet_ az apjának _tudta_  _ad_ azt ugyan azon jó _erkölcs_ mellyért az _isten_  _kedv_ és az apjának szeretetiben vala ugyan azért is _esik_ az ö _báty_  _irigység_ az kik _csak_ azt _keres_  _hogy_ micsoda modon veszthessék el ugy _történik_  _hogy_ egy szer az mezön _talál_  _ő_ egyedül azt végezék magokban _hogy_  _megöl_  _de_  _irtózván_  _kéz_  _festeni_ vériben azt végezék _hogy_ egy száraz _kút_  _bocsát_ az szegény _gyermek_ meg nem engesztelhetvén _sok_  _kérés_ és _könnyhullatás_ után _báty_  _kegyetlenség_ az _isten_ veté remenségit az _ki_ is _soha_ el nem _hagy_ azokot kik _ő_ szeretik annak okáért _Joseph_ sem _megcsalatkozik_ mert az ö _báty_ meg változtatván szándekokot az _kút_  _ki_ vonák és az _kereskedő_  _elad_ az kik is _Egyiptom_ egy nagy urnak _elad_  _ő_  _de_  _Joseph_ ót is _gyakorol_ az jó _erkölcs_ valo _élet_  _aki_ is az Isten meg áldá az ö urát és az urának is nagy _kedv_ vala maga jó viselésiért

 _kedves_  _fia_ látodé _hogy_ ez az _ifjú_ mit szenvedet _húszesztendős_  _kor_ lássuk meg már micsoda nagy veszedelmes probaba _forog_ jó _erkölcs_ 

 _elsőbben_ meg mutatá az _tisztaság_ valo szeretetit midön sürgettettvén és _kényszeríttetvén_ az aszszonyátol az _tisztátalan_ vétekre _de_ ö nagy _irtózás_  _tekint_ az vétket mivel az _isteni_  _félelem_ neveltetett vala és igy az ö szemérmetlen aszszonyának _erőltetés_ meg nem homályosithatá _tisztaság_ ez néked például lehet _holt_ 

 _de_  _ezután_ meg más nagyob _kísértet_  _esik_ mert az _hamis_ aszszonya nem vihetvén végben szándékát az urának bé arulá mondván _hogy_ ö rajta _erőszak_ akart volna _tenni_ erre valo nézve az ura az _tömlöc_  _tetet_  _ő_  _ahol_ is _csaknem_  _harmincesztendős_  _kor_ marada veszedé észre _fia_ micsoda nagy _kísért_ vala ez _de_ még is az meg nem gyengittette jó _erkölcs_ ollyan vétekel vádolák az melytöl _irtózik_ még is azért ugy _kelletik_ szenvedni mint _ha_ azt _elkövet_  _Joseph_ pedig álhatatosan marada jó _erkölcs_ és mint _hogy_ még _ifjúkor_  _megtanul_ az _békességes_  _tűrés_ azért rabságát álhatatoságal szenvedé és magát vigasztalá ártatlanságával _bízván_  _abban_  _hogy_ az Isten az ö _bizonyság_ és _gondviselő_ az _ki_ is mindenkor véle lévén _abban_ az állapottyában sem _elhagy_ valamint az _Szentírás_ is _bizonyít_  _hogy_ le mene véle az _tömlöc_  _hogy_ segittse _kegyelem_ és meg szabadittsa _ő_ 
 

Ez _két_  _kísért_ után még _harmadik_ is _következik_ az mely _nagy_ vala mivel _megfejtvén_ az _isten_ vett _értelem_ az pharao álmát arra valo nézve az _király_  _ki_ vévé az _tömlöc_ és maga után _első_  _tesz_  _ő_ az _ország_ az egész _ország_  _hatalom_ alá _ad_ meg parancsolván _hogy_ mindenek ugy _függ_  _Joseph_ valamint _önnönmaga_  _de_  _ebben_ az nagy méltoságban is mely rend _szerint_ meg szokta vakitani az _ember_ és el távoztatni töllök az jó _erkölcs_  _Joseph_ meg marada álhatatosan az jó _erkölcs_ mert az _isten_ valo _elfelejtkezés_  _kevélység_  _fösvénység_ és _bosszúállás_ meg nem gyözheték az ö elméjit _abból_  _kitetszik_ mivel az ö _báty_ mikoron _Egyiptom_ menének _bosszú_ álhatot volna rajtok _de_ azt nem _cselekedik_ söt még nagy szeretettel _fogad_ öket az ö _hivatal_ pedig _oly_ nagy _igazságos_ vivé végben _hogy_  _soha_ senki nem panaszolkodhaték maga viselése ellen söt még az _egyíptumbeli_ szabaditojoknak üsmérék lenni annak okáért _hogy_  _hét_  _esztendő_  _tartó_  _éhség_ nagy _bölcs_ elméjivel meg menté ugyan azért is _abban_ az _ország_ világ meg váltojának nevezék _ő_ egy szoval az _isteni_ szeretetben és az jó _erkölcs_ mind végig meg marada az az száz _tízesztendős_  _kor_ az melyben meg _hal_  _ó_  _kedves_  _fia_ látodé mit _tehet_ az ollyan _jó_  _erkölcs_ mellyet még az _ifjúság_ szereznek

Az második példa pedig az _öreg_  _Tóbiás_  _aki_ az _Szentírás_  _csodálat_ valo _dolog_  _beszél_  _hogy_ mint viselé magát _ifjúkor_ 

 _Tóbiás_  _ifjú_ vala az nephtáli nemzettségiben semmi _gyermek_  _illendő_  _dolog_ nem mutata _cselekedet_ midön pedig az többi áldozni mennének az _aranyborjú_ az mellyet az _Izrael_  _király_  _Jerobeám_  _csinál_ ö _akkoron_ el voná magát azoknak _társaság_ és egyedül megyen vala _Jeruzsálem_ az urnak _templom_  _imádni_ az _Izrael_  _isten_  _ajánlván_ néki szorgalmatosan mindennek az elsö sengéjit és minden _java_ az _tizedik_ ezeket ö mind végben vitte és más illyeneket az Isten _törvény_  _szerint_ mondgya _felőle_ az _Szentírás_ noha még igen _ifjú_ vala 
 

 _ó_  _fia_ mely szép _élet_ egy _ifjú_  _ember_ nem _cselekedni_ semmit _ifjú_ modra az az semmi _ellenkező_ az jó _erkölcs_ nem is vigyaz rosz példákra _hanem_  _erős_ meg marada az Isten szolgálattyában az midön _oly_ álhatatlanságal el _hagy_  _ő_ az többi _elhitethet_  _fia_ magadal _hogy_ az illyen jó _erkölcs_  _tölt_  _ifjúság_ az jó _élet_  _követ_ az mint ide aláb meg látod

 _Tóbiás_ midön _emberkor_  _ér_ nemzettségivel együt rabságban viteték az _assirius_ ninive városában _de_ ö ótt is el nem hadgyá az jó _erkölcs_ uttyát 
 

 _először_ mert mint _hogy_  _ifjúság_  _megtanul_ az rosz példának _elkerülés_ rabságában isnem _követ_ példájokot azoknak kik szabadosan _eszik_ az pogányokal az _isten_  _törvény_ ellen 
 

Másodszor az ö nagy _egyenes_ voltáért az _asszíriai_  _király_  _kedv_ vevé meg _engedvén_ néki _hogy_ mindenüt szabadoson _járhat_ az _ország_ arra valo nézve _gyakran_ meg látogattá az rabságban lévöket és üdveséges _oktatás_  _ad_ nékik _intvén_ arra _hogy_ meg maradgyanak az Isten szolgálattyában 
 

Harmadszor az _fogság_ lévö _izraelita_ nyomoruságok _hogy_ nevekednék ö _gyakran_  _elmegy_ vigasztalásokra és látogatásokra adván mindeniknek az mi tölle _kitelhet_ik_ az szegényeket ruházá és _táplál_  _de_  _főképpen_ nagy _gond_ vala arra _hogy_ az _holt_  _eltemet_ noha azért veszedelemben _forog_ mivel az meg vala _tiltva_ az _király_  _de_ az _csodálatos_  _hogy_ mely _békességes_  _tűrés_ szenvedé az vakulásának nyomoruságát az melyben _ötvenhatodik_  _esztendős_  _kor_  _esik_ az pedig ugy _történik_  _hogy_ minek utánna _sok_  _halott_  _eltemet_ nagy _fáradt_ az _ház_ méne az _fal_  _támaszkodván_ el aluvék az _fej_ felet pedíg _fecskefészek_ vala _ahonnét_ is _fecskegané_  _esik_ az szemiben és azonnan meg vakula _bizonyára_ ez igen nagy nyomoruság és igen nagy probája vala jó _erkölcs_  _de_  _mindazonáltal_  _oly_ nagy _békességes_  _tűrés_ szenvedé _hogy_ az _Szentírás_  _Jób_  _hasonlít_  _ő_ az Isten azért _bocsát_ rea ezt az _kísértet_  _hogy_ az ö _békesség_ valo _tűrés_ például légyen az _ezután_ valoknak valamint az _Jób_ mert _ifjúság_  _fogva_ az _isten_  _félvén_ és az ö parancsolatit meg _tartván_ nem zugolodot ellene az ö vakságának _ostor_  _hanem_ meg maradván álhatatosan az Isten _félelem_  _hála_ adot néki _élet_ minden napjaiban 
 ah ! _kedves_  _fia_ micsoda szep _dolog_ az illyen jó _erkölcs_ mely az _idő_ is nevekedik negy _esztendő_ mulvan az szemei _meggyógyul_ azután _száztíz_  _esztendő_  _él_ és _békesség_  _meghal_ igy _él_ és _meghal_ mind azok kik _ifjúság_ az jó _erkölcs_ szeretik

Ez az rész ámbár _elég_  _hosszú_ légyen _de_  _elébb_ el nem végeszhetem _hanem_ még _harmadik_ példát is adok _elöben_  _meghallgat_ mit mond az _írás_  _Eleazár_ ez igen _tisztességes_  _öregember_ vala és _gyermekség_  _fogvást_ az jó _erkölcs_  _él_ midön pedig antiochus _király_ üldözé az sidoságot _kényszerítvén_ arra _hogy_ ellene mondgyanak az _törvény_ és az Isten _imádás_ az többi _között_ ezt az sz _ember_ is meg _fog_  _de_  _semminemű_  _kín_ meg nem tántorithatak jó _erkölcs_ sokan _javall_ néki _hogy_  _engedelmeskedik_ leg aláb _külső_ ugy meg mentheti magát az _kín_  _de_ ö meg _tekintvén_  _öregség_  _tisztességes_ voltát mely az jó _erkölcs_  _megőszül_ és _gyermekség_  _fogva_ valo jó maga viselésének _cselekedet_  _ész_  _jutván_  _ekképpen_  _felel_  nagy _bátor_ nékik _hogy_ inkáb _kíván_ meg _halni_ mint sem _kilencvenesztendős_  _kor_ nemzetcséginek _oly_ rosz példát adni ezt el végezvén _kínos_  _halál_  _megölet_ 
 

 _kedves_  _fia_  _megtanul_ ezekböl az példakból _hogy_ mit _tesz_ az _ifjúság_ vett jó _erkölcs_ most _idő_ munkálkodgyál azért _ifjúkor_ szeresed az jó _erkölcs_ és az fog téged _ezután_ is _követni_ 


 _tizedik_ Rész
Hogy azok kik _ifjúkor_ az rosz _erkölcs_ adgyák
magokot nehezen _kitér_  _abból_  _gyakorta_ ugy is _történik_ 
 _hogy_  _soha_ sem és nyomorultul _elkárhoztat_ magokat

 _kedves_  _fia_ mért nincsen ollyan pennám az mellyel szivedben _írhat_ ezt az _igazság_ sokal _erős_ mint sem szoktak _írni_ az _márványkő_  _had_  _megértethet_ veled micsoda akadályt _talál_ az _aki_ meg _tér_ az _ifjúság_ rosz _élet_ 

 _k_ Én pediglen igen _kevés_ akadálynak _tart_ lenni az _megtérés_ mivel _elég_ látok ollyat az _ki_  _ifjúság_ noha _feslett_  _élet_  _él_ is _de_ azután _könnyű_  _megtért_ 

 _f_  _kedves_  _fia_ ollyan nehéz _dolog_ az _hogy_  _elegendő_ azt kinem mondhatni _de_ ollyan _közönséges_ is _hogy_  _fájdalom_ nélkül arrol nem lehet _gondolkodni_ mennyi _ember_ látunk _de_  _főképpen_  _ifjúság_ kik _keserves_ sohajtoznak az vétkes szokásoknak rabságában az mellyeket még _ifjúság_ vettek volt magokhoz ámbár ugy _történik_  _hogy_ meg _tér_  _de_ nehezen és _ki_ mondhatatlan munkával az Isten _kegyelem_  _csodatétel_ vigyáz _fia_  _hogy_  _elkerül_ ezt az _irtóztató_ veszedelmet _igyekezik_ azt _megelőzni_ vagy _ha_  _abban_ vagy azt _hamar_  _elhagyni_ 

 _k_  _honnét_ vagyon az az nagy akadály

 _f_ Az _három_  _dolog_  _jön_  _először_ az meg rögzöt rosz szokásnak _ki_ mondhatatlan _erő_ és _hatalom_ az mely _gyökér_ vetvén _egyszer_  _benne_ igen nehéz azt azután _ki_ irtani mert _abban_ minden szokások meg _egyezik_  _egymás_ igen sokáig _tart_ és nehéz öket el veszteni _de_ azok _között_ az a leg roszabik az mellyik _inkább_  _hozzá_ ragad és _nehéz_ meg változtatni mivel az meg romlot _természet_ sokal nehezeb az _jó_ adni magát mint sem roszat mivelni azért mondgya az _Szentírás_  _hogy_ az _gonosz_ nehezen _megtér_ és az _esztelen_ száma véghetetlen 
 

Az rosz szokások _között_  _erős_ azok és _nehéz_ is _elhagyni_ azokot az mellyeket _ifjúkor_ veszünk magunkhoz mert mint _hogy_  _eszköz_ az _hajlandóság_ az rosz _erkölcs_  _hogy_  _ha_ azokot _idejekorán_ meg nem zabolázák az jó _erkölcs_  _által_ azok nevekednek az _idő_ és nevekedvén az rosz _erkölcs_ is szaporittyák és minden nap uj _erő_ is adnak néki ugy annyira _hogy_ végtire meg nem lehet gyözni az _Szentírás_  _elöben_ adgya micsoda _erő_ vagyon az rosz szokásnak az _hamis_  _megtöltetik_  _csont_  _ifjúság_ rosz _erkölcs_ és azok _koporsó_ is vélek lésznek 
 az az _hogy_ az _ifjúság_ vet rosz _erkölcs_ és _hajlandóság_  _oly_  _erős_  _meggyökerezik_ az lélekben _hogy_ egész _élte_  _megérez_ és _csak_ az _élet_ végzödnek el az mint minden nap láttyuk

Annak az _ok_ nyilván _ki_ tettzik mert valamely lelket _bírni_  _kezd_  _egyszer_ az rosz _erkölcs_ az _hajlandóság_ is meg szaporittya és _erősít_ az _hajlandóság_ azonnal _meghomályosít_ az _ítélet_ ugy annyira _hogy_ az roszat _jó_  _tartat_ véle az meg romlot _ítélet_ pedig _könnyű_  _elfordít_ az akaratot az mely _azonkívül_ siet az vétekre ettöl _jön_ az egész rosz mellyet sz agoston _oly_ igen sirat mondván az meg romlot akarat _gyönyörködik_ az roszban az _gyönyörűség_ szokásá válik és _hogy_  _ha_ ellene nem álnak az szokásnak szükség lesz _belőle_ 
 más auctor is mondgya _hogy_ ez az szükség az _halál_ annya 
 

Az második akadály az Isten _kegyelem_  _eltávozás_ vagyon mert valamint _hogy_ az Isten meg szaporittya _kegyelem_ azokban kik azt alázatosan vészik és üdveségekre _fordít_  _ellenben_ el távoztattya azoktól az kik aval _visszaél_ és meg vetik rend _szerint_  _ekképpen_  _bánik_ minden _ember_  _de_  _inkább_ ez _kitetszik_ az _ifjú_ az mint az propheta _által_ is _fenyeget_ öket _hogy_ az _ifjú_  _eleped_ az szomjuság miat kik _esküszik_ az samarianak _bűn_ 
 az az kik az samariabéliek _bálvány_  _imád_ ez az szomjuság pedig nem az _test_  _értetik_  _hanem_ az lélekre _aki_ el veszi _kegyelem_ mivel _feljebb_ azt mondgya _hogy_  _éhség_  _bocsát_ az _föld_ nem _kenyér_  _éhség_ sem viznek szomjuságát _hanem_ az urnak _beszéd_  _hallgatás_  _éhség_ és szomjuságát 
 

Az _harmadik_ akadály az _ördög_ uralkodásátol _jön_ az kinek is uralkodása _az_  _képest_ nevekedik és _erősödik_ valami képpen nevekedik az lélekben az rosz _szokás_ az Isten el vévén tölle _kegyelem_  _büntetés_ ezt az _birodalom_ pedig az vétek _okoz_ az mely el vévén az lelket az Isten _kegyelem_ és _gondviselés_ alol és az _ördög_ rabságában veti _mindaddig_  _abban_ az nyomoruságos szolgálatban _tart_ valamég az rosz _erkölcs_ meg marad

 _ó_  _kedves_  _fia_ kinek lehetne _ki_ mondani nyomoruságos állapottyát az ollyan léleknek az mely illyen rabságban _esik_ az ö _halálos_  _ellenség_  _kegyetlenség_ alá az _ki_ is minden _hamisság_  _csak_  _abban_ veti _hogy_ el veszeszthesse minden nap azon mesterkedvén _hogy_ vétekben _ejthet_ adván néki _különb-különbféle_ alkalmatoságokot az magát el vesztésire azoktól pedig _elfordít_ az mellyek _java_  _használhat_ vétekböl vétekben veti _egy_ rosz _erkölcs_ az másikában _mindaddig_ valamég vétkeinek mértéke _megtelvén_  _hogy_  _akkor_ az _isten_ ö néki _elhagyatik_ és az ö _harag_  _érdem_  _szerint_  _megbüntet_ 

Ekképpen szokot _bánni_  _fia_ az _kegyetlen_  _ellenség_ azokkal _aki_  _hatalom_  _tart_ az pediglen az _isten_  _igazságos_  _engedelem_ vagyon mert el _hagy_ azokot kik el vonnyák _hűség_ és szolgálattyátol magokot és azokot az kik nem akarják _ő_ szolgálni _kegyes_ parancsolatinak végben vitelivel az ö _kegyelem_ és áldásának _bővelkedés_  _megérdemel_  _tehát_ az illyenek _igazán_  _hogy_ ollyan _kegyetlen_  _jut_  _birtok_ alá az _ki_ az ö veszedelmeket szomjuhozza és az _ki_  _mindaddig_ el nem _hagy_ öket valamég az _örök_  _kárhozat_ nem veti _ó_  _fia_ micsoda nyomorultak azok az kik illyen _keserves_ szolgálatban _esik_  _de_ még nyomorultabbak azok az kik _abban_ lévén szabadulások után nem sohajtoznak 
 


Tizen egyedik Rész
Példák _az_ az kik meg _tér_  _ifjúság_ rosz
 _erkölcs_  _de_ igen nagy akadállyal

 _k_ Szeretnék ollyanokról példát _hallani_ az kik _ifjúság_ után meg _tér_  _ha_ szinte nagy akadállyal is

 _f_ Leg elsöbenis _fia_ sz agoston példáját adom _elöben_ az melyben meg láthatod nyilván micsoda nehéz az _ifjúság_ vett rosz _erkölcs_  _elhagyni_  _egyéb_ nem mondok _hanem_ az mit maga mond az _gyónás_ meg mutattya az _ifjú_ mint _kelletik_  _félni_ az _ifjúság_ vétkitöl miképpen _eltávoztathat_ az veszedelmet melyben _esik_ és _hogy_  _elkerülhet_ azt az _hajótörés_ az melyben vezette volna _ő_  _ifjúság_ rosz _élet_  _hogy_  _hacsak_ az Isten _irgalmasság_ és mint egy _csodatétel_ meg nem _oltalmaz_ volna _ő_ az mellyet nem _cselekedet_ másokal

Szent Agoston azt meg vallya _hogy_  _gyermekkor_ minden féle rosz _hajlandóság_ meg vala _benne_ az _oktatás_ nem _kedvel_  _engedetlen_  _hazug_ volt rest és az _játék_ szerette az _jó_ valo _dolog_ utálta és valami _csak_  _ellenkező_ volt az _tisztaság_ és az jó szokásal azt nagy _gyorsaság_  _megtanul_  _ekképpen_  _eltölt_ az ö _idő_  _tizenhat_  _esztendős_  _kor_ 
 

Ezeket az _hajlandóság_ még nagyob _dolog_ is _követ_ mert _tizenhat_  _esztendő_ el _érvén_ mint _hogy_ nem vala meg zabolázva elméje az elsö sebeségiben azért _ő_ az minden rosz _erkölcs_ vivé azután a _tisztátalan_  _kívánság_ annyira _erő_ vévének az szivin _hogy_ azt _ki_ nem lehet mondani 
 egy szoval sem az Isten _félelem_ sem az annyának _intés_ sem az rosz _cselekedet_ szégyene se semmi más _egyéb_  _gondolat_ el nem fordithatá _ő_ azoktól söt még annyira _jut_ az vétket nem _hogy_ szégyenlette volna _de_ még _gyalázat_  _tart_  _hogy_ miért nem _feslett_  _erkölcsű_  _hallván_ másoktol mint _dicsekedik_ rosz _cselekedet_ arra valo nézve _tart_ öis rosznak lenni ártatlanságát 
 

Ezt az rosz _élet_  _akkor_  _elkezd_ midön az _iskola_ viszá mene az apja _ház_  _ahol_ is _esztendő_ marada azután az _Karthágó_  _küld_  _ő_  _hogy_ ót el végezné _iskola_ ót vala _tizenkilenc_  _esztendős_  _kor_ ót is _hasonló_  _élet_  _élvén_ 

Visgáld meg _fia_ azt _hogy_ sz ágostonnak _abban_ az _kor_  _ötféle_  _dolog_  _okoz_  _feslett_  _élet_ 

Elödször az _henyélés_ az melyben _tölt_  _tizenhat_  _esztendő_ az apja _ház_ azt pedig meg mondgyuk ide aláb mely veszedelmes az _ifjú_ az _henyélés_ 

Másodszor az apjának a fia maga viselésire valo _kevés_  _gond_ az _ki_ is nem _gondol_ aval _hogy_ az Isten _félelem_  _él_  _hanem_  _hogy_  _tudós_ és _ékes_ szólló lenne _sok_ atyák _cselekedik_  _ilyenformán_ 

3szor Az ö annyának meg veté _sok_ szép _intés_ az _ki_ is üsmervén _fia_  _természet_ szüntelen _int_  _hogy_ el ne merülne az rosz _élet_  _de_  _intés_ nem _fogad_ 

4szer Az rosz _példaadás_ azoknak az kik véle _egyidősű_ valának az annyira meg rontotta vala az ö elméjit _hogy_ minden modon azon _igyekezik_  _hogy_ még is _feslett_  _erkölcsű_ lehetne azért _hogy_  _hasonló_ lehetne _társ_ mikoron pedig látá _hogy_ azok _meghalad_  _ő_ az roszban _akkor_ ugy tételé magát mint _ha_ öis _hasonló_ roszat _cselekedik_  _tartván_ attol _hogy_ az _többi_ meg ne vettessék _ha_  _tiszta_  _élet_  _él_ nálok 
 

5ször Az az nagy szabadcság mellyet _ad_ néki szüléi az _játék_ és az maga mulatására

Mind ezek _három_  _esztendő_  _tart_  _ő_ az rosz _élet_ azután némely _jóindulat_ származának sziviben az mellyek meg üsmérteték véle nyomoruságos állapottyát ebböl meg láthatod _fia_ micsoda nehéz meg _térni_ az _ifjúság_ rosz _erkölcs_ 

Az _tizenkilenc_  _esztendő_ el _érvén_  _erős_  _kezd_  _gondolkodni_ üdveségiröl erre pedig az Isten utat nyitta néki valamely _könyv_  _olvasás_  _által_ az mely _könyv_ neve _Hortensius_ 

Ezt az _könyv_  _olvasván_  _tehát_ valamint maga is mondgya egészen meg változtatá elméjit és _hajlandóság_ az _isten_  _fordíttat_ véle _gondolat_ azonnan meg _kezd_ vetni az világi _jó_ és az _élet_  _gyönyörűség_ és nagyon _kezd_  _kívánni_ az _bölcsesség_ szépségit az mely is _soha_ el nem hervad nagy _buzgóság_  _kezd_  _térni_ az _isten_ és _elhagyni_ az rosz _erkölcs_ 
  _de_ kine _gondol_  _hogy_ ezt az _jóindulat_ nem _követ_ az _tökéletesség_ valo _megtérés_  _jaj_  _kedves_  _fia_ mit nem _cselekedhet_ik_ az rosz _szokás_ mellyet visznek az _ifjúság_ mivel _csakhamar_ az rosz _erkölcs_ és az ö _ifjúság_ rendeletlen _hajlandóság_ fel _támad_ ellene és _oly_ igen _küszködik_ véle _hogy_ az jó szándékot mellyet vett vala az _megtérés_ azt _csak_ semivé _tesz_ és az meg rögzöt szokásinak nehézsége _ismét_ az _előbbeni_ állapottyában veté _ő_ ugy annyira _hogy_  _abban_ is marada _tizenkilenc_  _esztendős_  _kor_  _fogva_  _harminc_ látod _hogy_ az _három_  _esztendő_ alat vett rosz _erkölcs_  _tizenkettő_  _tart_ rabságában ezeknek _forgás_ alat nem _hogy_ nem _gyakorol_ az _előbbeni_  _élet_  _de_ még nagyob vetkekben _esik_ mivel az _tisztátalanság_ az vakságra vezeti az _ember_ azert _ő_ is az manicheusok _eretnekség_  _ejt_ az melyben _kilenc_  _esztendő_ marada _de_ még az _eretnekség_ mellet ágyast is _tart_ maga mellet _mindaddig_ az még _teljesség_  _megtér_ 

Az _harminc_  _esztendő_ el _érvén_  _foganatos_  _kezd_  _gondolkodni_  _megtérés_  _de_  _ó_ ! mely nehezen viheté azt végben _holott_  _ismét_  _csak_ az _előbbeni_  _élet_ marada _két_  _esztendő_  _halogatván_ mindenkor az mint maga mondgya az _isten_  _megtérés_ és _keresni_  _őbenne_ az _élet_  _kegyelem_ azt pedig meg nem _tekint_  _hogy_  _halál_  _okoz_ lelkinek rosz _élet_  _sok_  _idő_ is _kelletik_ néki az még magában szálván _ad_ magát az _megtérés_ 
 

Az _értelem_ meg vala nyerve _de_ az akarat nem akará magát meg adni mert az rosz szokások annyira _megbír_ az szivit _hogy_ ugyan _fél_ az _megtérés_ mint valamely rosztól az mint magais mondgya 
 mivel az _kevélység_  _fösvénység_ és az _tisztátalan_  _élet_ el _kelletik_  _hagyni_  _egymás_ után az ö elméje meg menekedet vala az _kevélység_ és az _fösvénység_  _de_ az _tisztátalanság_  _erős_  _birkózik_ még ellene

Ez az rosz _erkölcs_  _oly_ igen _meggyőz_  _ő_  _hogy_ lehetetlennek _tart_ valaha attol meg valni _de_ söt még nyomoruságnak _gondol_ meg menekedésit ezektöl az rut _kívánság_ noha _csak_ azok _okoz_ néki minden nyomoruságit 
 

Egy szoval _oly_ nagy vala az akadály az _megtérés_  _hogy_ minek utánna _sok_  _küszködés_ szenvedet volna lelkiben _tizennégy_ vagy _tizenöt_  _esztendő_  _de_ söt meg az annyának _sok_  _érte_ valo _imádság_ és _könnyhullatás_ után az _ki_ is _Karthágó_ romában _kísér_ romábol mediolánumban arra az végre _hogy_  _ő_ el vonhassa az rosz _élet_ és az _isten_ meg nyerhesse el is mondhatni _hogy_ Isten után az annyának _köszönhet_  _megtérés_  _de_ még jó _barát_  _intés_ sz _Ambrus_ és más _tudós_  _ember_ valo _beszélgetés_ után is mind ezek _csak_  _haszontalan_ valának valamég az Isten _csodálatos_ meg nem téritté midön pedig még _ebben_ az állapotban volna és _tusakodik_ az _természet_ és az _kegyelem_  _között_  _akkoron_ szozatot _hall_ az _ég_ az _ki_ is néki ezeket mondá _tőle_ lege _tőle_ lege ved fel és _olvas_  _intvén_ arra _hogy_  _olvas_ az _Szentírás_ mely mellette vala arra valo nézve fel vevé az _könyv_ meg nyittá és sz palnak ezekre az mondásira _talál_  _hogy_ nappal _ékes_  _jár_ nem _tobzódás_ és részegségekben nem _ágyasház_ valo _bujálkodás_ és mértékletlenségben nem versengesben és _irigység_  _hanem_  _felöltözik_ az ur _Jézus_  _Krisztus_ és az _test_ ne _táplál_ az ö _kívánság_ 
 _ó_  _isten_ ! leheté _hogy_ ollyan nehez légyen az léleknek _megtérés_ és _hogy_ az _ifjúság_ rosz _erkölcs_ illyen nehezen _kelletik_  _meggyógyulni_ 

 _de_ még vége nincsen _fia_ mert noha _teljesség_  _megtér_ sz agoston _de_  _mindazonáltal_ meg nem szabadula az _előbbeni_ akadallyoktól valo _hogy_ azután viszá nem _tér_  _de_ sokáig _érez_  _ifjúság_ valo vett sebeket mivel nagy és _sok_  _kísértet_ szenvede az mellyeket _ifjúság_ valo régi szokások _okoz_ néki 
 

 _kedves_  _fia_  _elolvas_ egy nehányszor ezt az példát visgáld meg _figyelmetesség_ minden részeit és nézd meg mire nem vihet az _ifjúság_ rosz _hajlandóság_ mikoron annak ellene nem allanak _idő_  _elkerül_ azt az veszedelmet az mellyet nehezen _elkerül_ ez az szent és az melyben sokak vesznek el nyomorultul minden nap


Tizen kettődik Rész
Példa _az_ kik _soha_ meg nem _tér_  _ifjúság_ 
rosz _erkölcs_ 

 _k_ vagyoné ollyanról példánk az _ki_ meg nem _tér_  _ifjúság_ rosz _erkölcs_ 

 _f_ Adná Isten _fia_  _hogy_ ne volna _de_  _elegendő_ vagyon mert valamint _hogy_ az _hajótörés_ töb az el veszetteknek száma mint sem az meg szabadultaknak _hasonló_ sokan vesznek el az _ifjúság_ szélvésziben _de_ az kik meg menekednek igen _kevés_ vannak

Abból _elítélhet_  _fia_ mely _kevés_ vannak mivel az sz _Szentírás_ (majd _hihetetlen_  _dolog_ :) _csak_ egyedül az sidok _király_ manasesnek példáját _talál_ az mint ide aláb meg mondom néked _de_ ollyat _elég_  _talál_ az kik _ifjúság_ rosz _erkölcs_  _meghal_ némellyek minek utánna sokáig _él_ némellyek pedig kik _idő_ multak _ki_ egy nehány példát _hoz_ ezekröl elö:

Salamon _halál_ után az _Izrael_ népin _tizenkilenc_  _király_ uralkodának _de_ azok _között_ egy sem vala az _ki_  _ifjúság_  _fogvást_  _hamis_ nem let volna és egy sem _megtér_  _halál_ elöt

Az valo _hogy_ az _Szentírás_ nem _emlékezik_  _ifjúság_ valo _élet_  _de_  _abból_  _általláthat_ micsodások valának _ifjúság_ midön minnyájok felöl azt mondgya _hogy_  _gonosz_ valának _csak_  _éppen_ az egy _Jehu_  _király_ felöl mondgya _hogy_  _eleinte_ valamely jó _cselekedet_  _cselekedik_  _de_ végtire ö is ollyanná lön mint az többi

Az sidók _király_  _közül_ kik salamon után uralkodának _tizenkilenc_  _több_ nem _talál_  _hat_ az kik _jó_ lettek volna ugy mint _Aza_  _Jozafát_  _Ozeás_ jonathám _Ezekiás_  _Jósiás_ az többi pedig _gonosz_ valának ezek is az kik _jó_ valának _ifjúság_  _kezd_ és _abban_ végig meg maradának


 Azt mondgya az _írás_  _Ochozias_  _király_ felöl _hogy_ huszon _kétesztendős_  _kor_  _kezd_ uralkodni _de_ igen _gonosz_ vala az _Acháb_ példáját _követ_ mivel áeháb _ház_ veje vala _csak_  _esztendő_ is uralkodék és azö _gonoszság_  _meghal_ 


  _Acház_  _húszesztendős_  _kor_  _kezd_ uralkodni _de_ nem _cselekedik_ azt az mi az ö urának _isten_  _kedves_ let volna _hanem_ az _Izrael_  _király_ uttyokon _jár_ söt még öket fellyül is _halad_  _gonoszság_ az melyben meg is _hal_  _tizenhat_  _esztendő_ valo uralkodása után

Amon uralkodását _kezd_ huszon _kétesztendős_  _kor_ és _követ_ az ö apját manassest _gonoszság_  _de_ nem _követ_ penitenczia _tartás_ azért meg is _hal_ vétkeiben _két_  _esztendő_ mulva meg ölék szolgai


  _Joachim_  _kezd_ uralkodasát _huszonöt_  _esztendős_  _kor_ és uralkodék _tizenegy_  _esztendő_  _de_ az ö attyáinak _hamisság_  _követ_ meg is _hal_  _hamisság_ senki nem is száná se el nem _temettetik_ valamint _megjövendöl_ néki _Jeremiás_ propheta 
 


 Sedecias sidok utolso _király_  _huszonegy_  _esztendős_  _kor_ lépék az _birodalom_  _de_ 
 ollyan _gonoszságú_ vala valamint az elötte valoi _tizenegy_  _esztendő_  _tartó_  _gonoszság_ magára és az népire szállittá az _isten_  _bosszúállás_ az mellyel _fenyeget_ sokáig az sidokot mivel az ö uralkodásának _kilencedik_  _esztendő_ nabugodonozor meg szállá _Jeruzsálem_  _két_  _esztendő_ mulva meg vévé _feldúlat_  _feléget_ és az város uttczáit vérel _festet_ az Isten _templom_ fel prédáltatá és _megéget_ azokot pedig kik meg maradának rabságban vivé sedecias _király_ pedig el szaladván _gyermek_  _beér_  _ő_ és nabugodonozor _elébe_ vivék az _ki_ is nagy _kevélység_  _fogadván_ parancsolá _hogy_  _gyermek_  _megöl_ elötte sedeciásnak _ki_ szuratá az szemeit és _Babilónia_ vivé _ahol_ nyomorultul _meghal_ 

Mind ollyanokrol valának ezek az példák kik _ifjúság_ rosz _élet_ meg nem _tér_ illyeneket pedig _elég_  _talál_  _de_  _csak_  _egy_  _talál_ ollyat az _ki_ meg _tér_  _ifjúság_ rosz _erkölcs_ az _ki_ manasses _király_  _de_ az is _oly_  _csodálatos_  _esik_  _hogy_ meg láttzik _abból_ micsoda nehéz meg _térni_ az _ifjúság_ rosz _hajlandóság_ 

Manasses _király_ tizen _kétesztendős_ vala az apja _Ezekiás_  _halál_ az _ki_ is _istenfélő_  _király_ vala manasses az apja _halál_ után _uralkodván_  _csakhamar_  _elfelejt_ apjának szép _intés_ és minden rosz _erkölcs_  _ad_ magát ez nevekedék véle együt huszon _kétesztendős_  _kor_ akkoron az Isten _ostor_  _bocsát_ reája az _asszíriabeli_ meg _fog_  _ő_  _Jeruzsálem_ vasban verék és _Babilónia_ vivék _ahol_ rettentö nyomoruságot szenvede

Ebben az nyomoruságban lévén fel nyittá szemeit és nyomoruságában segittségül _kezd_  _hívni_ azt _aki_ jó szerencséjiben _elfelejtkezik_ meg üsmervén vétkeit az _isten_  _bocsánat_  _kér_ meg is nyeré tölle szabadulását _könnyhullatás_ és _imádság_ azután penitencziát _tartván_ szentül _él_ egész _hatvankét_  _esztendő_ az melyben meg is _hal_ 

Szent _Hieronimus_  _bő_  _beszél_ ezen _király_ felöl mert némely rabbinusok azt _ír_  _hogy_ manasses _csak_  _éppen_  _kínos_ valo _halál_ az utolso _óra_  _megtér_ mivelegy _sok_ lyuku _rézedény_ az _tűz_  _tesz_  _ő_  _de_ ö _abban_ az rettentö _kín_ is az _igaz_  _isten_ nem _folyamodik_  _hanem_ az _bálvány_  _de_ a midön látná _hogy_  _csak_  _hiába_ volna _akkoron_  _kezd_  _megemlékezni_ az _Szentírás_ mondásárol melyben segittségit _ígér_ az Isten azoknak az kik _hoz_  _fordul_ nyomoruságokban és az kik _őhozzá_ meg _tér_  _tiszta_  _töredelmes_ szivel 
 az _igaz_  _isten_  _fordítván_  _tehát_ szivit _töredelmes_  _kér_ meg szabadulását és _bűn_  _bocsánat_ az Isten _megirgalmaz_ néki és meg szabadittá _nemcsak_ attol az _irtóztató_  _halál_  _de_ még az rabságtól is és _Jeruzsálem_ viszá vivé _ahol_ szentül végezé el _élet_  _kedves_  _fia_ ez _megtér_  _ifjúság_ rosz _élet_  _de_ mely _drága_  _esik_  _megtérés_ 


Tizen _harmadik_ Rész
Hogy micsoda rosz származik az _ifjúság_ 
rosz _élet_ 

 _k_ Következhetiké valami rosz _abból_  _ha_ valaki roszul _él_  _ifjúság_ 

 _f_ Fiam nagyob rosz nem _következhet_ mint az _hogy_ sokaknak az _okoz_  _kárhozat_ mivel az _bizonyos_  _hogy_ az _ifjúság_ valo vétektöl _ered_ sokaknak _kárhozat_  _de_ még _ezenkívül_ más _ok_ is származnak _aki_ jó meg _tudni_  _hogy_ jobban vigyázhas magadra


Ennek az résznek elsö articulusa

Az _ifjúság_ valo vétkek sokaknak rövid _élet_  _okoz_ 

 Leg _elsőbben_ is azt adom _elöben_  _hogy_ micsoda _idő_  _történik_  _halál_  _sok_  _ifjú_ az ö vétkek _megbüntetés_ 

 _k_ Midön valamely _ifjú_ látunk meg _halni_ el mondhattyuké azt _hogy_ rosz _élet_  _meghal_ 

 _f_ Azt nem akarom Fiam _abból_  _kihozni_  _hogy_ mind azoknak az _ifjú_ kik _idő_  _meghal_  _büntetés_ lenne _halál_  sem azt _hogy_ az kik roszul _él_  _ifjúság_  _megbüntettetik_  _idő_ valo _halál_ 

Mivel azt _tud_  _hogy_ az _jó_ is meg _hal_ iffiukorokban és _hogy_ az ö jó _erkölcs_ az _halál_  _megjutalmaztatik_ az Isten meg mutatván _abban_  _hozzá_ valo szeretetit valamint az _bölcs_ mondgya az _igaz_ pedig _ha_  _meghal_ is _hirtelen_ nyugodalomban lészen 
 mert jó _erkölcs_ az _isten_  _kedv_ és szerelmiben lévén láttya az _bűnös_  _között_ valo lakását _kivesz_ az világból azért _hogy_ az _gonoszság_  _él_ változtassa az ö elméjit vagy az _csalárd_ meg ne _csal_ az ö lelkét mert az _istentelenség_  _meghomályosít_ azokot az kik _jó_ és az _kívánság_  _hiábavalóság_ az elmének _épség_  _elfordít_ 

Az is tudni valo _dolog_  _hogy_ az _rosszéletű_ emberek is sokáig _él_ és _megöregedik_ az _ifjúság_ vett rosz _erkölcs_ valamint _Dániel_ mondgya inveterate dierum malorum 
 az _bölcs_ is azt mondgya _kárhoztat_ az _meghal_  _igaz_ az _élő_  _istentelen_ és az _hirtelen_ el mult _ifjúság_ az _hamis_  _sok_  _esztendejű_ vénségit 
 mert az _egy_  _ha_  _kevés_  _él_ is _de_ üdveségit meg nyerte az másikának pedig _egyéb_ nem szolgált _hosszú_  _élet_  _hanem_  _hogy_ vétkei szaporodgyanak és _kárhozat_ nevellyék

Mind ezek után _bízvást_ el mondhatom _hogy_ sokan _meghal_  _ifjúság_ valo rosz _élet_  _büntetés_ ezt láttyuk nyilván az _Szentírás_ az minden napi példákból is _ki_ tettzik az _gonosz_ felöl azt mondgya _jobb_  _hogy_ el vész még minek elötte az ö napjai _betelik_ 
 és olyanná lészen valamint az szöllö mellyet még virágjában meg ront az rosz _idő_ és valamint mikor az _olajfa_  _elhullat_ virágát

Salamon _példabeszéd_ azt mondgya _hogy_ az _istentelen_  _esztendő_ meg rövidülnek és valamint az _forgószél_ ugy el mulik 
 


 Másut meg arra _int_  _hogy_ ne _ad_ magadot az véteknek se _gonosz_ se _balgatag_ ne légy _hogy_ az _te_  _idő_ elöt meg ne _Ali_ az az _hamar_ mint sem _kell_  _természet_  _szerint_  _meghalni_ 


 Az 8dik részben azt _kíván_  _hogy_ az _istentelen_ ne légyen _hosszú_  _élet_ és _hogy_ mind azok kik nem _fél_ az _isten_ az _ki_ mindent lát azok ugy el mullyanak valamint az árnyék

Nem volna _bár_ más _bizonyság_ ennek az _igazság_  _megbizonyítás_  _csak_ az minden napi példák _elég_ volnának mert mennyi _ifjú_ látunk meg _halni_  _ki_  _betegség_  _fegyver_ valo verekedésben _ki_  _hadakozás_  _ki_ vizben és más _kigondolhatatlan_ szerencsétlénségekben vesznek el mind ezek az Isten _harag_  _jön_ az _ifjú_ az kik meg vetik az ö _kegyelem_ és az kik nem akarják _ő_ szolgálni olyan _kor_ az melyben aval _inkább_  _tartozik_  _kedves_  _fia_ vigyáz _hogy_ az illyen _büntetés_ reád ne szállyon


 _II_ articulus

 Az _ifjúság_ vétkes _élet_ származik az elmének
 _meghomályodás_ és az rosz _erkölcs_ valo _megkeményedés_ 
vagy meg általkodás

Az _ifjúság_ valo vétek mely az _test_  _okoz_  _halál_ az nem leg szomoruságosab _de_ az mely az léleknek _okoz_  _halál_ az _belső_ valo vaksága és az roszban valo meg általkodása _által_ az sokal _közönséges_ és veszedelmeseb az _bölcs_ mondgya _hogy_ az _meghalt_ azért _kell_ siratni _hogy_ el vesztette az világoságot _de_ az _gonosz_ azért _hogy_ el vesztette az _értelem_ és az _bölcsesség_ az _meghalt_  _csak_  _két_ napig _kell_ szánni _de_ az _gonosz_ egész _élet_ 
 _hogy_ ne siratnok azt az nyomoruságot az melyben annyi _ifjúság_ látunk _esni_ mert az meg általkodásra vezeti öket az _ifjúság_ vétkei és az után minden _tartózkodás_ nélkül az rosz _erkölcs_  _ejt_ mivel nem lehet el _hinni_ mennyi vagyon ollyan _ki_ minek utánna egész _ifjúság_ az vétekben _tölt_  _inkább_ az _tisztátalan_ vétekben _éppen_ nem is _gondolkodik_ az üdveségiröl söt még annyira _meggyarapodik_ az roszban _hogy_ az üdveséges _intés_  _megvet_ az vétekel még _dicsekedik_  _megcsúfol_ azokot kik jót _cselekedik_ nincsen is más _gondolat_  _hanem_  _hogy_  _gyönyörűség_  _rosszindulat_ és _hajlandóság_  _követhet_  _futván_  _ekképpen_ veszedelmire _oly_ sebeségel _hogy_ semmi _ő_ meg ne tartoztathattya Nem méltoé _fia_ az siránkozásra az illyen rosz adná Isten _hogy_ ne volna olyan nagy mint az micsoda _közönséges_ sz agoston siránkozásal _beszél_ az illyen állapotban valo létit azért is _elöben_ adom _hogy_  _félelem_ légy az vétkes _ifjúság_ nyomoruságátol az _test_ rosz _kívánság_ és az _buzgó_  _ifjúság_  _felhő_  _bocsátván_ az elmémre annyira _meghomályosít_  _hogy_ meg nem külömbözhettem az _tisztességes_ szeretetet az _tisztátalan_ és ezek nyughatatlanságokot _okozván_  _benne_ az én _gyenge_ voltomot minden féle véteknek melységiben vetették 
 

Ismét másut azt mondgya _hogy_ az _tisztátalan_ testi _kívánság_ ollyan vala _benne_ mint _ha_ meg lánczolták volna és annak az láncznak zörgése _belső_ meg süketitvén _ő_ nem _hallhat_ meg azt az mi _java_ let volna _hasonló_ lévén az ollyan állathoz az kit lántzon _tart_ és az _ki_ lántza zörgése miat más zörgést nem _hallhat_ ez az süketcsege pedig _kevélység_ valo _büntetés_ vala az melyel el távozék az _isten_ az _ki_ is _elhagy_ rosz _kívánság_ 
 

Veszedé észre _fia_ mire vezetik az _ifjú_ az _ifjúság_ vétkei minden _bizonnyal_ tegedet is arra vezetnek az _tied_  _ha_  _teljesség_ és jó _idő_  _ki_ nem térsz _belőle_  _de_ még _bő_ is _fog_ néked erröl _beszélni_ 


 _III_ articulus

 Hogy mennyi _sok_ szép reménségeknek veszedelmit _okoz_ 

Azt nyilván _tapasztal_ minden nap _hogy_ ez az rosz mi légyen mivel mennyi _ifjú_ látunk kik nagy reménségeket adnak magok felöl elméjeknek szép voltáért kik is alkalmatosoká _tehet_  _idő_ magokot valamely nagy _tisztség_  _elérés_ és azokban valo _jól_  _eljárás_ az melyben az Isten is _tiszteltetik_ és _haza_ is szolgálhatnának _de_ mennyit látunk ollyanokot kik _csakhamar_ el vesztik magokot _megbomolván_ még _ifjúság_ azután alkalmatlanoká teszik magokot az nagy állapotokra az mellyekért ugy _tetszik_  _eleinte_  _hogy_  _jön_ ez világra mely sokan vannak ollyanok kik minden szép _ész_ és _érdem_  _haszontalan_  _tesz_ magokot mert _csak_ az nyugodalomra adgyák magokot _hasonló_ az ollyan _fa_  _ki_  _tavasz_ igen virágos levén _de_ egy rut _idő_  _hogy_ azt leveri _gyümölcstelen_ marad _esztendő_ 

Ez az rosz melyröl most _beszél_  _nemcsak_ azokban láttzik meg kik _ifjúság_ vétkei miat _idő_  _meghal_  _nemcsak_ azokban is kik az vétekben meg általkodnak az melyröl már _beszél_  _hanem_  _gyakorta_ még azokban is kik már meg _tér_  _ifjúság_ vétkeiböl _holott_ el vesztették _henyélés_  _élet_  _drága_  _idő_ azert is minden _jó_ alkalmatlanoká és _haszontalan_  _tesz_ magokot vagy _ha_ szintén el nem vesztették is még azt az _idő_  _de_  _ifjúság_ rosz _erkölcs_ miat _érdemtelen_  _tesz_ magokot arra az állapotra az melyre az Isten _hív_ öket

 _kedves_  _fia_ erre _jól_  _figyelmez_  _feljegyezvén_ meg is _tart_ ezt az _igazság_  _hogy_ az Isten _gondviselés_ az _ifjú_  _különb-különbféle_ állapotokra rendeli az mellyekben akarja _hogy_  _ő_ szolgállyák és üdveségeket _keres_ ez az rendelés pedig _kétféle_  _dolog_  _foglal_ magában _először_  _hogy_ alkalmatosoká _tesz_ arra magokot másodszor _hogy_ magokot arra méltatlanoká nem _tesz_ az elsö az munkától _függ_ az második az _ifjúság_ jó _élet_  _következik_  _hát_ ebböl _hogy_  _ha_ az _ifjú_ nem munkálkodnak ugy az mint _kell_  _hogy_ alkalmatosak lehessenek _az_ mellyekre az Isten rendelte öket vagy ámbár azért munkálkodgyanak is _de_  _ha_ rosz _élet_  _él_ el nem fogják _érni_ azokot az _hivatal_ az mellyeket az Isten készitet volt nékik vagy _ha_ szinte el _ér_ is _de_  _csak_ az _magukhittség_ vakmeröségiböl adgyák magokot ollyan állapotra és _hivatal_ az melyben _soha_  _jól_ el nem _jár_ és azért az _kárhozat_ veszedelmiben _forog_ illyeneket _gyakran_ látunk az papi _hivatal_ 

Ezt az _igazság_ az _Szentírás_  _bizonyít_ néked mert midön az Isten _Dávid_ és az ö maradékának _ígér_ az _Izrael_  _ország_  _olyanformán_  _ígér_  _hogy_  _ha_ ö maga és az ö maradéki meg _tart_ parancsolattyát 
 

Egy nehány _idő_ meg _azelőtt_ az _főpap_  _Éli_ nemzettségiböl is _ki_ véve az Isten az _főpapság_ azért _hogy_ mind maga mind _gyermek_ az _törvény_  _általhágás_  _érdemtelen_  _tesz_ arra magokot noha az Isten ugy rendelte vala _hogy_ az ö nemzettségiben mindenkor meg maradna az _főpapság_  _de_  _mindazonáltal_ ugy _hogy_  _ha_  _érdemes_ viselik _abban_ magokot ezek az szók világosok az _Szentírás_ 
 

Ekképpen valo munkája az _isten_ Saul _király_ is _ki_ tettzik mivel az Isten _megígér_ mind néki mind nemzettséginek az _ország_  _de_ ollyan formában _hogy_  _hív_  _jár_ parancsolatiban ugy _történik_  _hogy_ ez az _király_  _két_ nagy _dolog_ meg szegé az parancsolatot _aki_ is az Isten el vévé mind tölle mind nemzettségétöl az _ország_ 

Az elsö az vala _hogy_ minek elötte Saul meg akarna ütközni az _ellenség_ nem akará meg várni Samuelt _hanem_ áldozatot _tesz_ noha _meghagy_ néki _hogy_  _addig_ semmihez ne _kezd_ még el nem _érkezik_  _alig_ is _elkezd_ az áldozatot _hogy_ samuel _elérkezik_ és _harag_ mondá néki mit _cselekedik_  _bolond_  _cselekedik_ nem _megtart_ az _te_ uradnak _isten_ parancsolattyát _ha_ azt nem _cselekedik_  _íme_ mostan az ur _megerősít_ az _te_  _birodalom_ az _Izrael_ népen _mindörökké_  _de_  _immár_ az _te_  _birodalom_ állando nem lészen 
 

Masodszor pedig mikoron _meggyőz_ az amalécitákot az _király_  _elfogván_ annak meg _tart_  _élet_ az _barom_ meg nem öleté minden nyereséget _megtart_ az Isten parancsolattya ellen _holott_ azt parancsolta vala _hogy_ mindent vasal és _tűz_ töröllyön el samuel _által_ azt _üzen_ néki az Isten _hogy_  _többé_  _Izrael_  _király_ nem lészen mivel _hogy_ meg vetetted az Isten parancsolattyát az Isten is _ki_ vetett téged az _királyság_ 
 

 _kedves_  _fia_ ezekböl az példákból meg láthatod _hogy_ az Isten némelykor ollyan _hivatal_  _készít_ az _ember_ az mellyet el nem _érhet_ vétkeinek miatta azt pedig _bizonyos_  _tart_  _hogy_  _ha_ rosz _élet_  _él_  _ifjúság_ attól _félhet_  _hogy_ az Isten attol az _hivatal_ el ne vessen az mellyet rendelt vala néked söt még _idős_  _kor_ is nem fog semmiben _tenni_ mivel _te_ is nem szolgáltad _ő_  _ifjúság_ és _hivatal_  _érdemtelen_  _tesz_ magadot


 _IV_ Articulus

 Hogy az vétkeknek _eláradás_ az emberek _között_ az vétkes
 _ifjúság_ származik

Ez az rosz midgyárt _eleinte_  _hihetetlen_ láttzik néked _de_  _ha_ egy _kevéssé_ azt meg visgálod világoson meg üsméred _hogy_ nincsen más képpen

Mert _először_  _ha_ az _igaz_ az mint már meg mutattuk _hogy_ nehéz _kitérni_ az _ifjúság_ rosz szokásibol _következik_  _hát_ ebböl _hogy_ az mely meg romlást látunk az _ember_  _nagy_ részint attol vagyon _hogy_ roszul _él_  _ifjúság_  _továbbra_ az is _igaz_  _hogy_ az _gyermek_ rosz atyák válnak az atyák pedig kik rosz _élet_  _él_ az _gyermek_ roszat _tesz_ mert mint _hogy_  _ifjúság_ roszul _él_ és az magok _megjobbítás_ nem _igyekezik_  _kevés_ is fognak arra _hajtani_  _hogy_ az ö _gyermek_ az Isten _félelem_ nevekedgyenek és igy az meg romlás az atyákról az _fi_ száll

Ha ezen mondásom _igaz_  _találtatik_ nagyobrészint valo _ifjú_ inkáb _ki_ tettzik azokban az kik az _tanulás_ hivatattak mert el is mondhatni _felőle_  _hogy_ rosz _élet_ ez világon valo vétkeknek _kútfő_ az _ok_ nem _egyéb_  _hanem_ mivel ökk _bír_ mind az papi mind az világi _tisztség_ rend _szerint_ ugy viselik magokot ezekben az _hivatal_ az micsodás _hajlandóság_ és szokásokot vettek volt magoknak _ifjúság_ mikoron pedig _hivatal_  _jól_ végben nem viszik az az rosz nem marad _csak_  _őbennük_  _hanem_  _elterjed_  _mindaz_ is _aki_  _kell_ ö töllök _oktatás_ venniek és az kik _gondviselés_ alat vannak ezeknek nem _hogy_ jó példát adnának _de_ még rosz _erkölcs_ és szokásra _tanít_ 

Egy szoval azt mondom _hogy_ az _rosszéletű_  _tanuló_ kik papságra adgyák magokot azok rosz papok lésznek _tudatlan_  _haszontalan_ az _isten_ és anyaszent egyházának _gyakorta_  _botránkoztató_ az nemesek pedig _kevély_  _veszekedő_ szemérmetlenek _káromkodó_ az kik pedig az _igazság_ szolgáltatására adgyák magokot azok rosz _ítélőbíró_ lésznek _igazságtalan_ az ajándékért _hamis_  _ítélet_  _tesz_ vagy _félelem_ vagy _kedvezés_ vagy _tudatlanság_ vagy is _hirtelenkedés_ az kik pedig prokátorságra adgyák magokot azokból _csalárd_  _gonosz_  _hamisság_  _találó_ lésznek és _ekképpen_ el mondhatni _igazán_  _hogy_ az _tanuló_ rosz _élet_ származik ez világra az _sok_ féle vétek

 _kedves_  _fia_  _kér_  _beolt_  _jól_ szivedben ezt az négy articulust és _elhitet_ azt magadal az _isten_  _kér_  _hogy_ most _ifjúkor_ micsoda szükséges adni magadot az jó _erkölcs_ 


Tizen negyedik Rész
Hogy az _ördög_ minden _erő_ azon vagyon _hogy_ 
az _ifjú_ az rosz _erkölcs_  _fordít_ 

 _k_ Mind ezekböl _általlát_  _hogy_ nagy _ellenség_ az _test_  _talán_ nincsen is nékünk annál nagyób 

 _f_  _kedves_  _fia_ vagyon még _azonkívül_ is mert az _ördög_ az mi üdveségünknek _halálos_  _ellenség_ nem is _esik_ néki semmi nehezebben mint mikor azt láttya _hogy_  _ifjúkor_ jó _erkölcsű_ vagy _abban_ is veti minden mesterségit _hogy_ magának meg nyervén tégedet el veszeszthessen

Ez az _gonosz_ lélek azon _igyekezik_ miképpen _megkisebbíthet_ (az mennyiben tölle lehet:) az _isten_  _tisztelet_ az mellyel _tartozik_ néki és az _ember_ mimodon _elfordíthat_ az nékiek készitet üdveségtöl _tudván_ azt _jól_  _hogy_  _ha_ az _ifjúság_ az roszra viheti aval az _isten_  _elfordít_ azt az _hálaadás_ mellyel az emberek _tartozik_ néki azt is _tud_  _hogy_ az _ifjúság_ rosz _élet_ igen _megbánt_ az _isten_ és _hogy_  _abból_  _sok_ rosz _következik_ ugy mint az vetekhez valo _kötelezés_  _abban_ valo _megkeményedés_ az vakság _tűrhetetlenség_ egy szoval ö azt _tud_  _hogy_  _ha_ az _ifjúság_ meg ronthattya az világot is _megtölthet_  _gonoszság_ és az emberek _kárhozat_ meg láthattya ugyan azért is mesterkedik azon _hogy_ az _ifjúság_ ártatlanságát meg ronthassa még _eleinte_ mikoron az üdveségeket _kezd_  _keresni_ azt is _tud_  _hogy_ mikor valamely patakot meg akarnak mérgesitteni az mérget _csak_ az _forrás_ vetik

Az az nyomorult lélek _jól_  _tud_ el _követni_ az _ifjúság_ azt az _hamisság_ az melyre _tanít_ pharaot _hogy_  _ha_ el akarná az Isten népit fogyasztani _csak_ az _csecsemő_  _gyermecske_ veszese el

Az nabugodonozor _hamisság_ minden nap _követ_ az _ki_ is mikor rabbá _megfogat_ sedeciás _király_  _Jeruzsálem_ meg vételekor az _király_ szeme láttára _megölet_  _gyermek_ igy _bánik_ az az _kegyetlen_  _ellenség_ az _gyermek_  _igyekezvén_  _megölés_ az vétekel az attyokot pedig _belső_ meg vakittya _hogy_ ne lássák vagy is ne _érez_ az _gyermek_ veszedelmit és meg se szabadithassák öket

Nabugodonozor meg vévén _Jeruzsálem_  _hogy_ az ö _győzedelem_  _dicsőséges_ lássék midön viszá _tér_ az városban lévö _ifjúság_ rabul maga elöt vivé valamint _Jeremiás_ propheta mondgya 
 nem is _hagy_ az _elpusztult_ városnak nagyob okot az _keserűség_ mint azt _hogy_ el vivé az ö _kedves_  _gyermek_ 

Ez igy lévén _kedves_  _fia_ az _kevély_  _király_ valamint _ő_ nevezi a _Szentírás_ nagyob _győzedelem_ nem vehet az _anyaszentegyház_ mint azt _hogy_ mennyi _ifjúság_  _tart_  _fogság_ az vétek miat az mi szent anyánknak semmi nem is _keserves_ mint annyi _ifjúság_ veszedelme _holott_  _egy_ az rosz _erkölcs_  _által_ az másik más _által_  _de_  _csaknem_  _mindazáltal_ az _tisztátalan_ vétek _által_ vesznek el _ennél_ nincsen is _kemény_ lántza néki _hogy_  _kegyetlenség_ alat _tarthat_ öket _ekképpen_  _követ_  _dühös_  _harag_ az _anyaszentegyház_ ellen még _kezdet_  _fogva_ és _hadakozás_ annak _fia_ ellen valamint szent _János_ látásiban az 12 részben meg láthatod

Egy szoval az _ifjú_  _ellenség_ valo _hadakozás_ ollyan nyilván valo _hogy_ szent _János_  _evangélista_  _írván_ az _hív_  _dicsér_ az _gyermek_ és az _ifjú_  _hogy_  _győzedelem_ vettek ezen az _ellenség_  _ír_ néktek _ifjú_ mert _meggyőz_ az _gonosz_ lelket _ír_ néktek _ifjú_ mivel _hogy_  _erős_ vagytok és az _isten_  _beszéd_ lakozik _tibennetek_ és amaz _gonosz_  _meggyőz_ 
 

 _ó_ ! _kedves_  _fia_ mely _boldog_ mind azok az _ifjú_  _aki_ azt mondhatni _igazán_  _hogy_  _meggyőz_ az üdvesegek _ellenség_ meg üsmérhetted mind ezekböl mely _kegyetlen_  _hadakozik_  _ellene_ és mi keppen _kerget_  _általláthat_ 1 micsoda nagy szükséges jó _erkölcsű_ lenni az _ifjú_ 2 micsoda nagy _bátorság_  _kell_ ellene álnod annak az _kegyetlen_  _ellenség_ az _ki_ ollyan _dühösség_  _keres_ veszedelmedet leheté az _fia_  _hogy_  _te_ ne _irtózik_ az üdveségednek _ellenség_ és _hogy_ attol inkáb nem _fél_ mint sem az _halál_ és _hogy_ attol az utálatos lélektöl magadot _megenged_ gyözetni az _ki_ is _csak_ az _te_  _örök_ valo _elkárhozás_ szomjuhozza


Tizen _ötödik_ Rész

 Mind azoknak _befejezés_ valamellyeket mondottam
 _ebben_ az elsö szakaszban

Ideje lévén _hogy_ már el végezem az elsö szakaszt azért _elől_  _kezdvén_ valamit mondottam _csak_ rövideden _elöben_ adom _hogy_ micsoda nagy _kötelesség_  _tartozik_ az jó _erkölcs_ adni magadot _ifjúkor_ 

Fiam az _igaz_ lévén _tehát_  _hogy_ nem _kell_  _kevés_  _dolog_  _tartani_  _ifjúkor_ az _jó_  _erkölcs_ mert az _ifjúság_ valo jó vagy rosz _élet_ nem _gyermekjáték_ nem is ollyan _dolog_ az kit el lehet _halogatni_ mint _ha_ nem is _kell_ arra nagy _gond_ lenni _ekképpen_  _gondolkodik_ az világban sokan _felőle_  _de_ arrol ugy _kell_  _gondolkodni_ mint ollyan _dolog_  _aki_ nem volt nem is lesz _soha_ nagyob


 Nagyon _tartozik_  _tehát_ szolgálni az _isten_  _először_ azért _hogy_  _hálaadás_  _tartozik_ néki mint _teremtő_ és utolso vegednek azért is _hogy_ tölle vetted létedet mind pediglen azért _hogy_ arra az nagy méltoságu és _megbecsülhetetlen_ végre rendeltettél mivel arra az végre _teremt_  _hogy_  _ő_  _bír_  _örökké_ az _ég_ minek utánna _hív_ szolgaltad volna az _föld_ 


 2 Azért _hogy_ micsoda nagy _kegyelem_ tett veled _hogy_ az _kereszténység_  _hív_ és _hogy_ az _közönséges_  _anyaszentegyház_  _fia_ tett az melyen _kívül_ nincsen üdveség


 3 Mert az _ifjú_ szolgálattya _kedves_ az Isten elöt _kiváltképpen_ öket szereti és _örömest_ mutattya _hozzá_  _kegyelem_ 


 4 Annak _ok_ el nem távozhatol szolgálattyátol _hogy_  _hacsak_ nagyon meg nem akarod _ő_  _bántani_ 


 5 Azért _hogy_ ö utállya igen az rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 


 6 Azért _hogy_  _ifjúság_ valo _élet_  _függ_ az üdveséged _hogy_  _ha_  _ifjúság_ szereted az jó _erkölcs_ azt _könnyű_ meg is _tarthat_  _holt_ és _hogy_  _ha_ az rosz _erkölcs_  _követ_ azt nehezen _elhagy_ vagy is _talán_  _soha_ sem


 7 Hogy _eltávoztathat_ azt az nyomoruságot mely az _ifjúság_ rosz _élet_ származik ugy mint az _hirtelen_ valo _halál_ az vétekben valo _megkeményedés_ az _sok_ szép reménségeknek _füst_ valo menetelek az véteknek világon valo _eláradás_ 

Végezetre azért _hogy_ ellene álhass az lelki _ellenség_ az _ki_ szuntelen azon vagyon _hogy_ az Isten szolgálattyátol el vonnyon és _idő_ az vétekben vetvén tégedet azután el veszthessen

Mind ezek után azt _kérd_  _fia_  _tőle_  _hogy_  _ha_ kételkedelé még is _abban_ mit _kelletik_  _cselekedni_  mind ezek az _igazság_ nem _elég_  _erős_  _hogy_ veled _elhitethet_ azt az _kötelesség_ mellyel _tartozik_  _ifjúság_ az _isten_ adni magadot _ha_ pediglen el hitették veled mit akarsz micsoda az _te_ szándékod és mire akarod adni magadot _ezután_  _talán_ azt még eddig nem _tud_ mely nagy légyen ez az _kötelesség_ mostanában pedig világoson _tudván_ mivel fogod magadot menteni micsoda _ítélet_ nem várhatod magadra az _isten_  _ha_ ollyan vagy mint azok az _gonosz_ kik azt mondgyák az _isten_ menny el _mitőlünk_ nem akarjuk meg üsmérni utaidot 
 

Az _írás_ azt mondgya _hogy_ midön az sidok _visszatér_ az _fogság_  _Ezdrás_ propheta _elolvas_ nékik az Isten _törvény_ az melyröl semmit nem _hall_  _hetven_  _esztendő_ mikoron pedig az nép azt _hallgat_ nagy _keserűség_  _esik_ és zokogásal sira ugy annyira _hogy_ az papoknak és az lévitáknak félben _kelletik_  _hagyni_ az _olvasás_ és vigasztalniok az népet az szegény nép meg vigasztalhatatlan vala szomorkodván azon _hogy_ nem _tud_ az Isten szolgálattyára valo _kötelesség_ és _hogy_  _tudatlanság_ attol _eltávozik_ 

Oh ! _kedves_  _fia_ ! adgya az mindenhato ur Isten _hogy_  _hasonló_ munkálodgyék az _őkegyelme_ szivedben midön azokot az _igazság_  _olvas_ mellyeket már _elöben_ adtam leheté _hogy_  _ezután_ mind azokhoz mind pedig üdveségedhez ollyan _érzéketlenség_ légy és minek utánna már _megtanul_ azokot az mellyek meg mutattyák néked mely nagy _kötelesség_  _tartozik_ szolgálni az _te_  _teremtő_ leheté _hogy_  _csak_  _mihelyt_ az _könyv_ bé zárván se _az_ se magadról semmit ne _gondolkodik_  és _hogy_  _ezután_ semmi _jó_ ne adgyad magadot  _kényszerít_  _tehát_ az _isten_ valo _tisztelet_ mellyel _tartozik_ néki azert az szeretetért mellyel _tartozik_ azö _fia_ az _Krisztus_  _Jézus_ az _te_  _édes_ meg váltodhoz és arra az _kötelesség_ az mellyel _tartozik_ lenni lelked üdveségihez _hogy_ ne légyen _hiába_ ezeknek az _igazság_  _olvasás_  _hanem_ mindenkor mikor _olvas_ ezt az _könyv_  _addig_ bé ne zárjad valamég fel nem _tesz_ magadban _tökéletesség_  _hogy_ munkálkodni _fog_ üdveségedért erre az végre _tehát_  _feltesz_ magadban _erős_  _hogy_  _ifjúság_ az jó _élet_  _tölt_ és az _isten_ vett _kegyelem_ nagy _gondviselés_ meg _tart_ mert mivel eddig _ifjúság_ roszul _tölt_ azért _ezután_ az jó _erkölcs_ akarod magadot _foglalni_ 

Nyisd fel _tehát_  _édes_  _gyermek_ nyisd fel szemeidet _hogy_ meg üsmérvén magadot sirathassad vétkeidet az kik is _okoz_ eddig vakságban valo létedet és mondgyad sz ágostonnal _jaj_ az setetcségeknek mellyekben voltam _jaj_ az vakságnak az mely nem _enged_ látnom az _ég_ világoságát _jaj_ az én el mult _tudatlanság_ az melyben nem üsmértelek téged _ó_ én _isten_  _hála_ adok néked _ó_ meg világositó és meg szabadito nagy _isten_ mivel meg világositottál és meg üsmértelek tégedet _késő_ üsmértelek meg tégedet _ó_ régi _igazság_  _késő_ üsmértelek meg tégedet _ó_  _örökkévaló_  _igazság_ 
 

Mostanában _kell_  _hallgatni_ az _te_ mennyei attyádnak szavát az _ki_ magához _hív_ ma _ha_ az ö szavát _hall_ meg ne keményittsétek sziveteket _őhozzája_  _kell_  _fia_  _fordulni_ nagy _orcapirulás_ mert _visszaél_  _jóság_ és magadot ollyan jó attyádhoz ugy viselted mint rosz _gyermek_ sirassad _teljes_ szivedböl _hálaadatlanság_ és _hűségtelenség_ mondgyad sz _Bernard_ Az Isten az ö _jóság_ attyámá akart lenni nékem _de_ én nem akartam _fia_ lenni micsoda _orca_  _felemel_ szemeimet ollyan jó attyámhoz mivel ollyan rosz fia voltam néki szégyenlem _hogy_ születésemhez ollyan méltatlan _dolog_  _cselekedik_ szégyenlem _hogy_ el ágoztam az én rosz _élet_ miat ollyan nagy és szent attyámtol sirjatok szemeim és változatok _forrás_ szégyenitessem meg mert _igazán_  _megérdemel_ 
 

Oh ! _kedves_  _fia_ mely _boldog_  _könnyhullatás_ azok az kik az _isten_ és az _isten_ vannakazok szent _békességes_  _tűrés_ munkalkodván _benne_ tégedet az üdveségnek uttyában _tesz_ és szerencsesen fognak vezetni az _jó_  _erkölcs_ uttyaira az mellyeket _elöben_ adtam az Isten _kegyelem_ segittségivel _kér_  _olvas_  _figyelmetesség_ 


MÁSODIK SZAKASZ

Az _ifjúság_ az jó _erkölcs_ valo szertevésnek
módgyairól

Mikoron _Tóbiás_ parancsolá az ö _fia_  _hogy_ menne rages nevü városban az ö _barát_  _Gabellus_ azt is _meghagy_ néki _hogy_  _keres_ modot az oda valo menetelre és _oly_  _kalauz_  _tesz_ szert mely _ő_ szerencsésen oda vezese az _engedelmes_  _gyermek_  _megfogadván_ az apja parancsolattyát az Isten ugy rendelé _hogy_ utozo ruhában _talál_ raphael angyalra az _ki_ is néki meg _ígér_  _hogy_ szerencsésen oda el vezetné és viszá is _hoz_ : az mint _hogy_ végben is vivé

 _kedves_  _fia_ minek utánna meg mutattam volna micsoda _kötelesség_  _tartozik_ az jó _erkölcs_ uttyában _járni_  _ifjúság_ mostanában pedig azt adom _elöben_  _hogy_  _igyekezik_  _megtanulni_ azt az utat és _oktattat_ magadot annak modgyára _hogy_ szerencsésen vihessed véghez azt az utozást mely az _örök_  _élet_ vezet

Ezt meg fogom néked mutatni _ebben_ az második szakaszban _ha_ azt _jól_  _keres_ az Isten sz lelkit _küldvén_  _ebben_ az utban vezet és _kegyelem_ veled lévén szerencsésen el is végezteti utozásodot


Elsö Rész
Hogy miben állyon az jó _erkölcs_ 


 Leg _elsőbb_ modgya jó _erkölcsű_ lenni ahogy meg _kell_ üsmérni és _különböztetni_ az _igazán_ valo jó _erkölcs_ az _hamis_ 

 _k_ Miért volna nehéz meg üsmérni az _igazán_ valo jó _erkölcs_  _holott_ sokat látunk ollyanokot kik ugy _tetszik_  _hogy_  _kedvel_ az jó _erkölcs_  _tehát_  _csak_ azokot _kell_  _követni_ 

 _f_  _kedves_  _fia_ azt _jól_ mondád _hogy_ ugy _tetszik_ mert ugyan is _csak_  _tetszik_  _hogy_ szeretik _de_  _távol_ vannak attol mert azt nem ugy szeretik az mint az vagyon magában _hanem_  _csak_ az ö elméjek és _hajlandóság_  _szerint_ szeretik sokan _gondol_ azt _hogy_ az _ember_ akkor jó _erkölcsű_ mikor az _gonosz_  _köz_ nem számláltatik némellyek pedig _abban_  _tart_ midön meg tartoztattyák magokot ollyan vétkektöl az mellyeket _azonkívül_ is utályák ámbár légyen is _benne_  _másféle_ ollyan az mely az Isten elöt _hasonló_ nagyságu mások pedig jó _erkölcsű_  _tart_ magokot midön _külső_ valamely _istenes_  _dolog_  _cselekedik_ noha _belső_ nem _gondol_ az lélek üsmérettel az mely is _gyakran_  _megvan_ mocskolva valamely _halálos_ vétekkel az illyenek annál is méltobbak az szánásra _hogy_ magokban _gondol_ az jó uton _járni_  _holott_  _teljesség_  _távol_ vannak attól és azzal _kecsegtet_ magokot _hogy_ az az ut öket az üdvesség _kapu_ vezeti midön az veszedelemre vezettetnek valamint salamon mondgya _est_ via quae videtur homini recta et novissima ejus ducunt _ad_ mortem vagyon ollyan ut mely az _ember_  _egyenes_ láttzik _de_ az végtire az _halál_ vezeti nem _abban_ áll _fia_ az jó _erkölcs_ az miképpen arrol _gondolkodik_ elméjekben az emberek mert mivel az azIsten munkája ö tölle _kell_  _hát_  _megtanulni_ annak rendit _holott_  _csak_ egyedül ö adhattya _elöben_ miképpen _kíván_ szolgálatunkot

Halgassad erröl mit mond az _Szentírás_ és arra _megtanít_  _hogy_ az _bölcsesség_ az az az jó _erkölcs_  _abban_ áll _hogy_ az _isten_  _fél_ és az _bűn_  _elkerül_ erre az Isten az _ember_ még _teremtés_  _megtanít_ mondgya _jobb_ akkor az _ember_ azt mondá _íme_ az urnak _félelem_ az _te_  _bölcsesség_ és az _te_  _értelem_ az _gonosz_ valo el szakadás 
 

Szent _Dávid_ az soltárban arra _tanít_  _hogy_ az roszat _kerül_ és az jót _cselekedik_ 

Az _bölcs_ Salamon arra _tanít_  _hogy_ az _isten_  _fél_ az ö parancsolatit meg _tart_ mert ez az _ember_  _fő_  _dolog_ 
 az az _hogy_  _ebben_ áll az _ember_ minden _tökéletesség_ az világra azért _jön_ ez is az ö utolso vége és _igazán_ valo _boldogság_ 

Az _Szentírás_ nem üsmér más _bölcsesség_ az Isten _félelem_  _kívül_ az urnak _félelem_ az _bölcsesség_  _kezdet_  _ismét_ az urnak _félelem_ az _bölcsesség_  _korona_ 

Ezen az _félelem_ nem szolgához _illendő_  _félelem_  _kell_  _érteni_ az _ki_ is _csak_ az _büntetés_  _félvén_ nem utállya az _bűn_  _hanem_ az Isten _fia_  _illendő_  _félelem_ az kik azért utállyák az vétket _hogy_ az _isten_ az nem _tetszik_ az jót pedig szeretik azért _hogy_  _őelőtte_ az _kedves_ valamiképpen egy jó _gyermek_  _ki_ az apját _fél_ és _tisztel_ attól _fél_  _hogy_ valamiben meg ne bántsa azért azon is _igyekezik_  _hogy_ mindenben _kedv_  _talál_ 

 _kedves_  _fia_ az mennyei _iskola_  _szerint_ az _igazán_ valo jó _erkölcs_ az Isten _félelem_ áll az mely az ö parancsolatit _örömest_  _követtet_ velünk és az _ki_ mindenek felet arra _int_  _hogy_ az _isten_ meg ne bántsuk _hanem_  _abban_ modot _keres_  _hogy_ ö néki _tetszik_ és _kegyelem_ meg maradgyunk ezt _kell_  _hát_ egyedül _tartani_ jó _erkölcs_ és _hamis_  _ki_ ezen az _bizonyos_ uton nem _jár_ 


Második Rész
Hogy _ha_ jó _erkölcsű_ akarsz lenni aztot _kívánni_ is _kell_ 

 _k_ Azt _elhitet_ magamal _hogy_ nem _elég_  _csak_ meg üsmérni az jó _erkölcs_  _hanem_ még azt _kívánni_ is _kell_ 

 _f_ Fiam nincsen _különben_ mert mikor valami _jó_ szert akarsz _tenni_ nem _elég_ azt meg üsmérni _hanem_ azt mind szeretni mind _kívánni_  _kell_ mert mivel _hogy_ az szeretet elsö _eszköz_ az mi _cselekedet_ öis _kezd_ velünk minden nagy _dolog_ ö _ösztönöz_  _benne_  _hogy_ azt félben ne _hagy_  _hanem_ végben vigyük _hasonló_  _tapasztal_ az jó _erkölcs_ munkájában mert az jó _erkölcs_ szeretete és _kívánás_  _egy_ része az jó _erkölcs_ 

 _kedves_  _fia_  _hallgat_ mit mond az _bölcs_ néked _eziránt_  _hogy_ az _bölcsesség_ világos és annak szépsége _soha_ el nem hervad _könnyű_ meg láttatik azoktol az kik azt szeretik és meg _találtatik_ azoktol az _ki_ azt _keres_ söt ugyan _elébe_ mégyen azoknak az kik _kíván_  _hogy_  _eleje_ meg üsmérhessék 
 

Ismét másut azt mondgya _hogy_ meg _tekintvén_ az _ember_ nyomoruságát kik minnyájan _gyengeség_ és _tudatlanság_ születnek azért is _kezd_ az _bölcsesség_ után suhajtozni _hogy_ meg menekedhesék ezektöl az nyomoruságoktól annak okáért _könyörög_ mondgya és _adatik_ nékem _bölcsesség_ és mikor segittségül _hív_ az _isten_  _bölcsesség_ lelke _adatik_ nékem _feljebbvaló_ itéltem azt _ország_ és az _király_ székeknél és semmi _gazdagság_ nem vélék _az_  _hasonlítandó_  _egyenlő_ sem tévém _ehhez_ az _drágakő_ mert minden arany _ehhez_  _képest_ egy _kis_  _föveny_ és _ha_ az _ezüst_  _az_  _hasonlíttatik_ sárnak itéltetik az _egészség_ és az szépségnél inkáb szerettem és _elgondol_ magamban _hogy_ azt világoság _gyanánt_  _tart_ melynek világosága el nem olthatik _megadattatik_ pedig nékem azal _egyben_ minden _jó_ és _azáltal_ számtalan _sok_  _gazdagság_ 
 az nyolczadik részben meg azt mondgya ezt szerettem az én _ifjúság_  _fogvást_ és azt _jegyes_ magamhoz _foglalni_ annak szépségének szerelmével _körülvetetik_ azt _gondol_ azért _hogy_ ezt veszem mellém _élet_ valo _társ_  _tudván_  _hogy_ lenne nékem jó _dolog_ valo _tanácsos_ az én 
  _gond_ és _háborúság_ valo vigasztalásom

Oh! _fia_ mely szép példa ez meg láthatod ebböl micsoda szükséges az jó _erkölcs_  _kívánás_  _megtanul_  _hát_ az jó _erkölcs_ szeretni és _kívánni_  _abban_  _bizonyos_ légy az mint _igaz_ is _hogy_  _ezenkívül_ nincsen semmi az világon az kit jobban _kívánhat_ se az _ki_ jobban _betölthet_ szeretetedet mint az se semmi az _ki_  _boldog_  _tehet_ és _megelégíthet_  _csak_ az és _hogy_  _azonkívül_ elnem kerülheted az nyomoruságot mind ezen mind az más világon


Harmadik Rész
Hogy az _imádság_  _harmadik_ módgya az jó _erkölcs_ 
el nyerésinek

 _k_ Igazé _hogy_ az jó _erkölcs_  _nemcsak_  _kívánni_  _hanem_ szükséges _kérni_ is 

 _f_ Igen is szükséges _fia_ és _csak_ az _kívánság_ meg nem _kell_ elégedni _hanem_ szorgalmatoságal _keresni_ és attol _kérni_ az _ki_ annak _kezdő_  _hisz_ meg is adgya azoknak kik azt ugy _kér_ az mint _kell_  _hogy_  _ha_ valamellyitek szükölködik _bölcsesség_ nélkül _kér_  _isten_  _ki_ adgya azt mindeneknek _bőség_ 
 

Erröl szép példát mutatok az _Szentírás_ melyböl meg láthatod micsoda módót _keres_  _ifjúság_ az _bölcs_  _hogy_ az jó _erkölcs_ meg nyerhesse mondván még mikor _ifjú_ volnék minek elötte _tévelyeg_  _keres_ az _bölcsesség_ nyilván valo _könyörgés_ az _templom_ elött _könyörög_ azért és mind végiglen _keres_ azt _jár_ az én lábam _egyenes_ az én _ifjúság_  _fogvást_ visgáltam azt az én _kéz_  _kiterjeszt_ oda fel mikor arrol valo _tudatlanság_  _ész_ venném az én lelkemet _igazít_  _az_ és meg világositatván _megtalál_ azt 
 

Látodé _fia_ micsoda modon nyeré meg az _bölcsesség_ az kit is az _Szentírás_ például _ad_ az _ifjú_ adná az Isten _hogy_ minnyájan _követ_ 

 _kedves_  _fia_  _te_ pediglen mint _hogy_ Isten _kegyelem_ akarod _elérni_ azt a _bölcsesség_ vegyed magadnak például és _követ_ azt az utat mellyet mutatot és _kér_ minden nap az _isten_ azt a _bölcsesség_ mely meg világosittsa _tudatlanság_ mely az _bűn_ el üzvén az jó _erkölcs_ uttyán az _örök_  _boldogság_ vezesen az _isten_ mond el szivednek _buzgóság_ ezt az szép _imádság_ Salamonnak _ó_ mi attyáinknak _isten_ és _irgalmasság_ ura _ki_  _teremt_ mindeneket az _te_  _ige_ adgyad _énnekem_ az _te_ szekednél álló _bölcsesség_ és ne vess el engemet az _fia_ számai _közül_ mert én az _te_ szolgad vagyok és az _te_ szolgálo leányodnak fia _erőtlen_ és rövid _életű_ és _kis_  _hogy_ nem mint _megérthet_ magamtol az _te_  _törvény_  _alábocsát_ mennyekböl az _te_  _dicsőség_ székiböl az _bölcsesség_  _hogy_ én velem együt munkálkodgyék és _megérthet_ micsoda legyen _teelőtted_  _kedves_ mert az mindeneket _tud_ és ért és engemet _igazgat_ jó modal az én _dolog_ és ö az _dicsőség_  _megőriz_ engemet és igy _kedves_ lésznek _előtte_ az én _cselekedet_ 
 

 _fia_ ezt az _imádság_ vagy _ehhez_  _hasonló_  _ha_ ugy el mondod az mint _kívántatik_ meg nyered _kérés_  _de_ azt _megtud_  _hogy_  _ha_ azt akarod _hogy_  _hathatós_ légyen _az_  _három_  _dolog_  _kívántatik_ alázatoság meg üsmervén magadban azt _hogy_ az jó _erkölcs_ és az _bölcsesség_  _csak_ az _isten_  _kell_  _kérni_  _buzgóság_ mert _buzgóság_  _kell_  _kérni_ és álhatatoság mivel álhatatosan _kell_  _kérni_ minden nap mert nincsen ollyan nap melyben ne légyen szükséges néked az Isten _kegyelem_ 


Negyedik Rész
Hogy az _oktattatás_ szeretni és _keresni_ is _kell_ 

 _k_ Hogy _ha_ az _isten_ veszük az jó _erkölcs_ mi szükségünk vagyon az más _oktatás_ 

 _f_  _fia_ az _imádság_ együt az _oktatás_ nagy szükséged vagyon _hogy_ jó _erkölcsű_ lehess az Isten az _ki_  _kútfő_ az _bölcsesség_ nem adgya azt mindenkor maga _által_  _hanem_ az emberek _eszköz_  _által_ akarvan azt _hogy_ ökk vezesenek _bennünket_ az jó _erkölcs_ uttyán ö pediglen _kegyelem_  _által_ szivünkben _tölt_ mind azokot az _igazság_ az mellyekre _tanít_  _bennünket_ az emberek ugyan azért is rendelte az anyaszent egyházban az pásztorokot az _doktor_  _hogy_  _oktat_ az _ember_ az _igazság_ és _mindaz_ az mit _cselekedni_  _kell_ az üdveségre

Hogy _ha_ az _ember_  _oly_ szükséges az _oktatás_ az _ifjú_ annál szükségeseb mert _idő_ valo nézve vagy _elegendő_  _oktatás_ nem vettek az _bölcsesség_ vagy pedig még nem _elegendő_  _hogy_ azt magoktol meg foghassák

Nem _elég_  _tehát_  _fia_ minden nap _kérni_ az _bölcsesség_ és az jó _erkölcs_  _hanem_ arra _oktattatni_  _kell_ magadot és vezetetni ezen az uton: azok _által_ kik azt üsmérik

Az jó _erkölcs_ valo _oktattatás_  _kívánság_ ollyán szükséges _hogy_ az az _kezdet_ az jó _erkölcs_ valamint az _bölcs_ mondgya az _bölcsesség_  _kezdet_ az _bölcsesség_  _kívánság_ 
 

 _hallgat_  _fia_ mire _int_ az _bölcs_  _ha_  _kíván_  _fia_  _megtaníttatik_ és _ha_ ennek adod elmedet _okos_ lészesz _ha_ szeretended _hallgatni_  _talál_  _értelem_ és _ha_  _figyelmetes_ lészesz az _te_  _fül_  _bölcs_ lészesz az vén _ember_ sokaságában álly és az _ki_  _bölcs_  _az_ adgyad magadot minden _isteni_  _dolog_ valo _beszélgetés_  _kíván_  _hallgatni_ és az _példabeszéd_  _értelem_  _tudatlan_ ne légy 
 

Egy nehány képpen vehetünk pedig magunknak _oktatás_ az jó _erkölcs_ az predikatioban az jó _könyv_  _olvasás_  _de_ néked _hasznos_ és szükségeseb volna valamely _okos_ és jó _erkölcsű_  _ember_  _oktatás_  _aki_ is _megtanulhat_ az üdveségnek _igaz_ uttyát valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_  _ha_ valamely _értelmes_  _ember_ látz szorgalmatoságal _keres_ annak üsmeretcségit és _gyakorol_  _ő_ 


Őtödik Rész
Hogy micsoda szükségünk van ollyanra _ki_ az jó _erkölcs_ 
uttyán vezesen _bennünket_  _de_  _főképp_ az _ifjú_ 

 _k_ Reménlem _hogy_ az Isten _kegyelem_ adgya jó _könyv_ is _olvas_ miert szükséges _hát_  _hogy_ más vezesen az jó _erkölcs_ uttyán

 _f_  _kedves_  _fia_ ugy _beszél_ mint _ifjú_ mert az üdvességnek és az _bölcsesség_ uttyát még nem _tudván_ nagy szükséged vagyon az _kalauz_  _hallgat_ mit mond az Isten fia _hogy_  _ha_ egy vak más vakot vezet mind az _kettő_ az veremben _esik_  _hogy_  _járhat_  _hát_ az vak ollyan uton az mellyet nem üsmér azt mondgya az _bölcs_  _hogy_  _jaj_ annak az _ki_ egyedül _jár_ mert _ha_ el _esik_ nincsen senki az _ki_ fel _emel_ 
 azért is _int_ az _példabeszéd_ az _ifjú_  _hogy_ az _értelem_ ne ragaszkodgyanak 
 az _ki_  _bízik_ ö magában _bolond_ az 
 az _bolond_ uttya _jó_ láttzik néki az ö szeme elött _de_ az _ki_  _tanács_  _él_  _bölcs_ az 
 _Tóbiás_ az _fia_ az többi _között_ arra _int_  _tanács_ mindenkor az _bölcs_  _ember_  _kér_ 
 az _bölcs_ ide _feljebb_ arra _int_  _hogy_ mikor egy _értelmes_  _ember_ látz aval üsmérkedgyél _de_  _meghallgat_ micsoda _tanács_  _ad_ az 37 részben az _jámbor_  _ember_  _gyakorta_  _tanácskozik_ az kit üsmérendesz _hogy_ az urnak parancsolattyát _megtart_ az _ki_ az ö _erkölcs_  _egyezik_  _teveled_ és az _ki_ mikoron _elesend_  _bánkódik_  _teveled_ 
 veszedé észre _fia_  _hogy_ micsoda szükséged vagyon ollyanra _ki_ az jó _erkölcs_ uttyán vezesen _holott_ meg azt is _elöben_ adgyák micsodásnak _kell_ annak lenni _először_ jó _erkölcsű_  _ember_  _hogy_ szerese az üdveségit annak az kinek _gond_ viseli egy szoval _okos_ és _értelmes_  _kell_ annak leni

Szent _Hieronimus_ ez _szerint_ valo _tanács_ adot vala egy _ifjú_ az _ki_ is az jó _erkölcs_ uttyán _kíván_  _járni_ azt adom néked _tanács_  _hogy_ az _istenfélő_  _ember_  _társalkodik_ és _hogy_ ne légy magadnak mestere _hogy_ magad _tanít_ magadot _kalauz_ nélkül ollyan utra ne meny az mellyet nem üsmersz _hogy_ el ne teveledgyél és az rosz utat az _jó_  _hely_ ne válaszad azon _hamar_ vagy lassabban ne _jár_ mint sem _kívántatik_ azon _erős_ menvén el ne fáradgy vagy is igen lassan _hogy_ el ne aludgyál az uton 
 látod _fia_ mire _int_ az sz lélek és sz _Hieronimus_ 

 _kedves_  _fia_ mind ezekre valo nézve válasz magadnak _oly_  _bölcs_ és jó _erkölcsű_  _gyóntató_ attyát az kinek _gondviselés_ alá adhassad az lelked üsméretit _aki_  _megtanulhat_ miképpen _kelletik_ az Isten szolgálattyában _foglalni_  _ifjúság_ az légyen _kalauz_ és vezetöd az üdveségnek uttyában az _ki_  _megtanít_ az _igazán_ valo jó _erkölcs_ meg is mutattya mitöl _kell_ el _távozni_ és mit _kelletik_  _cselekedni_ az jó utban fog vezetni midön attol _eltávozik_ az veszedelmeket veled el kerülteti az _kísértet_ ellene állani _megtanít_ az rosz szokásokból _meggyógyít_ az jó _erkölcs_  _felindít_ utozásodban _ha_ el aluszol _felébreszt_  _ha_ sietni _fog_ meg _tartóztat_ ne _hogy_ az elsö _buzgóság_ az lankadcságban _esik_ az lankadcságból az rosz _erkölcs_ az mely _könnyű_  _megtörténik_ az _ifjú_ visgáld meg _fia_ mind ezeket és meg látod _hogy_ mind ezekre valo nézve nagy szükséged vagyon ollyanra az _ki_  _oktat_ 

 _kedves_  _fia_ mutassad meg _bízvást_ az illyen _gyóntató_ attyának az lelked üsméretit adgyad _elébe_ magad állapottyát _hozzá_ nagy _tisztelet_ légy mint ollyanhoz az _ki_  _által_  _beszél_ néked az Isten és vezérel _hagy_ magadot _gondviselés_ és _tanács_  _oktatás_ vid végben _az_  _ad_ számot néki vétkeidet néki meg mondani ne szégyenellyed _de_  _főképpen_  _abban_ az vétekben ne _esik_ mely _közönséges_ az _ifjú_ az _hogy_ midön ollyan vétekben _esik_ az mely _rendkívül_  _történik_ rajtok _olyankor_ más _gyóntató_  _keres_ szégyenelvén meg mondani az szokot _gyóntató_ papjoknak _ekképpen_  _cselekedvén_  _haszontalan_  _tesz_  _gyóntató_ atyádnak reád valo _gondviselés_ és ollyan utat vennél magadnak melyben vétkekben _esik_ és végtire magadot el vesztenéd nem igy _kedves_  _fia_ nem igy _hanem_ valamely _bizodalom_ vagyon egy _gyermek_ az apjához _hasonló_  _kell_ lenned az papodhoz valamely _doktor_ az nyavalyát nem üsméri aztot meg sem gyógyithattya vagy is _ha_ az heteg _eltitkol_ elötte nyavallyályát azért magára nagy _betegség_ várhat és _halál_ is ne _eltitkol_  _tehát_ az _gyóntató_ elöt akár mi _történik_ néked mivel _ha_  _igazán_  _bán_ vétkedet nem is szegyenled azt meg vallani annak az _ki_  _abból_ inkáb _meggyógyíthat_ mint más _holott_ már tégedet üsmervén _tud_ micsodás _orvosság_ néked _hasznos_ vigyáz _kedves_  _fia_  _beszéd_ és _követ_ öket

 _de_  _hogy_ ollyan jó _gyóntató_ atyára _találhat_ azt az _isten_  _kér_  _ha_ szivesen _kér_ meg adgya _hogy_  _ha_ meg nyered aztot meg ne változtassad _hogy_  _hacsak_ az _halál_ vagy más _egyéb_ állapot el nem távoztat tölle

Micsoda _boldog_ lészesz _fia_  _hogy_  _ha_ valamely jó _gondviselő_  _oktatás_  _él_ mivel az üdveségnek uttyán _bátor_  _járhat_   _kalauz_ nélkül pedig mindennap _eltávozhat_ik_ attol és el veszeszthetnéd magadot

Emlékezél meg egy _dolog_ az mellyet az _Szentírás_  _ad_  _elöben_  _Joás_  _király_ ezt az _király_ az _főpap_  _Josada_ nevelte vala fel az Isten _félelem_ az ö _törvény_ és az jó _erkölcs_ uttyán vezeté _ő_  _négyesztendős_  _kor_  _fogva_  _negyvenesztendős_  _kor_ mind ez _idő_ alat szentül _él_ mondgya az _írás_  _Joás_ szentül viselte magát az Isten elöt valamég az _főpap_  _Josada_  _tanács_  _jár_ 
 _de_ nem marada mindenkor _ebben_ az állapottyában mert _Josada_  _meghalván_ nem vala azután _ki_  _oktat_ és _ki_  _jó_  _tanács_ adna néki _Joás_  _tehát_ az rosz _élet_ adván magát az Isten _sok_ nyomoruságot _küld_ reá és nyomoru _halál_ is végzé _élet_ ebböl az példábol meg látod micsoda szükséges az jó _erkölcs_ uttyában valamely jó _gondviselő_  _oktatás_  _követni_ és _hogy_ mi _következik_  _abból_  _hogy_  _ha_ attol _eltávozik_ 


Hatodik Rész
Az _gyónás_  _először_ az _confessio_generalis_ 

 _k_ Szűkségesé némelykor _hogy_  _confessio_generalis_  _tesz_ az az _hogy_ egész _élet_ tett _bűn_ egy szers mind _meggyón_ik_ 

 _f_  _fia_ ezt az szentcséget az _Krisztus_  _Jézus_ az _te_  _bűn_  _eltöröltetés_ rendelte _hogy_ az Isten _kegyelem_ viszá mehess _abban_ nincsen _kétség_  _hogy_ ez ne légyen _nemcsak_  _hasznos_  _de_ még szükséges módgya az jó _erkölcs_ meg nyerésire az melyet az _bűn_ valo _megtisztulás_  _kell_  _elkezdeni_ ugyan azért is adom ezt _először_  _elöben_  _hogy_ ezen _kezd_ végben vinni azt az szándékodot _hogy_ az _isten_ adod magadot _kedves_  _fia_ egy _jól_ tett _gyónás_  _kell_  _tehát_  _elkezdeni_  _hogy_  _hasznos_ légyen azt _tanácsol_  _hogy_ egész _élet_ valo _gyónás_  _tesz_  _három_  _ok_ valo nézve

Elöször azért mert némelykor ugy _történik_  _hogy_ az _előbbeni_  _gyónás_  _haszontalan_ voltanak _főképp_ mikor valamely _halálos_ vétket _eltitkol_ ez _gyakran_  _történik_ az _ifjú_ vagy pediglen mikoron _elegendő_  _készület_ nem _készül_ az _gyónás_ ugy mint _töredelmesség_ nélkül és az magok _megjobbítás_ nelkül erre valo nézve szükséges az _confessio_generalis_ 

Másodszor _hogy_  _ha_  _teljesség_  _fogyatkozás_ nem láthatni is az _előbbeni_  _gyónás_  _de_ lehet _abban_  _kételkedni_ mert _sokszor_  _kevés_  _buzgóság_ és _készület_  _járul_ az _gyónás_ vétkek meg szánása nélkül _sokszor_ még az penitencziát sem viszik végben az _confessio_generalis_  _hely_ viszi ezt az _fogyatkozás_ és az lélek üsméretet nyugodalomban tészi

Harmadszor _hogy_  _ha_ az szinte szükséges nem volna is _de_  _abban_ nagy _három_  _haszon_ láthatod _először_ magadért másodszor az _gyóntató_ atyád _iránt_  _harmad_ az _isten_ valo nézve

 _I_ Magadért mert magad _elébe_  _tévén_ el mult _élet_ meg üsmérheted mennyire _eltávozik_ az udveségnek uttyátol meg látván nyomoruságodot meg alázod magadot az Isten elöt meg _tekintvén_ rosz _hajlandóság_ azokot _megjobbít_ és penitencziát _tart_ : magadban _feltévén_  _hogy_  _teljesség_ az _isten_ adod magadot

2szor Az _gyóntató_ atyád _iránt_ mert _azáltal_ meg üsmértetheted véle az lelked üsméretit _és_ ugy jobban vezethet és _oktatás_ is adhat szükségedhez _képest_ 

3szor Az _isten_ valo nézve mert _tökéletes_ valo _megtérés_  _bőséges_  _kegyelem_ fogod nyerni és azt annál is inkáb _hogy_ meg láttya elötte valo meg alázásodot és az _ő_  _megbántás_ valo _töredelmes_ 
 

Hogy pediglen _gyónás_  _hasznos_ legyen

 _I_ Arra az végre legyen _hogy_  _élet_ valo penitentziát _tart_ az vétekböl _kitérvén_  _teljesség_ az jó _erkölcs_ uttyára adgyad magadot

2 _az_ nyolcz napal _azelőtt_  _kell_  _készülni_  _de_ az _idő_ alat _ebben_ az _két_  _dolog_  _kell_ magadot _foglalni_ 1 _gondolkodik_ vétkeidröl 2 _töredelmes_ valo meg szánásal és _bánás_ légy azok _iránt_ és magadban azt _feltesz_  _hogy_ magadot _megjobbít_ 

Visgáld meg minden nap az Isten és az anyaszent egyház parancsolatit _egymás_ után és az _hét_  _halálos_ vétket

 _de_  _főképpen_ munkálkodgyál azon _hogy_  _töredelmes_ légy _bűn_ mert ez leg szükségeseb és nehezeb rend _szerint_ pedig _ezzel_  _gondol_  _kevés_ ezt pedig _imádság_  _kell_ meg nyerni az _isten_  _de_  _imádság_  _buzgóságos_  _kell_ lenni

Napjában _két_ vagy _három_ vegyed magadot _különös_ és ót _leborulván_ az Isten elöt _kér_  _buzgóság_ és alázatoságal lágyittsa meg szivedet és adgya _oly_  _kegyelem_  _hogy_ meg üsmérhessed _bűn_ nagycságát mely nagyon _megbánt_ az ö véghetetlen _jóság_ és azért lehess _töredelmes_  _igazán_ valo penitentziát _tartván_  _élet_  _megjobbítás_  _által_  _abból_  _kitérhet_ 

Az mely nap meg akarsz _gyónni_  _kér_ az _isten_  _kegyelem_ segittségül azután _járul_ az szentséghez nagy _tisztelet_ elmédnek _figyelmetesség_ és szivednek _fájdalom_  _hogy_  _oly_ jó _isten_  _megbánt_ alázatosan és világosan meg mondván _bűn_  _tesz_  _fogadás_  _gyóntató_ atyádnak _hogy_  _bűn_  _teljes_ szivedböl utálod _főképpen_ azért _hogy_ az _isten_  _jóság_  _oly_ igen _megbánt_ alázatosan is _kér_ tölle _bocsánat_ jobban szeretvén meg _halni_ mint sem _ő_ valahameg _bántani_ az _gyóntató_ atyádot pedig _kér_ adgyon néked ollyan _oktatás_  _hogy_ az _bűn_  _elkerülhet_  _ezután_ az jó _erkölcs_ és az Isten _félelem_  _élhet_  _hallgat_ azután _figyelmetesség_ az mely _oktatás_ fog néked adni másrol az alat ne _gondolkodik_ és midön _absolutio_ akar néked adni alázd meg magadot az Isten elöt _szán-bán_ vétkeidet és _kér_ légyen _irgalmas_ néked és _megbocsát_ ugy néked az _ég_ valamint az pap _megoldoz_ az _föld_ az ö tölle vett _hatalom_ 

 _ó_  _fia_ ! mely _boldog_ nap az az melyben az vétekböl és az _ördög_  _hatalom_ meg szabadulsz az Isten _fia_  _közibe_ számláltatol _hogy_  _ő_ szolgállyad _örökké_  _hűség_ 

 _de_  _fia_ arra _emlékezik_  _ha_ azt akarod _hogy_  _hasznos_ légyen _gyónás_ arról _hamar_ el ne feletkezél ugy ne _tesz_ mint azok kik az mely nap _meggyón_ik_ még az nap _elfelejt_ és az _előbbeni_  _élet_ viszá _tér_ 


Hetedik Rész
Az rend _szerint_ valo _gyónás_ 

 _k_ Az _gyónás_ szükségesé _teljesség_ 

 _f_ Az _gyónás_  _fia_  _nemcsak_  _hasznos_  _de_  _teljesség_ szükséges állapot azért _hogy_ az _ember_ meg lehesen _tartani_ az jó _erkölcs_ uttyában ezt az _igazság_ minden nap _tapasztal_  _holott_ azok kik nem _él_  _ezzel_ az szent _orvosság_  _csakhamar_ az _előbbeni_  _betegség_  _esik_  _visszatérvén_ az vetkekre mellyeket _elhagy_ erre valo nézve _fia_ azt _bizonyos_  _tart_  _ha_  _igazán_ valo szándékod vagyon az jó _erkölcs_  _élni_  _ehhez_ az szentcséghez _gyakran_  _kell_  _járulni_ mert más képpen az rosz _erkölcs_  _soha_  _ki_ nem kelhetz se az veszedelemnek uttyábol _ki_ nem térhetz ezt világosan meg mutatom néked

 _I_ Mert ámbár egy _darab_  _idő_  _halálos_ vétekben ne _esik_ is _mindazonáltal_ az _gyakorta_ valo _gyónás_ nélkül _sok_ más _egyéb_ vétkeket el nem kerülhetz az mellyeket _hogy_  _ha_ el mulatod és meg _hagy_ szaporodni az _halálos_ vétkekre vezetnek

2 Az _gyakorta_ valo _gyónás_ nélkül _ész_ sem veszed _hogy_  _sok_ rosz szokásokban _esik_ az mellyeket nem is fogod annak _tartani_  _sok_ veszedelmes alkalmatoságokban is _eshet_ik_ az mellyektöl magadot nem is _oltalmaz_  _hogy_  _ha_ arrol meg nem _int_ az pediglen nem lehet más képpen _hogy_  _hacsak_ meg nem mutatod az lelked állapottyát egy _okos_  _gyóntató_ papnak kiteveled ezeket _elkerültethet_ 

3 Lehetetlennek _tart_  _hogy_ sokáig maradgy _kísértetés_ nelkűl _főképpen_ az _tisztátalan_  _kísértet_ nélkül  azt _tart_  _tehát_  _hogy_ nem lehet néked sokáig az ellen állani az _gyakorta_ valo _gyónás_ nélkül akár mit _cselekedik_  _de_  _ha_  _gyakorta_ nem _él_  _ezzel_ az _orvosság_ minden _bizonnyal_ el nyomatol

 _kedves_  _fia_ az _gyónás_ az vétek ellen valo _orvosság_  _először_ mert szentcség lévén _kegyelem_  _ad_  _hogy_ azt el lehesen _kerülni_ 

2 Mert meg ujittya _benne_ az vétekért valo _töredelmes_ és velünk _feltétet_  _hogy_ azt _többé_ ne _cselekedik_ 

3 Mert az _gyóntató_ papnak _intés_ az _bűnös_ fel _emel_ vétkiböl és uj szivet veszen _hogy_ az vétket _elkerül_ és az _isten_  _hív_ legyen

4 Mert az _bűnös_ meg valván _bűn_ és _kísértet_ az ö _gyóntató_ papjának az néki modot _ad_  _abban_  _hogy_ miképpen álhasson _ellene_  _de_  _csak_ az _kísértet_ meg vallása is _hatalmas_  _orvosság_ arra _hogy_ azokot meg lehesen gyözni mert az _gonosz_ lélek igen _fél_ attol _hogy_ észre ne vegyék ollyan _kígyó_ az _ki_ mikor marni akar _elbújik_ és _ha_ észre veszik el szalad az _ifjú_ el vesztésire nincsen nagyob ravaszsága mint a _hogy_ némává tészi öket az ollyan _dolog_ mellyek lelkek üsméretit _illet_ és magakot senkinek _ki_ se adgyák azért _hogy_  _ebben_ az veszedelmes _hallgatás_ az _kísért_ ellen segittséget ne _találhat_ se _abban_ modot _hogy_ az rosz _erkölcs_  _kitérhet_ szent _Bernard_ azt mondgya _hogy_ az mely vétket _ki_ nyilatkoztatnak _abból_  _hamar_ meg lehet _gyógyulni_  _de_ az _hallgatás_ miat nevekedik _hogy_  _ha_ azt meg vallyák _ha_ nagy is _kicsid_ lesz _ha_ el titkollyák _ha_  _kicsid_ is nagyá válik 
 

Mind ezek után _kedves_  _fia_ nem _kételkedik_  _hogy_ magaddal el nem hitetted volna micsoda szükséges az _gyakorta_ valo _gyónás_  _de_ mint _hogy_ ez ollyan materia mely nagy _dolog_  _foglal_ magában és az _ki_ ellen sokak vétenek azért még _eziránt_ egy nehány _dolog_  _int_  _kér_ legy _figyelmetesség_ 


Nyolczadik Rész
Az _gyónás_ valo _hasznos_  _intés_ 


  _kedves_  _fia_  _meggyón_ik_ leg aláb minden _hónap_ és _soha_ el ne mulassad azt _hogy_  _ha_ az _kísért_  _gyakorta_  _jön_ reád az _gyónás_ is _gyakran_  _járul_  _főképpen_ midön vészed észre _hogy_ az _kísért_  _kemény_ rohannak reád vigyáz ezen _intés_ mert igen _hasznos_ és _ha_ el mulatod nyomorultul _esik_ az vétekben


 Vigyáz _fia_ arra _hogy_ ne _követ_ azokot kik _csak_  _akkor_  _gondolkodik_ az _gyónás_ midön valamely _kísértet_  _esik_ ez ollyan _dolog_ az mellyel meg _csal_ nyomorultul az _ördög_ az lelkeket mert ugyan is micsoda _bolondság_  _csak_ akkor _gondolkodni_ az _orvosság_ midön már az nyavalya _halálos_ változot és azt meg nem elözni az _orvosság_  _hogy_  _ha_ lehet 
 valamint az _bölcs_ mondgya ante langvorem adhibe medicinam


  _fia_ azoktol peldát ne végy az kik mikor valamely _kísértet_  _esik_ nem _hogy_  _abból_ mindgyárt _felkel_ és az szentcséghez _járul_  _hanem_ az vétekben _elhagy_ magokot és az _gyónás_ el mulattyák vagy szégyenböl vagy _tunyaság_ vagy is _kevés_  _gond_ vagyon üdveségekre vagy is azt valamely nagy _ünnep_  _elhalaszt_ más képpen nem is _gondolkodik_ az _gyónás_ ez az vétek igen _közönséges_ az _ifjú_ ez is az _ok_  _hogy_  _sok_ jó _feltett_ szándékok után _visszafordul_ és az rosz _erkölcs_  _esik_ azon meg nem _kell_ ijedni _ha_  _elesik_  _hanem_ mentöl _hamar_ az _felkelés_  _kell_  _igyekezni_ és azon _hogy_ mászor magadra vigyáz és ne _tesz_  _bűn_  _bűn_ 

Mindenkor pediglen az szokot papodhoz meny _gyónni_  _de_  _mindazonáltal_  _hogy_  _ha_  _az_ nem lehetne mindenkor menni azért az _gyónás_ el ne mulasad mikor az _idő_ el _jön_ 

 _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_ az _ördög_ minden _tehetség_ azon lészen _hogy_  _elfordít_ az _gyakorta_ valo _gyónás_ mivel némelykor azt _elhitet_ veled _hogy_ az igen nehéz állapot némelykor _hogy_ még _az_  _jól_ nem _készül_ némelykor _hogy_ most arra szükséged nincsen mászor valamely akadályt _támaszt_  _elöben_  _gyakorta_ pediglen _kedvetlen_ tészen az _gyónás_ egy szoval nincsen ollyan ravaszság az kit el ne _követ_  _csak_ téged ettöl az üdveségedre valo _hasznos_ és szükséges _dolog_  _elfordíthat_  _de_  _kér_ az _isten_  _fia_ mind ezekre ne _hajt_ és azokot az _gondolat_ mind az _ördög_  _kísértet_  _tart_ az kik _teveled_ el akarják halasztatni az _gyónás_ azon az napon mellyen meg akarsz _gyónni_ 

Hogy pediglen _hasznos_ légyen _gyónás_ ezekre vigyáz

 _I_ Visgáld meg lelked üsméretit mentöl jobban lehet _tetőlled_  _főképpen_  _az_ az vétkekröl az mellyekre _hajlandó_ vagy

2 szor Azután magadban _felgerjeszt_ az _töredelmes_ azért _hogy_ az _isten_  _megbánt_ és _kér_  _bocsánat_ tölle _teljes_ szivedböl

3 szor Ez _meglévén_ meny az _gyónás_ nagy _tisztelet_ és _csendesség_  _bizonyos_ lévén _abban_  _hogy_ az Isten _elébe_ mégy és _oly_  _bíró_  _elébe_  _aki_  _bocsánat_  _kell_  _kérni_  _ha_ pedig várakoznod _kell_  _addig_ is _gondolkodik_  _bűn_ alázatoságal

4 szer Mond meg _bűn_ alázatoságal és _oly_ világosan _hogy_ az pap meg érthesse _holott_ némellyek _csak_ félben _harap_ az szót az vétket _csak_  _fél_ mondgyák _ki_ és azt várják _hogy_ az pap mondgya _ki_  _helyette_ ez igen nagy _fogyatkozás_  _sokszor_ az illyenért az _gyónás_  _haszontalan_ és szentség törés

5 ször Vigyáz arra _hogy_ az _halálos_ vétket _él_ titkollyad vagy szégyenért vagy _félelem_ vagy más _ok_ ez igen nagy vétek _ebben_ pedig _gyakran_  _esik_ mind az _férfi_ mind az aszszonyok _főképpen_ midön valamely _tisztátalan_ vétekben _esik_ az mellyet meg vallani szégyenlik és azért szentség törésben _esik_ és az _halálos_ vétekben meg maradnak _ó_  _fia_ vigyáz _hogy_  _ebben_ az veszedelemben ne _esik_ mert _ezzel_  _sok_  _ifjú_  _megcsal_ és veszeszt el az _ördög_ 

6 szór Az _gyónás_ ne _keres_  _hogy_ az papod _megdicsér_  _hanem_  _bűn_  _meggyógyít_ és az üdveséged uttyában vezesen

7 szer Az _gyónás_ után _hallgat_  _figyelmetesség_ az pap _oktatás_ és _intés_ vigyáz ne _cselekedik_ ugy mint azok kik az vétekröl _gondolkodik_  _akkor_ mikor az pap _beszél_ 

8 szor Minek elötte az pap _feloldoz_  _bűn_ és az _idő_ alat is midön áldást mond reád _kér_ az _isten_  _bűn_  _bocsánat_ és nagy _töredelmes_ légy azért _hogy_  _ő_  _megbánt_  _feltévén_ magadban _hogy_ az ö _kegyelem_ segittségivel magadot _megjobbít_ az _halálos_ vétkeidet igen _kell_ utálnod mivel azok _ellenkezik_ az Isten _jóság_ és üdveségedel az töb vétkeidért is legy _megbánás_ mert azok sem _tetszik_ az _isten_ és azon légy mindenkor _hogy_ magadot mentöl inkáb _megjobbíthat_ 

9 szer Az penitencziáidot végben vigyed szorgalmatoságal és áitatoságal

10 szer Szoktassad magadot arra _hogy_ az mely nap _meggyón_ik_ azon nap egy _kis_  _elmélkedés_  _tesz_ az _meggyónt_ vétkekröl _hogy_  _ezután_ jobban _elkerülhet_ öket és _az_ az _intés_ mellyeket adot az pap magad _megjobbítás_  _feltévén_ magadban _hogy_ azokban _hív_  _jár_ 


Kilenczedik Rész
Az Ur vacsorájáról

Az mi meg váltó és üdvezitö _Krisztus_  _Jézus_ ollyan nagy _gond_ vala az mi meg szentelésünkre és üdveségünkre _hogy_ meg nem elégedék az _penitenciatartás_ szentcséginek rendelésivel az melyben maga _hatalom_  _ad_ az apostolinak _hogy_ az _bűn_  _megbocsát_  _de_ söt még _hozzá_ valo _megfoghatatlan_ szeretetiböl az _oltár_ szentcséget is rendelé az melyben _önnönmaga_ adgya az mi lelkünknek _eledel_  _hogy_ öket _megtart_ az _élet_  _kegyelem_ az _betegség_ öket _meggyógyít_  _gyengeség_  _megerősít_ és _hogy_  _örökkévaló_  _élet_ adgyon nékiek

Ebböl _következik_  _fia_  _hogy_ az _communio_ igen _hasznos_ uttya az jó _erkölcs_ és azok kik _igazán_  _kíván_ üdveségeket _hogy_  _az_  _gyakorta_  _járulhat_ arra magokot _érdemes_  _kell_  _tenni_ valamint maga mondgya _hogy_  _ha_ az én _test_ nem _eszik_ és az én véremet nem _iszik_ nem lészen _örök_ ólet _tibennetek_ 
 

 _kedves_  _fia_ az Isten _kegyelem_  _ebben_ az _élő_  _forrás_ meritheted _bőség_ az segittségeket és az jó _erkölcs_ kereselé _bölcsesség_  _őbenne_ az _örökkévaló_  _bölcsesség_  _megtalál_ kivánodé az _tisztaság_  _abban_ magát az _tisztaság_ vészed vagyoné szükséged az _erő_  _hogy_  _megtarthat_ ez _élet_ az _sok_ veszedelmek _között_ az jó _erkölcs_  _abban_ az _kegyelem_  _kezdő_ vészed az _ki_ is _megoltalmazhat_ tégedet az ellen _ki_ ellene áll üdveségednek

Ez _így_ lévén _gyakorta_  _kell_  _az_  _járulni_ és meg nem _kell_ vetni _kegyelem_ annak az _édes_ üdvezitönek _ki_  _oly_ nagy szeretettel adgya néked magát az _ki_ pedig el mulattya ezt az _hatalmas_ és üdveséges uttyát az üdveségnek azzal meg mutattya _hogy_ semmi _igyekezet_ nincsen az üdveségre

Ámbár ne lehesen is _idő_ szabni az _communio_ mert az kinek kinek az maga állapottyátol _függ_  _mindazonáltal_ azt _javall_ néked _hogy_ minden _hónap_  _egyszer_ az _communio_ el meny

Hogy pediglen az _communio_  _hasznos_ légyen az az _az_  _tartozandó_  _készület_ áll annak okáért az aláb valo _oktatás_  _olvas_  _figyelmetesség_  _hogy_  _ha_  _haszon_ akarsz _kommunikálni_ 


 _tizedik_ Rész
Az _communio_ valo _oktatás_ 

Ehez az szentcséghez _készül_ mentöl jobban lehet _tőle_ az reggeli _imádság_  _kér_ az Isten _kegyelem_ az szent _communio_ valo _készület_ egész reggel az elmédet arra az nagy _dolog_  _függeszt_ mond el ezeket az szavait _Dávid_ mikoron az _templom_  _építés_  _készül_ grande opus non enim hominis praeparatur habitatio sed deo nagy _dolog_  _fog_ mert nem az _ember_  _kell_  _lakóhely_  _készít_  _hanem_ az _isten_ igen is _fia_ az _Krisztus_  _Jézus_  _igazán_ valo _isten_ és _ember_  _készít_  _lakóhely_ az lelkedben szükséges _tehát_  _hogy_  _hozzá_  _illendő_ légyen

Az _templom_ menvén az Isten _kegyelem_  _kér_ és az _communio_ elöt az elmédet mindenröl el vévén ezeket _cselekedik_ 1 alázad meg magadot az mi urunk J _Krisztus_ elöt magadot méltatlannak üsmérvén _hogy_  _ő_ végyed méltatlannak az ö nagycságáért és szentcségiért méltatlannak az _te_  _sok_ vétkeidért ergone credibile _est_ ut Deus habitet cum hominibus mondá Salamon mikor az _templom_  _építés_ el végezte volna _hogy_  _hogy_ leheté az _hogy_ az Isten az _ember_  _kíván_ lakni  _kér_ tölle _bűn_  _bocsánat_ mert azok _tesz_ méltatlanná _hogy_  _ő_ vegyed 2 _kér_  _kegyelem_  _hogy_ méltán vehessed az az _tiszta_ lelki üsmérettel _élő_  _hit_ nagy alázatoságal az ö _jóság_ valo _buzgó_ szeretettel meg másolhatatlan magadban valo _feltevés_  _hogy_  _ő_  _hív_ akarod szolgálni egész _élet_ és más _egyéb_  _communio_ valo _imádság_ mondgy el _buzgóság_ 

Midön pediglen az _communio_  _idő_  _eljön_  _akkor_  _járul_ az _oltár_ alázatoságal szemeidet az _föld_  _függesztvén_ az _elsőség_ pedig ne _igyekezik_  _hanem_  _térd_  _imád_ az mi meg váltonkot és minek utanna el mondottad az _confiteor_ Domine non sum dignus vegyed _erős_  _hit_ és nagy alázatoságal az menynek _isten_ és az _te_ lelkednek meg váltoját

Azután _hely_ viszá menvén az _könyv_ ne vegyed mindgyárt _kéz_  _hanem_ egy _kevés_  _idő_  _elmélkedik_ az _te_  _Üdvözítő_ mellyet magadban vettél

1 ször Imádgyad az ö véghetetlen nagyságát 2 _csodál_ az ö _jóság_  _hogy_  _hozzá_ méltoztatot _jönni_ és mondgyad sz _Erzsébet_  _honnét_ vagyon ez _hogy_ az én uram _hozzá_  _jön_ 
 üsmérd meg magadban _érdemtelen_ voltodot arra az _kegyelem_ 3 _kér_  _bűn_  _bocsánat_  _bán_  _hogy_  _megbánt_ azt az _isten_  _ki_ neked magát adgya ollyan szeretettel és _jóság_  _felfogad_ elötte _hogy_  _örökké_ szeretni fogod és _hogy_  _soha_ tölle el nem tavozól 4 _ad_  _elébe_ lelkednek szükségeit _kér_  _kegyelem_ az _kísért_ ellen és arra _hogy_  _eltávoztathat_ az rosz _társaság_ és az _ő_  _megbántás_ valo alkalmatoságot _hogy_  _meggyógyít_ rosz szokásidbol és elö mehess az jó _erkölcs_ 5 _ad_  _hála_ néki _kegyelem_  _hogy_  _hozzá_  _jön_ és azért az _ki_ mondhatatlan _jótétemény_ ajánlyad néki lelkedet _élet_ és mindenedet mind ezeket _kevés_  _idő_ alat _kell_ el mondani _de_ nagy _buzgóság_ 

Az _templom_  _ki_ menvén egész nap _előtte_ légyen ez az sz _cselekedet_ minden munkádot _csendesség_ mivellyed az predikáciot és az vecsernyét el ne mulassad _foglal_ magadot az lelki _dolog_ valo _olvasás_ mindennel ne _társalkodik_ és az mái napon az _te_ mulatcságod az _istenes_  _beszélgetés_ állyon


Tizen egyedik Rész
Az reggeli _imádság_ 

 _k_ Véteké _elmulatni_ az reggeli _imádság_ 

 _f_  _fia_ az reggeli és az _esteli_  _imádság_ az sz misére valo menetel az _idő_  _jól_  _töltés_ magadot _hogy_ meg üsmérjed az jó _könyv_  _olvasás_ jó _társaság_ mind ezek ollyan szükségesek az jó _erkölcs_ el nyerésire _hogy_ az lélekzet és az _eledel_ nem szükségeseb az _test_  _éltetés_ 

Az reggeli _imádság_  _elkezd_ az _bölcs_ is ezt néked igen _javall_  _ha_ el akarod _érni_ az _bölcsesség_ az _bölcs_ adgya az ö szivit reggel az ö _teremtő_  _isten_ vigyázására és az magosság béli elöt _imádkozik_ meg nyittya az ö száját az _imádság_ és _imádkozik_  _bűn_ 
 

Adná Isten _hogy_ az emberek elméjekben _jól_ bé volna nyomtatva ez az szép _oktatás_  _főképpen_ az _ifjú_ sziviben _kedves_  _fia_  _ha_  _igaz_ vágyásod vagyon az jó _erkölcs_ nagy szorgalmatosan _követ_ ezt az _intés_ mivel szükségesebbet már nem adhatok

Minden _cselekedet_ az _isten_  _kell_ ajánlani _de_  _főképpen_ az napnak _kezdet_ az Isten elöt az _kedves_  _azáltal_ szentellyük az _többi_ is néki _azáltal_ veszük az Isten áldását minden munkáinkra és egész napra valo _kegyelem_ ugy szedgyük valamint az _izraelita_ szedték az mannát reggel az melyel egész nap _táplál_ magokot

Az pediglen igen _csodálatos_  _dolog_ vala az mannában mivel azok kik reggel nem szedének _napfeljötte_ után semmit nem _talál_ mert az mely Isten azt _harmatoztat_ reggel ugyan az is rendelé _hogy_  _elolvad_ az nap sugárától  
 azért _hogy_ meg mutassa aval az _ember_  _hogy_  _napfeljötte_ elöt _kell_ az _isten_ áldani és viradtakor _imádni_ 
 

 _de_ arra _figyelmez_  _hogy_ ezt az képpen _cselekedik_ valamint az _bölcs_ adgya _elöben_ mivel nem _erő_  _kell_ lenni _imádság_ és mint egy _kelletlen_ az _bölcs_ arra adgya szivit _hogy_  _gondolkodik_ arrol az _ki_  _teremt_ az az _hogy_ az _isten_ adgya elsö _gondolat_  _imád_ mint _teremtő_ és _hála_ adgyon néki _jótétemény_ 

Reggel _mihelyt_  _felkel_  _letérdepel_ és ugy _először_  _imád_ szivedböl az _isten_ mint _örökös_ uradot és _teremtő_  _aki_ vetted mind azt az mi vagy és az mid vagyon

2 Adgy _hála_ néki _mindaz_ az _jótétemény_ mellyeket vettél tölle azért az _kegyelem_  _hogy_  _teremt_ tégedet _hogy_ meg váltattál az ö fia az _Krisztus_  _Jézus_  _érdem_  _által_  _hogy_  _keresztény_ tett _fia_ az _közönséges_ anyaszent egyháznak _hogy_ az üdvességedhez valo _igazság_  _oktattatik_ és más _egyéb_  _jótétemény_ mellyeket _tapasztal_ magadban

3 _kér_ tölle egész _élet_ tett _bűn_  _bocsánat_ az mellyekel _megbánt_  _jóság_ és _visszaél_  _jótétemény_ 

4 _kér_ azt az _kegyelem_  _hogy_ az napot szolgálattyában _eltölthet_ és meg ne báncsad magadban _feltévén_  _hogy_ semmi _halálos_ véteknek _cselekedet_ nem állasz az alkalmatoságokot el _kerül_ visgáld meg _előre_ miben _eshet_ik_ az nap

5 Az napi munkádot ajánlyad néki _kér_ arra áldását és vezérellyen ugy _kegyelem_  _hogy_ semmit ne _cselekedik_ az mi Isten _szerint_ ne légyen az az semmit az ö parancsolattya ellen semmit mást _csak_ ö általa  az az az _őkegyelme_  _által_ semmit mást _csak_  _őérte_ az az az ö _dicsőség_ 

Ajánlyad magadot az _boldogságos_ szüz az _őrzőangyal_ és az patronusod _gondviselés_ alá mind ezeket buzguságal vigyed végben és _abban_  _bizonyos_ légy _ha_  _hív_  _követ_ ezeket _megtalál_ az _bölcsesség_ valamint maga mondgya azok az kik reggel vigyázásal _keres_ meg _talál_ engem 
 


Tizenkettödik rész
Az _esteli_  _imádság_ 

 _k_ Az _esteli_  _imádság_ sem _kell_  _tehát_  _elmulatni_ 

 _f_  _fia_  _hogy_  _ha_ szükséges az napot _jól_  _kezdeni_  _hasonló_ szükséges aztot _jól_ végezni az _ótestamentum_ minden reggel és _este_ áldozatnak _kelletik_ lenni ebböl láthatod _hogy_ az _isten_  _imádni_  _kell_ az napnak _kezdet_ és _hála_  _kell_ néki adnunk annak végin

Az _te_  _hivatal_  _fő_ része _eziránt_ lelked üsméretinek meg visgálásábol áll ez pediglen ollyan _dolog_ az mellyet el nem _kell_ mulatni _hogy_  _ha_ elö akarsz az jó _erkölcs_ menni _először_ ez igen _hatalmas_  _orvosság_ rosz szokásid _meggyógyítás_  _hogy_  _elkerül_ az vétekben valo _esés_ vagy _hogy_  _abból_  _kikelhet_  _ha_  _abban_  _esik_ 2 _hogy_ meg _tart_ az _halálos_ vétek ellen valo _gyűlölség_ és az akaratot _hogy_ azt _többé_ azt nem _követ_ ez nélkül az _gyakorlatosság_ nélkül nagy _fogyatkozás_  _eshet_ik_  _hogy_  _ha_ el mulatod _halálos_ vétekre vezet 3 mint egy el aluszol az vétekben _ha_ szándékod nincsen _abból_ fel _kelni_ 4 _ezáltal_ az _exercicium_  _által_  _gyónás_  _könnyű_  _tesz_ az _halál_  _előre_  _gondolkodván_ még _előre_  _készít_ magadot az jó _halál_ és még _előre_  _megítél_ magadot valamint az _bölcs_ mondgya az _ítélet_ elöt visgáld meg magadot és _irgalmasság_  _talál_ mikor az Isten elöt lészesz 
 

Vigyáz _hát_ erre _kedves_  _fia_ és vid végben ezt az sz _dolog_ minden _este_  _ekképpen_  _cselekedvén_ 

Estve mikor le akarsz _feküdni_  _letérdepel_ 

Elöször Imádgyad _teljes_ szivedböl az _isten_ alázatoságal valo _hála_  _ad_ néki _mindaz_ az _jó_ mellyeket vettél _jóság_ és _főképpen_ azért _hogy_ azon nap _megtart_ és _megoltalmaz_ az szerencsétlenségektöl

2 _kér_  _kegyelem_  _hogy_ meg üsmerhesed vétkeidet mellyeket azon az napon _cselekedik_ ö tölle _bocsánat_  _kérhet_ és magadot meg jobbithassad

3 visgáld meg lelked üsméretit _az_ az vétkekröl mellyeket _gyakran_  _cselekedik_ erre valo nézve számláld elö minden _cselekedet_ reggeltöl _fogva_  _est_ és _feljegyez_ elmédben vétkeidet visgáld meg _ha_ voltalé azon nap valamely _kísértet_  _abban_ mikepen viselted magadot annak adtálé _hely_ vagy is állottálé ellene nézd meg _ki_  _társalkodik_ azon nap valami roszat nem cselekedtélé nem beszéltélé rosz példát nem adtálé az napot _jó_ töltöttedé vagy _haszontalan_ 

4 Az mely vétkeket _feljegyez_ azokért legy _töredelmes_ és alázatoságal _kér_  _bocsánat_  _isten_ magadban _feltévén_  _hogy_ másnap magadot _megjobbít_ 

Óh _kedves_  _fia_  _ha_ pediglen szerencsétlenségböl az mái napon valamely _halálos_ vétekben _talál_  _esni_  _imádkozóhely_ fel ne kely _addig_ valamég _elégséges_ meg nem siratod nyomoruságidot és valamég meg nem szánod _bán_  _hogy_  _oly_ nagyon _megbánt_ az _te_ szent és _imádás_ méltó _isten_  _kér_ tölle _bocsánat_  _töredelmes_ szivel és _felfogad_ elötte _hogy_ azt _meggyón_ik_ mentöl _hamar_ 

Kérjed _kegyelem_  _hogy_  _abban_ az nyomorult állapotodban meg ne _Ali_  _fia_ leheté az _ember_  _félelem_ és nyughatatlanság nélkül el _aludni_ midön lelke üsmerete meg van _terhelve_  _halálos_ vétekel _hogy_  _ha_ pedíg az _félelem_ meg nem szállotta szivedet ugy _tekint_  _keménység_ mint az _ördög_  _kelepce_ mellyet _elöben_ tészen _hogy_ az _kárhozat_  _ejt_ 

5 Ajánlyad _isten_ lelkedet és _test_  _kér_  _megoltalmaz_ az _éjszaka_ minden szerencsétlenségtöl _főképp_ az vétektöl _kér_ az _boldogságos_ szüzet az _őrzőangyal_ patronusodot és minden szenteket

Valamint _hogy_ az napnak _kezdet_ az jó _élet_ valo _kegyelem_  _kér_ az _isten_  _hasonló_ annak végin az jó _halál_  _kér_ mint _hogy_ az napnak vége az mi utolso napunknak végit _jegyez_ azért _kedves_  _fia_ napjaidot ugy végezed valamint _élet_ akarod végezni


Tizen _harmadik_ Rész
Az Szent Miséröl

 _k_ Az _Krisztus_ rendelteé az szent misét  _f_ Az szent misének áldozattya _fő_ lévén az töb _titok_  _között_ ez ollyan áldozat mellyet az _Krisztus_  _Jézus_ maga rendelt és az melyben az ö _test_ és vérinek ajánlása _által_  _először_ az _isten_  _tisztel_ az melynél is nem vehet nagyob _tisztelet_ 2 méltán valo _hála_ adunk néki _jótétemény_ 3 _kegyelem_ nyerjük _bűn_  _bocsánat_ 4 _kegyelmesség_ és _gondviselés_ meg nyerjük magunknak az _ótestamentum_ rendeltetet _négyféle_ áldozatnak _haszon_ fel _találtatik_ az szent mise áldozattyában sokal nagyob és szenteb _erő_ és _hatalom_ latreuticum Eucharisticum propitiatorium _impetratorium_ ezek valának az _ótestamentumbeli_ áldozatok

Az kik ollyan _boldog_  _hogy_ el mehetnek erre az szent áldozatra részesülnek az _feljebb_  _említett_  _négyféle_  _haszon_ és azok _kegyelem_ vésznek _hogy_  _ha_ ugy _hallgat_ az mint _kell_ 

 _az_ pedig _három_  _dolog_ szükséges _figyelmetesség_  _tisztelet_ és áitatoság _figyelmetesség_  _hogy_ az elméd _jelen_ lévén _figyelmetes_ légy arra sz _dolog_  _tisztelet_ mert _külső_ is nagy _csendesség_  _kell_ lenned és nagy lelki _tisztelet_  _az_ az sz áldozathoz mivel még az angyalok is _félelem_ és rettegésel vannak ót _jelen_ áitatoságbol és nem szokásbol valamint sokak _cselekedik_  _hanem_ aval az szándekal _hogy_ részesülhes annak az szent áldozatnak _haszon_  _hogy_ ót _imád_ az _isten_  _kötelesség_  _szerint_  _hála_  _ad_ néki _jótétemény_  _kérvén_  _hogy_  _megirgalmaz_ néked adgya szent malasztyát _főképpen_ azt az _kegyelem_  _hogy_  _övé_ lehess _teljesség_ és _élhet_  _örökké_ az ö néki valo _engedelmesség_ Igyekezél azon _fia_  _hogy_ minden nap _jelen_ lehess azon az szent áldozaton _de_ arra vigyáz _hogy_ ez az _három_  _dolog_ mindenkor az elmédben legyen _figyelmetesség_  _tisztelet_ és az áitatoság

Az mise alat pedig azokot az _imádság_ mondgyad mellyeket az pap mond _hogy_  _ha_ pediglen nem lehet az miséhez valo _imádság_ 


Tizen negyedik Rész
Az munkárol és az _idő_  _töltés_ 

 _k_ Véteké valamely munka nélkül _tölteni_ az napot 

 _f_ Igenis vétek mert nem _elég_  _jól_  _kezdeni_ és _jól_ végezni az napot _hanem_ azt szükséges valamely _hasznos_ és _tisztességes_ munkában _tölteni_  _holott_ nincsen semmi az _ki_ ugy _ellenkezik_ az _jó_  _erkölcs_ és az _ki_  _oly_  _barát_ volna az rosznak mint az _henyélés_  _főképpen_ az _ifjúság_ az mint ez után meg mondom azert _fia_  _ha_  _igazán_ akarsz az jó _erkölcs_  _élni_  _elhitet_ magadal _hogy_ az _henyélés_  _teljesség_ el _kell_  _kerülni_ és magadot rended _szerint_ valo munkában _foglalni_  _hallgat_ mit mond az _bölcs_ 

 _fia_  _hallgat_ engem és meg ne vesd _intés_ és végre meg látod _hogy_  _hasznos_ lésznek legy _gyors_ és szorgalmatos minden munkáidban és azal az _betegség_ el _kerül_ 
 _itt_ mind az testi mind az lelki _betegség_  _beszél_ mivel az _henyélés_  _meggyengít_ az _test_ az _sok_ rosz _humor_ meg szaporodások miat nem aláb valo képen _cselekedik_ az lélekel söt nagyob veszedelemel mert _hajlandó_ tészi az rosz _erkölcs_ és valamint _hogy_ az _test_ szükséges az _járás_ az _egészség_ valo nézve _hasonló_ szükséges az léleknek az munka

 _fia_  _foglal_ magadot szorgalmatosan ollyan munkában az mely _hivatal_ tett az Isten és azt ne ugy _tekint_ mint valamely nehéz _dolog_  _hanem_ mint ollyan _foglalatosság_ mely az _isten_  _adat_ néked az üdveségednek szolgálattyára és azért _hogy_  _elkerül_ az _henyélés_ mely annya minden rosznak és _ok_ az _ifjú_ veszedelmének ajánlyad magadot minden regel az _isten_ munkádot és _kér_ arra áldását és _hogy_ azt mivellyed _dicsőség_ és lelked üdveségire

Hogy _ha_ pediglen minden renden lévö _ember_ szükséges ez az _intés_ az _tanuló_ még leg szükségeseb _hogy_  _ha_ arra _hívattatik_ inkáb _kell_  _abban_ munkálkodni mint sem _másféle_ állapotban _nemcsak_ azért _hogy_ az Isten _abban_ tett tégedet és _hogy_ az _henyélés_  _elkerül_  _hanem_ azért _hogy_  _ha_ rest vagy _abban_ az állapotban az alkalmatos _idő_ el veszted az _tanulás_ az mely is az _ifjúság_  _idő_ azt pediglen _soha_  _hely_ nem hozhatod midön pedig _idős_ lészesz semmi _becsületes_ állapotra nem mehetz ezt sokakon láttyuk _történni_ az kik is _elvesztegetvén_ az _tanulás_  _idő_ az után _henyélő_ és _haszontalan_ löttek minden _jó_ egész _élet_  _ó_  _fia_ vigyáz arra _hogy_ azt az _drága_  _idő_ el ne veszesed mert azért számot _ad_ az _isten_ az _írás_ mondgya az _ki_  _tudatlan_ az _tudatlan_ lészen 
 az _ki_ nem akar _tanulni_ nyomoruságban _esik_ 
 


Tizen _ötödik_ Rész
Az magok meg üsmérése igen szükséges az _ifjú_ 

 _k_ Szükségesé _teljesség_  _hogy_ az _ember_ magát meg üsmérje 

 _f_ Fiam az magad meg üsmérése _hasznos_ és leg szükségeseb modgya az jó _erkölcs_ el nyerésire ugyan azért is _javall_ azt az auctorok kik az _keresztényi_  _élet_  _ír_ még az pogányok is azt _oly_ nagyra becsiilték _közönséges_ azt is _tart_  _hogy_ ez az _két_ szó üsmérd meg magadot az _ég_  _jön_  arra valo nézve az apollo _templom_  _kapu_  _ír_ 

Az magad meg üsmérésen pedig azt _kell_  _érteni_  _hogy_ magadot _gyakorta_ és _kedvezés_ nélkül meg visgállyad _abból_ észre vehesed _indulat_  _hajlandóság_ rosz _erkölcs_  _eredet_  _hogy_ azután ezeket meg jobbithassad

Minden _ember_ szükséges _hogy_ magokot meg üsmérjék és azok kik azt el mulattyák egész _élet_ az rosz _erkölcs_ maradnak _de_  _kivált_ ez az _ifjú_ szükséges mert az _hajlandóság_  _akkor_  _kezd_  _benne_ mint egy _kicsírázni_  _hogy_  _ha_ azt el mulattyák nagyon fel nönek és _megerősödik_ szükséges _tehát_  _hogy_ azokot meg visgállyák és meg üsmerjék _idő_  _két_  _ok_  _először_ mert még _eleinte_ sokkal _könnyű_ azokot _kigyomlálni_ és el veszteni _hogy_ sem azokot _jóvátenni_ mikoron már nagyá lettek

2 Mert valamint sz _Ambrus_ mondgya: _hogy_  _soha_  _kemény_ nem _kísért_ az _ördög_ az _ember_  _hanem_ mikor láttya valamely _hajlandóság_  _kezdődni_  _benne_  _akkor_ az nevelö _ok_ fel gerjeszti és nékik _tőr_  _készít_ 
 

Ezekre valo nézve arra _int_  _hogy_ magadot meg üsmérjed mert az igen szükséges és _hasznos_ erre nem én _int_  _hanem_ az sz lélek az _bölcs_  _által_  _fia_ az még _él_ probáld meg elmédet és az mi _gonosz_  _abban_ néki ne _enged_ 
 _ismét_ másut ne üzed az _te_  _gonosz_  _kívánság_ és _megtartóztat_ az _te_  _hajlandó_  _kívánság_  _ha_ az _te_ szivednek _kívánság_  _szerint_  _cselekedik_ az _te_  _ellenség_ az kik _irigykedik_  _terád_  _örül_  _terajtad_ 
 

Az _bölcs_ az _javall_  _tehát_ az _ifjú_  _hogy_ meg üsmerjék _hajlandóság_ és azokot _megtartóztat_  _ha_ roszak ezt az elsö _tudomány_  _kell_  _tudni_ és _idő_  _kell_  _megtanulni_  _hogy_  _követhet_ egész _élet_ mert ez az _tudomány_  _tudomány_ az többi ez nélkül _haszontalan_ mivel mit _használ_ mindent tudni és magadot nem tudni az _tanulás_ az magadon valo üsméreten _elkezd_ mondgya sz _Bernard_  _hiába_  _terjeszt_ az elmédet az _idegen_  _dolog_  _hogy_  _ha_ magadot _elfelejt_ akármi nagy _bölcsesség_ legyen _de_  _ha_ magadnak nem vagy _bölcs_ semi _bölcsesség_ nincsen _bár_  _jól_  _tud_ is az _hitágazat_ valo _titok_ az egész _föld_ az _ég_ és az _tenger_ minden melységeit üsmernéd is _de_  _ha_ magadot nem üsméred ollyan vagy mint az _ki_  _fundamentum_ nélkül _épít_ nem állando _hanem_ romlando _épület_  _csinál_ 
 _hasonló_  _dolog_  _történik_ azokon kik el mulattyák magokot meg üsmérni valamint _jár_ egy philosophus az _ki_ is _egyszer_ az többi _között_ ollyan nagy _figyelmetesség_ nézte az _csillag_  _járás_  _hogy_ magára nem vigyázván egy mély veremben _esik_ odais veszet

Nagy _gond_ légyen _hát_  _fia_ magadot meg üsmérni és _hajlandóság_ meg mértékleni jó _idő_  _megtanul_  _hogy_ nem _kell_ mindenben _követni_  _indulat_ és az szived _hajlandóság_ mivel sokan vannak és azoknak _ellene_  _kell_ állanod minden _tehetség_ az Isten _kegyelem_  _hogy_ pediglen erre az üsmerettségre és mértékleteségre _juthat_  _három_  _dolog_ adok _elöben_ 

1ször szoktassad magadot arra _hogy_  _gyakran_ meg visgállyad micsoda _hajlandóság_ vannak micsoda roszra vagy _hajlandó_ meg látod _hogy_ mindenkor _talál_ ollyat az _ki_  _benne_ uralkodik ugy mint az _kevélység_ az _harag_ vagy az _gyönyörűség_ szeretete vagy más _efféle_ némelykor pediglen ollyanokot _talál_ kik _hellyel-hellyel_  _kezd_ nevekedni _benne_ meg is gyarapodnak _hogy_  _ha_  _idő_  _elei_ nem veszed némelykor pediglen az _oktatás_ nem fogod szeretni és az engedetlenségis _bele_ szivárkozik nemelykor az resztcség _gyakorta_ az _tisztátalanság_  _hazugság_ ravaszság _sokszor_ az _emberszólás_  _esküvés_ vagy pediglen az _gyűlölség_  _bosszúállás_ és töb illyenek azért arra vigyáz _hogy_ mikor ezeket magadban észre veszed mentöl _hamar_ magadbol _kiirt_ 

Principes obsta sero medicina paratur
Cum mala per longas invaluere moras

2 Mint _hogy_  _teljesség_ magunkot meg nem üsmérhettyük _inkább_  _ifjúkor_ arra valo nézve _keres_ az alkalmatoságot _hogy_ mások _megint_ rosz _hajlandóság_  _főképp_ kik már téged üsmérnek _ki_  _kéz_ alat vagy _de_ mindenek felet az _gyóntató_ atyád az _intés_ pedig jó néven vegyed az nehezen ne _esik_ mert _java_ válik

3 Mindenek felet _kér_ az Isten _kegyelem_ az magad meg üsmérésire _ó_  _isten_ világosicsad meg lelkemnek setétcségit _had_ üsmérhessem meg azt ami néked _benne_ nem _tetszik_ és _megjobbít_ szent _kegyelem_  _által_  _gyakran_ el mondgyad sz agostonal ezt az _imádság_  _ó_  _isten_  _had_ üsmérjem meg magamot és _had_ üsmérjelek meg _fia_ a leg szükségeseb _hogy_ magunkot és az _isten_ meg üsmérjük az elsö az alázatoságra és az jó _erkölcs_ vezet az masik az _isten_ valo szeretetre az mely az _tökéletesség_  _korona_ 


Tizen _hatodik_ Rész
Hogy az jó _könyv_  _kell_  _olvasni_ 

 _k_ Minden féle _könyv_ nem _kell_  _hát_ nékünk _olvasni_ 

 _f_ Fiam néked erre az _bölcs_ meg _felel_ az _bölcs_  _ember_ az regieknek _bölcsesség_  _keres_ és magát az prophetáknak _olvasás_  _foglal_ az az szent _dolog_  _olvas_ ezt az modot adgya néked az _bölcs_ az jó _erkölcs_ 

Tudos ugy lészesz _ha_ az _tudomány_  _tanul_ jó _erkölcsű_ pedig nem lész _hogy_  _ha_ az jó _erkölcs_ nem _tanul_ meg mutattam ide _feljebb_  _hogy_ az _oktatás_ szükséges az jó _erkölcs_  _megtanulás_  _oktatás_ pedig nem vehetz mindenkor az mesterektöl _hanem_ az jó _könyv_ ollyanok mellet mindenkor nem lehetz kik az jó _erkölcs_ uttyára _tanít_ mert noha az ö _intés_  _oktatás_ és _tanács_  _megmarad_ is egy _darab_  _idő_ elménkben _de_ azokot _hamar_  _elfelejt_  _hogy_  _hacsak_ jó _könyv_ nem _olvas_ és sz _dolog_ nem _elmélkedik_ 

Mert minek utánna az _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az _ki_  _bölcs_ akar lenni szükséges az _bölcs_  _oktatás_  _hallgatni_ azt is _hozzátesz_  _hogy_  _elmélkedni_ és _tanulni_  _kell_ az Isten _törvény_  _gondolkodik_ az urnak parancsolattyárol _tökéletes_ és az ö _hagyomány_  _elmélkedik_ mindenkor 
 

Az _isteni_ szeretet ollyan mint az _tűz_ az mellyet jó _gondolat_  _kell_  _táplálni_ az nélkül _meggyengül_ és el aluszik az jó _gondolat_ pedig az _istenes_  _könyv_  _kell_  _keresni_ 

Az Isten az _könyv_  _olvasás_  _által_  _megtérít_ szent agostont _Hortensius_ nevü _könyv_  _olvasás_  _kezdődik_ és az _újtestamentum_  _olvasás_ végzödöt midön az _ég_ az az _szózat_  _adat_ néki _tőle_ lege vegyed _olvas_ 

Szent serapius _megtérés_ is az _evangélium_  _olvasás_  _cselekedik_ mivel az az ö szivit ugy _meghat_  _hogy_ minden _jószág_ el _hagyván_ minden _köntös_ az szegényeknek adván az _újtestamentum_ az _hón_ alá _tesz_ és ugy _jár_ az uttzákon mondván ille me spoliavit ez _megfoszt_ engem _ó_ micsoda _erő_ van az sz _dolog_ valo _olvasás_  leheté aval _oly_  _kevés_  _gondolni_ 

 _de_ mint _hogy_ nem _elég_ az jó _könyv_  _csak_  _olvasni_  _haszon_ nélkül azért _elöben_ adom micsoda modal _kell_ azokot _olvasni_ 

1: _csak_ azért ne _olvas_  _hogy_  _tud_ és _hogy_ az elmédnek _tesz_  _elég_  _hanem_ azért _olvas_  _hogy_  _tanul_  _jól_  _élni_ és _hogy_  _hasznos_ légyen az _olvasás_ elöt egy _kevéssé_  _felemel_ elmédet az _isten_  _kérvén_  _kegyelem_  _hogy_ valamit _abból_  _megtarthat_  _oktatás_ 

2 Mindenkor _tisztelet_  _olvas_ meg _gondolván_  _hogy_ az Isten _beszél_ néked az _könyv_ az sz attyák azt mondgyák _hogy_ mikor _imádkozik_ az _isten_  _beszél_ mikor pedig _olvas_ ö _beszél_ minékünk 
 

3 Sok _könyv_ ne _olvas_  _hanem_  _egy_ vagy _kettő_ ollyat mely az jó _erkölcs_  _emel_ ollyan jó _könyv_ szerez magadnak _hogy_ lelked _táplálás_ legyenek

4 _olvas_ rendel az _eleje_  _elkezdvén_ mind végig más képpen nem lészen _haszon_ 

5 Egyszere _kevés_  _olvas_  _de_ lassan _figyelmetes_ azután _elmélkedik_ arrol és _követ_ 

6 Ólvass _gyakran_ minden nap vagy is némelykor egy _hét_  _főképpen_ vasár napokon és _ünnep_ 

7 _csak_  _egyszeri_  _olvasás_ egy _könyv_ meg ne _elégedik_  _hanem_ egy nehányszor _elolvas_ meg is látod az másodszori _olvasás_  _hasznos_ lesz az _első_ mivel jobban _ért_ jobban meg _tart_ és inkáb is fogod azt _követni_ 

Ezekre vigyáz _hát_  _fia_ és _követ_  _hív_  _holott_ azért látunk annyi _ifjú_ ollyan _kevés_  _haszon_  _olvasni_ az _könyv_  _hogy_ nem ugy _olvas_ az mint _kell_ az mit _olvas_ nem szeretik elméjeket arra nem _függeszt_ nem _figyelmetes_ és arrol nem _elmélkedik_  _abból_ láttzik _hogy_ nincsen szándékok az jó _erkölcs_ valo _előmenetel_ az kik pedig az jó _könyv_  _kedvesség_  _olvas_  _jel_ az _hogy_ az _istenes_  _élet_ akarjak adni magokot és _abban_ meg maradni akarnak


Tizen _hetedik_ Rész
Az jó _társaság_ 

 _k_ Szükségesé _hogy_ azjó _társaság_ meg _tud_ választani 

 _f_ Fiam _ha_ jó _erkölcsű_ akarsz lenni jó _erkölcsű_  _társalkodik_ semmi ugy _erő_ nem vészen az elmén mint az jó vagy az rosz példa mivel az _ember_  _természet_  _szerint_  _hajlandó_ azt _cselekedni_ az mit másoktól lát _hogy_  _ha_ az emberek arra _hajlandó_ az _ifjú_ annál inkáb

Erre valo nézve az _ifjú_ kik az jó _erkölcs_ vágynak nem lehet _jobb_  _tanács_ adni mint _hogy_ az jó _társaság_ meg válaszák

Az jótársaságban _formáltatik_ az elme az jó _erkölcs_  _abban_ mások jó példáját látván magad is azt _követni_  _igyekezik_ mind _beszéd_ mind _cselekedet_ magadot _hozzá_ szabod az jó neveltetet elme szégyenli magát _meggyőzetni_ az _hozzá_  _hasonló_ az pedig _jel_ az rosz elmének és az meg általkodot elmének az roszban midön másokot lát jót _cselekedni_ maga pedig meg marad az roszban annyi _sok_ példák _között_ 

Halgassad mit mond néked az _bölcs_ az _bölcs_ és az _értelmes_  _tanácskozik_ és _igaz_  _férfi_ legyenek azte vendégid 
 mert az _ki_  _jár_ az _bölcs_  _bölcs_ lesz 
 

 _kétféle_ jó _erkölcsű_ emberek vannak _ki_  _társaság_  _kell_ szeretned

Elöször Azoknak az _bölcs_  _ember_ kik tégedet mind az _idő_  _bölcsesség_ és az jó _erkölcs_  _felülhalad_ ezt az _tanács_ az _bölcs_ adgya az vén _ember_ sokaságában álly és az _ki_  _bölcs_  _az_ adgyad magadot 
 Szent _Ambrus_  _hasonló_  _intés_  _ad_ az _ifjú_ igen _hasznos_ az _ifjú_  _hogy_ az _értelmes_ és az _bölcs_  _ember_  _követ_ az nagyon szolgál az jó _erkölcs_  _megtanulás_ és _jel_ adgyák _jámborság_ az _ifjú_ kik az _bölcs_  _ember_  _társalkodik_ meg mutattyák _hogy_  _követ_ azokot _aki_ adgyák magokot 
 

2 Azokal _társalkodik_ az kik veled _egyidősű_ és jó _erkölcsű_ ezeknek példájokot inkáb az elmédben vészed és öket inkáb _követ_  _de_  _jól_ meg _kell_ azokot választani _követvén_ az szent _Hieronimus_  _tanács_ ollyan _társ_ legyenek _ki_  _társaság_  _kisebbség_ ne légyen ne is légyenek annyira _cifra_ mint jó _erkölcsű_ és ne arra legyen _gond_  _hogy_  _haj_  _megfodorít_  _hanem_  _hogy_ magok elöt visellyék az szemérmeteséget és az _tisztesség_ 
 visgáld meg _fia_  _hogy_  _ha_ illyenekel tarsalkodolé _hogy_  _ha_ illyeneknek szereted _társaság_  _követ_ szép _erkölcs_ jó _cselekedet_ és ne légy utolso az _te_  _teremtő_ szolgálattyában


Tizen nyolczadik Rész
Az _boldogságos_ szüz és sz _Joseph_ valo
áitatoságról

 _k_ Szükségesé az jó _erkölcs_ az _boldogságos_ szüzhöz valo áitatoság 

 _f_ Fiam _igenis_ szükséges mert az ö _esedezés_ nagy _erejű_ az _isten_ senki is _kegyelem_ jobban meg nem nyerheti ö az _tökéletesség_ valo példája az jó _erkölcs_ 

Az Isten és az ö szent fia után _inkább_ ezt az szent szüzet _kell_ szeretnünk és _tisztelni_ az Isten annyának nagy méltóságos voltáért az mely méltoság sokkal _feljebb_  _emel_  _ő_ minden _teremt_ állatoknál

Az ö _esedezés_  _által_ szükségünkhöz valo segittséget veszünk tölle _oly_  _kedves_ is az Isten elöt _hogy_ mindent meg nyerhet tölle és ollyan jó _hogy_  _esedezik_  _érte_ annya lévén _kérés_ meg _hallgat_ nékünk is anyánk lévén meg nem vonhattya _érte_ valo _esedezés_ midön _hozzá_  _folyamodik_ az mi nyomorusaginkot _érez_ az mi szükségeinken szánakodik üdveségunkért _ha_  _kér_ meg nyeri nékünk sz _Bernard_ azt méri mondani _hogy_  _soha_ meg senki ugy nem _hív_ szükségiben segittségül ezt az _irgalmasság_ annyát _hogy_ ne _érez_ segittséginek _haszon_ 
 

Hogy _ha_ az _boldogságos_ szüz ollyan _jóság_ vagyon minden _ember_  _inkább_ az _ifjú_  _különös_  _jóság_ vagyon mert _tudván_  _hogy_  _gyengeség_ nagyobak szükségek nehezebek _főképp_ az _tisztaság_  _megtartás_ az melynek is _különös_  _gondviselő_ az _história_  _tele_ vannak ollyan szentek példájival kik ezt az nagy jó _erkölcs_ meg _tart_ ennek az szüzek _királyné_  _gondviselés_  _által_ azt láttyuk minden nap _hogy_ sokan _meggyőz_ mert _esedezés_  _folyamodik_ és az jó _erkölcs_ elö mennek az ö segittségiböl és az _isten_ nékik nyert _kegyelem_ 

Légy áitatoságal _fia_  _az_ az sz szüzhöz _de_ az _isten_ ugy ne _cselekedik_ mint azok kik minden áitatoságokot _abban_  _tart_  _hogy_ egy nehány _imádság_ el mondván azt is szokásból inkáb mint áitatoságbol aval nem _gondol_  _hogy_  _ő_ meg szomorittsák _oly_  _élet_ mely _tele_  _halálos_ vétekel _ó_  _isten_ micsoda áitatoság az az anyának _kíván_  _tetszeni_ és az _fia_ mindennap _megfeszít_ vérit labokal _tapod_ és _kegyelem_ meg vetik nem ezé _ellenség_ lenni az _fiú_ és az anyának 

Oh _kedves_  _fia_ az _te_ áitatoságodnak _másféle_  _kell_ lenni mind nemesebnek mind szentebnek _hogy_ pediglen világosabban _megértethet_ veled _ha_  _igaz_ fia akarsz lenni ennek az szüznek négy _dolog_ vigyáz

1 Örizd meg magadot _hogy_  _halálos_ vétekel meg ne bántsad és annyai szivit meg ne szomorittsad az ö _fia_ valo _tiszteletlenség_ és lelked el vesztésivel _hogy_  _ha_  _abban_ az szerencsétlenségben _esik_  _fordul_  _hamarság_  _hozzá_ és _közbenjáró_ lévén _megengesztel_ fiát _ellene_ valo _harag_ mert ö az _oltalom_ mind az _bűnös_ mind az _igaz_  _csak_  _igazán_  _megtérő_ szándékban legyenek midön _hozzá_  _folyamodik_ valamint sz _Bernard_ mondgya 
 

2 Szeressed és _követ_ jó _erkölcs_  _főképpen_ alázatosságát és _tisztaság_ az többi _között_  _ezért_ az _két_ jó _erkölcs_ let _kedves_  _isten_ az nála _kedves_ mikor láttya _inkább_ az _ifjú_ ezt az _két_ jó _erkölcs_ meg is segitti _kivált_ azokot kik _ő_  _követ_ az _tisztaság_ és az alázatoságban 
 

3 _folyamodik_  _hozzá_ üdveségedhez valo szükségidben arra valo nézve mondgy minden nap egy nehány _imádság_  _olvas_ vagy _officium_ minden szombaton _cselekedik_ valamit _tisztesség_  _imádság_  _böjt_ vagy alamisnát _tisztel_  _főképpen_ az _ünnep_  _akkor_  _meggyónván_ és _kommunikálván_ 

4 Emlekezél segittségül _hívni_ az _kísértet_ és veszedelmekben jobban nem is _tisztelhet_  _ő_ mint _ha_ ezekben az szorgos szükségidben _hozzá_  _folyamodik_ nem is _találhat_  _hamar_ valo segitöt ö nála ezt sz _Bernard_ adgya _tanács_  _hogy_  _ha_ az _kísértet_ szelei _felkel_  _ellene_  _hogy_  _ha_ az nyomoruságoknak _kőszikla_  _esik_  _tekint_  _csillag_  _hív_ segittségül mariát az veszedelmekben utolso szükségidben az _kételkedő_  _dolog_  _gondolkodik_ mariárol _hív_ segittségül mariát az szájadban és az szivedben légyen és _hogy_ meg nyerhesed _esedezés_ segittségit el ne felejtcsed _követni_ jó _erkölcs_ 
 

 _kedves_  _fia_  _ha_  _ekképpen_  _cselekedik_  _igazán_ valo áitatoságal lész az _boldogságos_ szüzhöz az ö _gyermek_  _közibe_ számláltatol anyád lévén valamég _gondviselés_ alat lészesz nem _esik_ veszedelemben _megtart_ sz _Anselmus_ ezeket az szép szavait valamint _hogy_ elkel annak veszteni magát _ki_ ezt az szüzet nem szereti és annak _aki_ tölle _elhagyattatott_ viszontag lehetetlen annak el veszni _ki_  _hozzá_  _folyamodik_ és az kit _irgalmas_ szemeivel _tekint_ 
 

Ennek _megbizonyítás_ szép példát _hoz_  _elöben_ szent _Brigitta_ aszszonynak egy fia lévén valamely _harc_ el vesze midön _meghall_ fia _halál_ nagy nyughatatlanságban vala üdvesége felöl mivel _hogy_  _gyakran_ valo _jelenés_ voltak néki _isten_ az melyröl egy _könyv_ is _ír_  _két_ egy más után _megjelentetik_ néki az fia üdvezülése _először_ az _boldogságos_ szüz meg _jelent_ néki _hogy_ meg segitette volna _fia_  _halál_  _óra_  _kísértet_ véle volt és szent _halál_ valo _kegyelem_ nyert néki másodszor meg _jelent_ néki az _ok_  _hogy_ miért segitette volna fiát mondván _hogy_ meg akarta _jutalmaztatni_ nagy és _igazán_ valo áitatoságát az ö _fia_ melyel volt _hozzá_  _élet_ mert _ő_  _buzgó_ szeretettel szerette és mindenekben _kíván_ néki _tetszeni_ 

Látodé _fia_ micsoda _hasznos_ volt ennek az _ifjú_ és más többeknekis az _boldogságos_ szüzhöz valo áitatosága néked is az _haszon_ lészen _hogy_  _ha_ szereted és _tisztel_ azt az szent szüzet ugy az mint meg mondottam

Az _boldogságos_ szüzröl _beszélvén_ néked el nem felejthetem az ö _férj_ sz _Joseph_ mivel _oly_  _boldog_ vala _hogy_ az Isten _ő_ választá _gondviselő_  _fia_ mind _gyermek_ mind _ifjúkor_ minden szükségiben szolgálá _ő_ meg szabadittá _ellenség_ üldözésitöl _gyermekség_ ö nevelte az _gyermek_  _engedelmes_ vala parancsolattyának ö is vala _bizonyság_ és _csodáló_ az _gyermek_   _ki_ naponként nagy _bölcsesség_ mutat vala még igen _ifjúkor_ 

Légy _bizonyos_  _hát_  _abban_  _fia_  _hogy_ ez az szent az _ki_  _oly_ nyájaságban vala az _gyermek_  _Jézus_ szereti is igen az _Krisztus_  _Jézus_  _fia_  _főképpen_ azokot kik azon _igyekezik_  _hogy_  _követ_ ennek az szentséges _ifjú_ jó _erkölcs_ és azokért _esedezik_ szeresed _fia_ ezt az szentet _tisztel_ és légy áitatoságal _hozzá_ ved patronusodnak és _gondviselő_  _tisztaság_  _kér_  _ő_  _bizodalom_  _főképp_ szükségidben és meg segit _kér_  _ő_  _hogy_ azért az _gondviselés_ mellyel volt az _Krisztus_  _Jézus_ szentséges _gyermekkor_  _megoltalmaz_  _ifjúság_ üdveségednek veszedelmiben és valamint _hogy_ ö vigyázot az _Krisztus_ világon valo létiben _kér_  _hogy_ segittsen meg teged meg _tartani_ lelkedben azt az szent üdvezitöt


Tizen _kilencedik_ Rész
Az _őrzőangyal_ valo áitatoságrol és _az_ az
szenthez kinek nevit viseled

 _k_ Vagyoné _őrzőangyal_ és kellé _az_ áitatoságal lennünk

 _f_ Fiam az Isten _benne_  _oly_ igen szeret _hogy_ mindenikünknek angyalát adgya _őrzés_  _megfoghatatlan_  _jóság_ szolgálatunkra rendelvén _oly_  _tökéletesség_ valo _teremt_ állatyit _ó_  _fia_ micsoda _jóság_ az _isten_ egy _fejedelem_ rendelni _őrzés_ szegény szolgájának valamint szent _Bernard_ mondgya _bölcs_ aval meg nem elégedet _hogy_ szent fiát _küld_ nékünk szent lelkit adta szent _ország_ meg _ígér_ és _hogy_ ne légyen semmi az _ég_ az mi üdveségünkre ne szolgállyon még angyalit is szolgálatunkra _küld_  _őrzés_ rendeli parancsolván nékik _hogy_ legyenek mestereink és vezetöink 
 

Légy nagy _tisztelet_  _az_ kit az Isten néked rendelt mivel mindenkor melletted vagyon _hogy_ vezérellyen és _megőriz_ az néked jó _gondolat_  _ad_ nehéz _dolog_ meg segit _kísértet_  _megörösít_  _elfordít_  _tőle_ az lelki vagy testi _sok_ szerencsétlenségeket és _örömest_ is szolgál néked _ha_  _hoz_  _folyamodik_ mivel nem _tartozik_  _hát_ annak az _ki_ ugy _oltalmaz_ és _oly_  _gond_ viseli

Szent _Bernard_ azt mondgya _hogy_  _három_  _dolog_  _kell_ lennünk az _őrzőangyal_  _tisztelet_ szeretettel és _bizodalom_  _tisztelet_ az ö _jelenvaló_ létiért szeretettel vagy áitatoságal _hozzá_ valo jó voltáért _bizodalom_ az ö reánk valo _gondviselés_ 
 

1 Légy _fia_ nagy _tisztelet_ az _őrzőangyal_ és midön valamely rosz _gondolat_  _jön_ az elmédben _megemlékezik_  _jelenvaló_ létiröl és szégyenellyed elötte meg _cselekedni_ az mit meg nem cselekenél mások elöt 
 

2 Szeresed _ő_ ajánllyad _gondviselés_ alá magadot _kér_ vigyázon _cselekedet_  _megoltalmaz_ az szerencsétlenségektöl mindenek felet az vétkektöl _holott_ az _nagy_ szerencsétlenség

3 Emlékezél meg _hoz_  _folyamodni_  _inkább_  _két_  _dolog_ 

Elöször midön valamely nagy _dolog_ akarsz _fogni_ melyben szükséged vagyon _tanács_  _kér_ vezérlésit _abban_ az _dolog_  _hogy_ légyen az Isten akarattya _szerint_ az ö szolgálattyára és üdveségedre: _hogy_ szerencsésen vihessed azt végben ez igen _hasznos_ az nehéz _dolog_ végben vitelére lehetetlen is _hogy_ ollyan jó vezérlö alat jó vége ne légyen mivel ö _egyszersmind_ mind _hív_ mind _bölcs_ és igen _hatalmas_ 
 

Másodszor mikor _oly_ veszedelemben vagy _hogy_ az _isten_  _megbánthat_ vagy valamely _kísértet_ szent _Bernard_ mondgya _hogy_ mikor valamely _kísért_  _ösztönöz_ tégedet vagy valamely szomoruság _közelget_  _hozzá_  _akkor_  _hív_ segittségül _őrzőangyal_ és meg segit 
  _fia_ ez igen _hasznos_  _orvosság_ az _kísértet_  _főképpen_ kik _ellenkezik_ az _tisztaság_ mert az angyalok szeretik az _tisztaság_ az is tészi _hozzá_  _hasonló_ az _ember_  _követvén_ öket ez _föld_  _tiszta_  _és_ mennyei _élet_ nem _csoda_  _hát_ mondgya sz _Ambrus_  _ha_ az angyalok _megőriz_ az ollyan _tiszta_ lelkeket kik ez _föld_ angyali _élet_  _él_ 
 

Az _őrzőangyal_ után _tisztel_ az patronusodot mint _hogy_ az _keresztség_ az szentek nevit adgyák nékünk _hogy_  _gondviselő_ legyenek az Isten elöt _esedezik_  _érte_ az ö _imádság_ és jó _erkölcs_  _követés_ vegben vihesük az _keresztényi_  _élet_  _kötelesség_ valamint _megígér_ az _keresztség_ azért _tisztel_ és szeresed azt kinek az nevit viseled ajánlyad magadot minden nap _imádság_  _hogy_ pedig segittségit vehessed _követ_ szent _élet_ 
 


Huszadik Rész
Az _ünnep_  _de_  _főképpen_ az vasárnapoknak
üllésekröl

 _k_ Miben áll meg ülleni az _ünnep_ abbané mint _közönséges_  _cselekedik_  _hogy_ azt az nyugodalomban vagy az mulattságban _tölt_ 

 _f_ Éppen nem _abban_  _fia_ mivel az _ünnep_ üllése igen _hasznos_ az jó _erkölcs_  _ha_ azt az Isten és az anyaszent egyház akarattya _szerint_ viszed végben _holott_ ezek az napok azért rendeltettek _hogy_ az Isten szolgálattyában _foglal_ magadot és az lelked meg szentelésiben az kik azokot _jól_  _tölt_ nagyon elö mennek az üdveség uttyában

Az _ünnep_ rendelése ollyan régi valamint az világ mivel az Isten mindeneket _teremtvén_  _hat_ nap alat az _hetedik_ napot meg áldá és meg szentelé meg szünvén minden munkátol 
 azután _törvény_ adván az _Izrael_ népinek meg parancsolá mikeppen _kelletik_  _ő_  _tisztelni_ azon az napon 
 másokot is rendele népinek meg szentelésire akarván _hogy_ azokot az _őhozzá_  _jótétemény_ valo _hálaadás_  _tölt_ 
 

Az uj _törvény_ pedig az _ünnep_ számok meg szaporodot és mostanában nem az szombatot _hanem_ az utánna valo napot szentellyük az mi meg váltonk azon az napon valo _feltámadás_  _emlékezet_ az szent lélek is azon az napon szállot le más _egyéb_  _ünnep_ is rendeltettenek az mi meg váltásunk _titok_  _tisztelet_ 
 és az Isten _kegyelem_  _tisztelet_ az mellyel volt az _boldogságos_ szüzhöz és az szentekhez az _újtestamentum_ valo ünneplésnek modgya sokal szentebb mint sem az _ótörvény_ valamint is mondgya szent pál nem vit semmit _tökéletesség_ az törvény 
 

Az mostani _ünneplés_ módgya nem az állatoknak áldozattyában áll mint az _ótörvény_ nem is _csak_  _abban_  _hogy_ magunkot az testi és az szolgálat béli munkátol _megtartóztat_  _hanem_  _hogy_ még lelki képen valo _tisztelet_  _dicsér_ az _isten_ és az _hálaadás_  _imádság_  _töredelmes_ szent _dolog_ valo _olvasás_ állyon mert ezeken az napokon illyen áldozatokot _kíván_ az Isten _mitőlünk_ 
 

Halgassad mit mond _eziránt_ egy nagy auctor _elhagy_ minden világi _dolog_ az lelkiekben _foglal_ magadot az _templom_ el meny az mennyiekröl _gondolkozik_ az _dicsőség_  _felemel_ elmédet az utolso _ítélet_  _ész_  _jut_ az _jelenvaló_  _elfelejt_ és _foglal_ elmédet az _örökkévaló_ 
  _ebben_ áll az _keresztényi_ szombatnak _megtartás_ 

Az szent napoknak _ekképpen_ valo meg üllése _nemcsak_ az _föld_  _ünnep_  _hanem_ még az _ég_ az angyalok _között_ is söt még az _isten_ is az kinek (az mint mondgya _Origenes_ ) az emberek üdvesége nagy _ünnep_ 
 

Az _ünnep_ szentelése nagyon szükséges és neveli az jó _erkölcs_ ugyan erre az végre is rendeltettek azért _int_ arra _fia_  _hogy_ azt _keresztényi_ vid végben és ne _követ_ azokot kik _megkisebbít_ az szent napokot _illetlen_  _cselekedet_ mert némellyek világi _dolog_  _foglalatosság_  _tölt_ nem _tévén_ semi _különbözés_ az töb napoktól masok _henyélés_ és _hiábavaló_ mulattságban mint _ha_ az mulattság _kedv_ rendelték volna az _ünnep_ meg nem _gondolván_ azt _hogy_  _ha_ az _test_ meg van _tiltva_ az munka azért vagyon _hogy_ az elme szent _dolog_  _foglal_ magát az kik pedig _ekképpen_  _cselekedik_ testi képen _tart_ az _ünnep_ és az sidokot _követ_ valamint sz agoston mondgya _hogy_  _jobb_ volna egész nap _kapálni_ mint sem _táncolni_ 
 mások pedig más rosz _dolog_  _tölt_ ezeket az sz napokot vendégségekben részegségekben reggeltöl _fogva_  _est_ az asztalnál valo _ülés_ rosz _beszéd_ veszekedésben _kártya_  _kockajáték_ és _ilyenformán_ az Isten _ünnep_ az _ördög_  _tisztelet_  _fordít_ az _ördög_  _öröm_ és az _isten_  _harag_ valamint maga mondgya az szombatnak _ünnep_ nem szenvedhetem és az _ti_  _ünnep_  _gyűlöl_ az én lelkem 
 

 _fia_ ne légy _hát_ azok _közül_ kik _visszaél_ illyen szent és szükséges rendelésel _hanem_  _tölt_ szentül az sz napokot az Isten és az anyaszent egyliáz akarattya _szerint_ az Isten szolgálattyában és az lelked meg szentelésiben _ekképpen_  _cselekedik_ 

Elöször mint _hogy_ az vétek _ellenkezik_ az _ünnep_ meg szentelésivel vigyáz _hogy_ az _isten_ meg ne bántsad azokon az napokon mert noha az vétek minden nap utálatos legyen is _de_ azokon inkáb _elkerül_ mert az _ki_ vét mondgya _Origenes_ az vétkeknek ünnepét ülli és nem az Isten ünnepét 
 _hogy_  _ha_ az _halál_ itéltetet az _ki_  _fa_ szedet szombat napon mit nem _érdem_  _tehát_ az _ki_ meg szegi azt az sz napot _halálos_ véteknek _cselekedet_  _ha_ az ollyan munka az mely magában nem rosz _ellenkezik_ az _ünnep_ mit mondhatni az vétek ellen mely az _isten_ sokal inkáb _megbánt_ és az mely el ronttya szentségiben az ö _élő_  _templom_  _holott_ az _kézi_ munka az emberek szolgáláttyára valo _de_ az vétekért az vétek szolgájává és az _ördög_ rabjává leszünk valamint az _Krisztus_ mondgya qui facit peccatum servus _est_ pecati

2 Az _ünnep_ mentöl _gyakran_ lehet az _penitenciatartás_ szentségihez _járul_  _főképpen_ midön _kis_  _kételkedés_ vagy _hogy_ az Isten _kegyelem_ el távoztál _holott_ valamely nevezetes napon nem mégy az emberek _elébe_ rongyos _köntös_  _hanem_  _tisztességes_  _köntös_ vész magadra az napnak _tisztesség_  _de_ az Isten _elébe_ el mérsz menni noha vétekel _megvan_ mocskolva az lelked látod azokon az napokon _felékesít_ az _templom_ és az _oltár_ még is _te_ az lelkedet az _ki_ az ö _élő_  _templom_  _oly_ állapotban _hagy_ az _ki_  _őelőtte_ utálatos mit _használ_ mondgya sz leo az _külső_  _ékesség_  _hogy_  _ha_ az _belső_  _tele_ vagyon mocsokal és vétekel 
 _hallgat_ mit mond sz agoston _hogy_ az _aki_ sem _test_ sem elméjiben meg nem _tart_ az _tisztaság_ az az _ünnep_  _gyászi_ és szomoru napot _csinál_  _ok_ adgya mert lehetetlen _hogy_ annak _igazán_ valo _öröm_ légyen az kit az lélek üsméret _furdal_  _hogy_ az ö lelkit az _ördög_  _bír_ és nem az _Jézus_  _Krisztus_ 
 

3 Azon légy _hogy_ vasárnapokon és _ünnepnap_ az _templom_ el meny az _isteni_ szolgálatra szagoston annak nagy _haszon_ mondgya mert _eleinte_ az _templombeli_  _ének_  _felbuzdítván_  _ő_ meg lágyitotta szivit és _bőség_ valo _könnyhullatás_  _indít_ annak pedig _haszon_  _akkor_  _kezd_ jobban _érezni_ midön _nemcsak_ az _énekszó_  _felindít_  _hanem_ az az mit _énekel_ moveor non Cantu sed rebus quae Cantantur _hasonló_  _haszon_  _érez_  _ha_  _jelen_ lész az _isteni_ szolgálaton _tisztelet_  _töredelmes_ és _figyelmetesség_  _az_ az szent _dolog_ és nem azért _hogy_ ót az _idő_  _tölt_ neves mindeneket néz mindeneket _köszönt_ és _hogy_ ót tegedet nézenek ez sokaknak _történik_ azért méltók az szánásra

4 Soha vasárnapokon és _ünnep_  _ha_ lehet az predikáciot el ne mulassad _különös_ is _olvas_  _oly_  _dolog_  _hogy_ az üdveségedre _használ_ az _te_  _beszélgetés_ mulatságid ollyak legyenek _hogy_ az szent napal ne _ellenkezik_ 

Gondolkodgyál arrol az _örökkévaló_ nyugodalomrol mellyet az _ünnep_  _jelent_ mivel _csak_ egyedül az után is _kell_ suhajtani _elmélkedik_ az _ég_ valo _boldogságos_ nagy _ünnep_  _ahol_ az _isten_ látása bé _tölt_ az _boldog_ lelkeket veghetetlen _öröm_  _oly_  _ünnepnap_ lészen is az mely _örökké_  _tart_ mondgyuk el _hát_  _fia_ ezeken az napokon az prophétával mely igen szerelmesek az _te_  _hajlék_  _ó_ seregeknek ura annak _kívánság_ miat _elfogyatkozik_ az én lelkem _boldog_ az kik lakoznak azte _ház_ és szuntelen teged _dicsér_  _boldog_ az az kinek _erősség_ tevagy és az kinek sziviben vannak _ösvény_ és az _ki_ ez siralomnak volgyéböl _kíván_ fel menni _abban_ az _kívánatos_  _lakóhely_ 
 


Huszon egyedik Rész
Hogy az _isteni_ szolgálatra az parochialis
 _templom_  _kell_ menni

 _k_ Szükségesé az _isteni_ szolgálatra az _közönséges_  _templom_ menni _holott_ azt végben vihetem az magam _ház_ mivel az _énekes_ misék sokáig szoktak _tartani_ 

 _f_ Fiam _nemcsak_ szükséges _de_ az _keresztényi_  _hivatal_  _egy_ része _abból_ áll _hogy_ az parochialis _templom_  _jár_  _isteni_ szolgálatra _ha_ ollyan _hely_ vagy és az magad _ház_  _csak_  _akkor_ mikor más képpen nem lehet _hogy_ pedig ezt jobban _megértettet_ veled az _kezdet_ mégyek az _dolog_ és azt _kell_  _tudni_  _hogy_ az _Krisztus_ menyben menetele után az apostolok el változtatták az szombatot és az _hét_ elsö napját _kezd_ szentelni arra az napra rendelék _hogy_ az _hív_  _egy_  _gyűl_ nagy szorgalmatoságal együt _imádkozik_ az Isten szavát _hallgat_ és _jelen_ legyenek az _isteni_ szolgálaton

Az apostolok _cselekedet_  _meglát_ ezt az rendelést az _hét_ pedig elsö napján _egy_  _gyűl_ az _kenyér_ meg szegésire 
 szent pál az _korinthoszbeli_ parancsollya _hogy_ az _hét_ minden elsö napján mindenik _eltesz_ magánál az mit az _isten_ ajándékbol el akar _tenni_ 
 ezen az szon pedig una sabbati az _hét_ elsö napját _kell_  _érteni_ valamint sz máthé magyarázza quae lucescit in prima sabbati 
 

Ezen az napon az _Krisztus_  _feltámadás_ napját _kell_  _érteni_ mely szombat után valo nap vala ezt az napot ur napjának nevezték valamint sz _János_ is ugy nevezi látásiban 
 

Az mi pedig azon az napon valo _gyülekezet_  _illet_ az apostolok _tizedik_ szabot rendiben _ekképpen_ vagyon az _hív_ az kik az _templom_  _gyűl_ az nagy napokon _hallgat_ az _Szentírás_ és az _evangélium_ végig az _imádság_  _jelen_ legyenek és _kommunikál_ 
 

Szent _Ignác_ az apostolok _idő_  _élvén_ erröl _beszél_ leveleiben még más régi auctorok is _de_  _főképpen_ sz _Justinus_ martir az _ki_ az második seculumban _él_ 150 és ö utánna _harminc_  _esztendő_  _Tertullianus_ 

Szent _Justinus_ az második _apológia_ szépen le _ír_ mit _csinál_ az régi _keresztény_  _gyülekezet_ az mely is nem _egyéb_ az szent misénél _hallgat_ mit mond vasárnap _egy_  _gyülekezik_ mind azok kik az városban laktak és az kik az mezön és ót az apostolok vagy az prophéták _írás_  _olvas_ valamint az _idő_  _hoz_ magával az _olvasás_ után az _ki_ praesideál az népet arra _int_  _hogy_  _követ_ azokot az szép _dolog_ mellyeket _hall_  _olvasni_ az _meglévén_ mindenik fel _kel_ és _imádkozik_ azután az _offertórium_  _kenyér_  _bor_ és vizet _tesz_ az _oltár_ az pap az _dicséret_ és _hálaadás_ valo _imádság_ el mondván az egész nép fel szoval mondgya az ament az után az ur vacsoráját _osztogat_ mind azoknak kik _jelen_ voltak az végin alamisnát szednek és azt az pap _kéz_ adgyák az szegények számára 
 

 _Tertullianus_ az _apológia_ azt mondgya _hogy_ az _keresztény_  _egy_  _gyülekezik_  _hogy_  _hathatós_ légyen _imádság_ és mint egy _erőszak_  _tesz_  _imádság_ az mely igen _kedves_ Isten elöt az _gyülekezet_ az _Szentírás_  _olvas_ az _hív_  _táplálás_ és az _hív_  _erősítés_ ót szép _intés_  _tesz_ és mikor valamelyik ollyan vétket _cselekedet_ az _gyülekezet_  _kitilt_ az igen nagy _büntetés_ volt 
 

Azt pediglen meg _kell_  _tudni_  _hogy_ az elsö _három_ saeculumban midön az anyaszent egyház _oly_ nagy üldözesben vala _sokszor_ az _hív_ nem vala ollyan _közönséges_  _hely_  _ahova_  _gyülekezhet_  _hanem_ valamelyiknek az _ház_  _gyülekezik_ azt is _titkon_  _hanem_ azután _hogy_ az _isten_  _tetszik_  _békesség_ és szabadságot adni az anyaszent egyháznak az _keresztény_  _császár_ alat _akkor_  _templom_  _kezd_  _építeni_  _ahova_ is szabadoson _gyülekezhet_ az _hív_ vasárnapokon és _ünnepnap_ az ö pásztoroknak vigyázások alat

 _abban_ az _idő_ rendeltetének az parochiák és azokban az szent miséknek _tisztesség_ valo szolgáltatása _azótától_  _fogvást_ ez az rend mindenkor _megtartatik_ az anyaszent egyházban az _hív_ mindenkor arra _int_  _hogy_ oda el mennyenek mivel az szükséges az Isten szolgálattyára az léleknek üdveségire az _község_  _oktatás_ és az anyaszent egyhazban valo rendnek _megtartás_ ez _kötelesség_ alat is _hagyatik_ 

Ezt láttyuk az _koncílium_  _közel_ az _tridentinumi_  _koncílium_ az _ki_ is meg akarván ujitani az régi szokásokot azt parancsollya az püspököknek _int_ arra az _hív_  _hogy_ mennyenek _gyakran_ az parochiájokban leg aláb vasárnapokon és nagy _ünnep_ 
 és _kötelesség_ alat is _hagy_ az _hív_ mondván _hogy_ szorgalmatoságal arra _int_ az _hív_  _hogy_ mindenik _kötelesség_ alat _tartozik_ az parochiában el menni _hogy_ ót _hallgat_ az Isten szavát _hacsak_ valamely nagy _dolog_ meg neni _akadályoztat_ 
 

Eböl meg láthatod miképpen rendeltettek az parochiák és az parochiákban valo _isteni_ szolgálatok ezekböl _három_  _dolog_  _kitanulhat_ az parochiának régiségit mi végre valo rendeltetésit és _az_ valo _kötelesség_  _ha_ sokan _kevés_  _gondol_  _ezzel_ attól vagyon mert sokan nem is _tud_ ezeket

Az mi az ö régiségit _illet_ ollyan régi valamint az anyaszent egyház az végre is rendeltetet _hogy_ lehesen az népet nagyob rendel és _könnyebbség_  _igazgatni_ lévén minden parochiának _különös_ pásztora _ki_ az lelkekre vigyázon és minden pásztornak magános anyaszent egyháza az mely mint egy akoly _ahova_ az nyáj _egy_  _gyűl_ az lelki _eledel_ vételire _hogy_ ót _betegség_  _meggyógyíttatik_  _oktatás_ és _intés_ vegyenek egy szoval _hogy_ ez _föld_ lévö pásztorokban az _örökös_ lelki pásztort _hallgat_ az kinek is _kép_ viselik és _helytartó_ az mi pedig az _kötelesség_  _tekint_  _hogy_ mi végre rendeltetet _abból_  _ki_ tettzik mivel _oly_ szükséges az lélek üdveségire és _abból_  _hogy_ mit rendeltek _eziránt_ az _koncílium_ 

Ez igy lévén nem leheté azt _csodálni_  _hogy_ illyen szentül rendeltetet szükséges _dolog_ annyira meg vetik _hogy_ ugy _tetszik_ mint _ha_ már az parochiak _csak_ az _közönséges_ népért az aszszonyokért és az _öregember_ vannak és az töb _keresztény_ azt meg vetik _holott_  _azelőtt_ nagy _büntetés_ volt mikor valakit el tiltottak az parochiából

Az a meg vetés _sok_ féle _ok_  _jöhet_ 

Némellyek azért _cselekedik_  _hogy_ attallyák az nagy misét meg _hallgatni_  _hogy_ azt az szent napot nagyob _henyélés_  _hiábavalóság_ és mulattságban _tölthet_  _csak_  _kismise_  _hallgat_ micsoda szégyen az _keresztény_ ollyan _kevés_  _gondolni_ az _ünnep_ szentelésivel az Isten és az anyaszent egyház parancsolattyával és az magok üdveségekel _holott_ jobban szeretik nyomorultul el veszteni az Isten szolgálattyára valo _idő_  _hiábavalóság_ mint sem azt az ö _tisztelet_ az magok lelkek meg szentelésire és az üdveségre valo _igazság_  _hallgatás_  _fordítani_ erre valo nézve mondgya sz agoston _hogy_ azok kik igy _tölt_ az szent vasárnapon valo _idő_ az _ördög_ szolgálattyában _foglal_ magokot _akkor_ mikor _teljes_ szivekböl Isten elöt az _imádság_  _kell_ magokot adni 
 

Mások megintlen ezt az _kötelesség_ valamely _kevélység_  _általhág_  _gondolván_  _hogy_ szabadságok van _ahova_ nékik tettzik menni az _isteni_ szolgálatra nem szabadcság ez _hanem_ az anyaszent egyház parancsolattya ellen valo _járás_ szent _Bernard_ mondgya _hogy_ ez az szabadcság nagyob minden szolgálatnál mert _elkerülvén_ az szabadságal az maga pásztorát el is tévelyedik és az _farkas_  _hatalom_ alá _esik_ mivel nincsen az _ördög_  _jobb_ modgya _erő_ venni az lelken niint mikor arra senki nem vigyáz és _gond_ nem viseli 
 

Vannak pedig ollyanok kik az magok _dolog_ mentik magokot _de_ az _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ az _keresztény_ nem lévén nagyob _dolog_ az üdveségeknél még is minek utánna az egész _hét_ az magok _dolog_  _tölt_ az egy vasárnapot az kit az Isten maga szolgálattyára rendelt nem akarjak néki és az magok üdveségeknek adni noha igen _közönséges_ ez az mentség _de_ nem _tűrhető_ bé sem vészi az Isten szeretném _megkérdeni_ azoktól kik ezel az mentségel _él_  _hogy_  _ha_ magokot fel akarjáké szabaditani az vasárnap szentelésitöl _holott_ az Isten _hat_ napot adot az _ember_ az munkára az _hetedik_ azt akarja _hogy_ meg nyugodgyék és az sz _dolog_  _tölt_  _inkább_  _három_  _dolog_  _hogy_  _ő_  _tisztel_ az maga lelkit meg szentellye és az _örökkévaloság_  _gondolkodik_ az mellyet _ebben_ az _élet_  _kell_ el nyerni azt is _kérd_  _hogy_ mikor akarja magát _ebben_ az _három_  _dolog_  _foglalni_  _abban_ tarttyaé szentelésnek ezt az sz napot _hogy_ azt az maga _dolog_  _eltölt_  _kivévén_ azt az _kevés_  _idő_ az melyben egy _kismise_  _hallgat_ azt is _talán_ ollyan _foglalatos_ elmével _hogy_ az _kismise_ is _hosszú_  _tetszik_  _kér_  _hát_  _fia_  _ha_  _ekképpen_  _él_  _hogy_ ezt _jól_ meg visgállyad és szent agostonnak ezt az _intés_  _jól_  _megfontol_ az _keresztény_ az _megvan_  _hagyva_  _hogy_ ne _dolgozik_  _ünnepnap_  _főképpen_ vasárnapon _hogy_ az _isten_ jobban szolgálhassák és az világi _dolog_ ne _foglal_ magokot _hogy_ magokot _könnyű_ adhassak az Isten _tisztelet_ az mint maga is _int_ arra az propheta _által_ szünnyetek meg az munkátol és _megtekint_  _hogy_ én Isten vagyok azok pediglen kik az munkában valo _foglalatosság_ meg vetik az Isten _intés_ és az szent _dolog_ nem akarják magokot _foglalni_ nagyon _félhet_  _hogy_ az utolso napon midön az _kapu_ fognak zörgetni azt ne _felel_ nékik nem üsmérlek _benneteket_ : mennyetek el _tőle_  _hamisság_ munkási és _ekképpen_ az _isten_ meg vettessenek mivel ök is nem _keres_  _ő_ az alkalmatos _idő_ az az ez _élet_ 
 

Intelek _hát_ arra _fia_  _hogy_ az parochiákban szorgalmatosan el meny és az _feljebb_ meg mondot mentségek el ne fordittsanak ugy _tekint_ valamint az anyádot mely az _keresztség_  _által_  _hoz_ ez világra az _Krisztus_ ö nevelt fel az _kereszténység_ reája vagyon _bízva_ az _te_ lelked és számot _kell_ néki adni _érte_ az _isten_ szeressed _hát_ valamint az _gyermek_ szereti az annyát légy _hozzá_  _engedelmes_ tölle végyed az lelki _eledel_ az _tudomány_ és az szenttségeket _jár_ szemei elöt és az ö _igazgatás_ és _követ_ az apostolnak szép _intés_  _engedelmes_ legyetek az _tielőttetek_  _járó_ mert vigyáznak ök az _ti_ lelkeitekért ugy mint szám adok _hogy_  _öröm_ mivellyék azt és nem _bánat_ mert az _tinektek_ nem _használ_ 
 


 _harmadik_ SZAKASZ

Hogy micsoda akadályok _elfordít_ az _ifjú_ 
az _jó_  _erkölcs_ 

Nem _elég_ annak az _ki_ valakit vezet valamely uton _hogy_  _csak_ az utat mutassa meg _hanem_ azt is meg _kell_ néki mondani micsoda veszedelemben _eshet_ik_ és _hogy_ mi _megakadályozhat_ uttyában valamint raphael angyal _cselekedetik_ az _ifjú_  _Tóbiás_ az többi _között_ meg szabadittá _ő_ az nagy _hal_ az _Tigris_ parttyán _nemcsak_ meg szabaditá attol _de_ még nagy _haszon_ is _fordít_ 

Azért _fia_ minek utánna meg mutattam volna néked az üdveség uttyát és micsoda modal _kell_ azon munkálodni _hogy_ szert _tehet_  _ifjúkor_ az jó _erkölcs_ szükséges azt is néked meg mutatni micsoda akadályokra _talál_ azon az uton _elöben_ adom _hát_  _ebben_ az _harmadik_ szakaszban micsoda akadályok szokták el veszteni az _ifjú_  _abban_ modot is adok mikeppen _elkerülhet_ azokot és még _abból_ nagy _haszon_ is vehetz az _jó_  _erkölcs_ valo _előmenetel_ 


Elsö Rész
Elsö akadállya az _ifjúság_ üdveséginek az _tudatlanság_ 

 _k_ Micsoda _megakadályoztat_  _inkább_ az _ifjú_ az üdveség uttyában 

 _f_ Fiam _elsőbben_ az _tudatlanság_ mert minek elötte lehessen szeretni az jót _elsőbben_ azt meg _kell_ üsmérni _hogy_ pediglen azt meg lehesen üsmérni arra szükséges nékünk az _oktatás_ nem lehetvén meg üsmérni magunktól mivel _tudatlanság_ és vétekben _jön_ ez világra az Isten azt mondgya az prophéta _által_  _hogy_ az ö népe azért vitetet _fogság_  _hogy_ nem volt _tudomány_ 
 az az _oktatás_ és üsmerettsége az üdvesegre az _bölcs_ meg azt mondgya _hogy_  _ahol_  _tudomány_ nincsen ót az léleknek nem _jól_ vagyon _dolog_ 
 azt _ért_ az _tudomány_  _hogy_ az _ember_  _megtanul_ mit _kelletik_  _cselekedni_  _hogy_ az _örökkévaló_  _boldogság_ meg nyerhesse

Ez az akadály igen nagy és _első_  _kezdő_ az _ifjúság_ meg romlásának söt még igen _közönséges_ is mert az _bizonyos_  _hogy_ nagyob része az _ifjúság_ az üdveséghez valo _igazság_  _tudatlanság_ miat vész el mivel az atyák el mulattyák _gyermek_ az _isteni_  _félelem_  _tanítani_  _csak_ az _hiábavalóság_ nevelik az mulattságban az világi _jó_  _keresés_ és az világi szokásokban az mesterek pedig _abban_  _tölt_ az _idő_  _hogy_ öket elö vihessék az _tudomány_  _kevés_  _gondolván_ az lelki _tudomány_ az iffiakis nem üsmervén mi légyen nékik leg szükségeseb az _tanulás_ nem _csaknem_  _gondol_ aval _de_ még _fut_ attol mint valamely nehéz _dolog_ az után az _tudatlanság_ és a rosz _szokás_ maradnak és magokot el vesztik

Ennek _bizonyság_  _két_ példát _előhoz_ szent agoston szánakodván az maga _ifjúság_  _elvesztegetés_ az _tudatlanság_ és az apja vakságának _tulajdonít_ az _ki_ is _csak_ azon _igyekezvén_  _hogy_  _ő_  _tudós_ és _ékes_ szollová _tehet_ el mulatta az leg szükségesebet nem is vigyázván az ö szokásira nem _taníttat_ az jó _erkölcs_ az mely nélkül minden _tudomány_  _haszontalan_ 

Az masodik példa susánnárol vagyon az kinek is az _Szentírás_  _elöben_ adgya _jeles_  _cselekedet_ mivel jobban szerette _hamis_ be vádoltatni és _halál_ itéltetni _két_  _istentelen_  _öregember_ mint sem vétkezni Isten elöt és _oly_  _irtóztató_ vétket _cselekedni_ az melyre az az _két_ látor akará _ő_  _kényszeríteni_ az _Szentírás_ ezt az sz _cselekedet_ az ö _istenfélőség_  _tulajdonít_ és az _oktatás_ melyet _ifjúság_ vet vala szüléitöl az _írás_ ezeket mondgya _felőle_  _hogy_  _istenfélő_ volt és az szüléi is _istenes_ voltak az kik is _ő_ az mojses _törvény_ nevelték volt fel 
 

 _kedves_  _fia_ vigyáz ugy erre az akadályra mínt ollyanra _aki_ nagyob nemlehet szeresed és _keres_ az _tanulás_  _bizonyos_ lévén _abban_  _hogy_ semmitöl ugy nem _félhet_  _ifjúság_ mint _ha_ nem fogod tudni azokot az _igazság_ mellyek az üdveségre valok _elkerül_ minden _tehetség_ ezt az szerentsétlenséget mert más keppen az lészen minden _bizonnyal_  _ok_ veszedelmednek azt szeresed mikor _jó_  _int_  _ha_ az Isten olyan szüléket vagy mestereket adot _ki_  _gond_ vagyon tegedet az _jó_  _erkölcs_ uttyára _tanítani_  _megköszön_ nékik _hozzá_ valo _megbecsülhetetlen_ jó voltokot és _él_  _hasznos_  _tanítás_  _ha_ pedig szüléidnek nagy _gond_ nincsen arra _hogy_ tégedet _oktat_  _keres_  _abban_ más modot és _megtart_ salamonnak ezt az szép mondását az _eszes_ elméje _keres_ az _tudomány_ az _tudatlan_ szájok pedig legeltetik _bolondság_ prov 15


Második Rész
Az második akadály az szüléknek nagy
 _kedvezés_ rosz példa _adás_ 
és az _gyermek_ rosz _oktatás_  _adás_ vagyon

 _k_ Igazé az _hogy_ az atyák _kegyetlen_ midön _kedvezés_ nevelik az _gyermek_ 

 _f_ Fiam az igen is _igaz_ mert _gyakran_ az _gyermek_ veszedelmeket az atyák _okoz_ nem _tévén_  _elég_ annak az _kötelesség_ melyre _kötelez_ az Isten öket _hogy_ az _gyermek_ az ö _félelem_ nevellyék és az jó _erkölcs_  _oktat_ 

Négy féle képpen véthetnek az attyák ez ellen az _kötelesség_ ellen

1 Midön el mulattyák az _gyermek_ az _isteni_  _félelem_  _oktatni_ és _ha_ még _idő_ nem _tanít_ az jó _erkölcs_ 

2 Mikoron az _gyermek_ nagy _kedvezés_ vannak nékik nagy szabadságot adnak és meg nem _büntet_ az mikor vétenek

3 Mikor rosz példát adnak nékik

4 Midön ollyan _oktatás_ adnak nekik mely az jó _erkölcs_  _ellenkezik_ 

Az _első_ már _beszél_  _hanem_ az mi az másodikát _illet_ azt láttyuk mely _közönséges_ az attyák _között_  _nagy_ része az attyáknak és az anyáknak vak szeretettel szeretik az _gyermek_  _csak_ az mostani _java_  _tekint_  _fél_ attol _hogy_ valamiben öket meg ne szomorittsák _hogy_  _ha_ az jó _erkölcs_  _határ_  _kíván_  _tartani_ azért jobban szeretik _ők_  _rosszindulat_  _hagyni_ az mely _idő_ nevekedvén öket _holt_ valo rosz _erkölcsű_ tészi és _örökkévaló_ nyomorultaká

Boldogtalanok az ollyan atyák kik illyen _együgyű_  _kedvezés_ az _gyermek_  _abban_ az rettentö nagy veszedelemben vetik _hasonló_ azokhoz az _ostoba_ állatokhoz kik szeretekben ugy magokhoz szorittyák _fia_  _hogy_ meg ölik meg vakult atyák nem láttyátoké _hogy_ nem lehettek nagyob _kegyetlenség_  _gyermek_ annál az _kedvezés_ az melyel vagytok _hozzá_ nem is volna ollyan _kegyetlenség_  _ha_  _halál_  _okoz_ mert aval az _kegyetlenség_  _csak_ az _test_ vesztenétek el _de_ az _kedvezés_ el vesztitek lelkeket és üdveségeket el _jön_ még az _idő_  _hogy_ azok az _gyermek_  _ki_ most ugy _kedvez_  _átkozni_ fognak _benneteket_  _bosszúállás_  _kér_ az _isten_ és _ítélőszék_ elöt vádolnak mint _hogy_  _ti_ voltatok _ok_ nyomoruságoknak mint az ollyan az kit _halál_ itéltek vala azt _kiált_ nem az _bíró_  _hanem_ az anyám _küld_ engem az _halál_ még magadra és az _gyermek_ várhatod az Isten átkát az _te_ vétkes _kegyesség_ magadra azért mert nem _oktat_ se meg nem fenyittetted öket midön _kívántatik_ az _te_  _gyermek_ mert az _őhozzá_ valo _kedvezés_ az rosz _erkölcs_ és minden roszra adták magokot

Visgáld meg az _főpap_  _Éli_ példáját az melyröl már _beszél_  _megtanul_  _abból_ micsoda rettentö _büntetés_ vala az Isten _hozzá_ magad is mit várhatz _hát_ magadra mivel mind azok az _büntetés_ mellyek ö reája az ö _gyermek_ és _ház_ szállottak vala az ö nagy _kedvezés_ valának mert meg nem fenyitté _fia_  _hallgat_ az Isten mit mond _eziránt_  _megítél_ az _Éli_  _ház_ az ö vétkeiért mert _tudván_  _hamisság_  _fia_ még is meg nem fedette öket 
 

 _fia_ az attyáknak erröl valo vétkekröl _elég_ nem _beszélhet_ néked _kíván_ is neked meg mutatni annak nagyságát arra _int_  _hogy_  _ha_ az Isten ollyan _istenfélő_ szüléket adot kik az jó _erkölcs_  _oktat_ és kik _megfedd_ vétkedért _hogy_ meg üsmérjed magadban micsoda nagy _kötelesség_ vagy azért az ö _jóság_  _tehát_  _hozzá_ valo _kegyelem_  _igyekezik_ jó neven venni _feddés_ és _intés_ és magadot _megjobbít_  _de_  _ellenben_  _hogy_  _ha_ szüléid el felejtvén _kötelesség_ és üdveségedet az rosz _cselekedet_ néked meg _enged_ és arrol meg nem _int_ az ö _kedvezés_ ne _jó_   _hanem_ leg ártalmasabnak _tart_ az mely is minden _bizonnyal_ veszedelmedet _okoz_  _kér_ az _isten_  _hogy_ változtassa meg elméjeket _és_  _oly_ mestert adgyanak az _ki_  _hely_  _hoz_  _iránta_ valo _fogyatkozás_ és az _ki_ az _te_  _cselekedet_ vigyázván az jó _erkölcs_ uttyában vezesen midön attol _eltávozik_ 

Arra is vigyáz _hogy_  _ha_ szüléid nem _hogy_  _megfedd_  _de_ az mi roszab még _ha_  _oly_ rosz példát adnak az mint _gyakran_  _történik_ ne _hogy_ öket _követvén_ szeresed az _gyönyörködtetés_ az _gazdagság_  _kíván_ az _hiábavalóság_ szeresed _hogy_  _kevély_ légy nagyra vágyó _haragos_  _bosszúálló_ az _beszéd_ szemérmetlen az mértékletlen _élet_ részegségre _tisztátalan_  _élet_ és más _egyéb_ illyenekre _de_ még töb mert _ha_ még ollyan nyomorultak _hogy_ tégedet _holmi_ roszra _tanít_ vagy _beszéd_ vagy is _jóváhagy_ és _dicsér_  _benne_ azt mikor valamelyikre ezek _közül_  _hajlandó_ vagy _ó_  _isten_ ! rettegj _kedves_  _fia_ az illyen állapotban valo létedért mert nagyob veszedelemben nem lehetnél az üdveséged _iránt_  _kér_ az _isten_  _hogy_ meg világositván elmédet _tehet_ valasztást az jó és az rosz _között_ és ne _enged_  _hogy_ el veszittsed magadot azoknak _gondviselés_ miat _aki_  _kell_ az _te_ üdveségedre vigyázni

Mind ezekhez azt is _hozzátesz_  _hogy_  _nemcsak_ az atyák _hanem_ még az _gyóntató_ papok is _ok_  _sok_  _ifjú_ veszedelmének mivel nem _elég_ szorgalmatoságal vannak az _gyermek_ azt _gondol_  _hogy_ az ö _gyónás_ nem _kell_ nagy _figyelmetesség_ lenni arra valo nézve könnjrü _kérdés_  _tesz_ nekik az mit _felel_ azon meg nyugosznak és minek utanna _holmi_  _imádság_ adnának nékik penitentziául _bűn_  _feloldoz_ ugyan azért az _gyónás_ utan _hasonló_  _tudatlan_ és rosz _erkölcsű_ maradnak valamint annak elötte attol is vagyon _hogy_ az _ifjú_ kik _gyakran_ inkáb szokásbol mint sem üdveségekre valo nézve _meggyón_ik_ azok _gyakorta_ rosz _gyónás_  _tesz_ az vétkeknek _fél_ is el titkollyák mert nincsenek arra _eléggé_  _oktatva_ vagy _elegendő_  _töredelmes_ vagy is akarattyok az magok _megjobbítás_ némelykor _esztendő_ maradnak ollyan vétkekben az mellyeket szégyenböl _eltitkol_  _mindaddig_ valamég _oly_ jó _gyóntató_ papra nem akadnak az _ki_ fel nyisa szemeket és _elébe_ adgya nyomorult voltokot _ha_ az _gyóntató_ papok meg visgálnák azt micsoda nagy jót _tehet_ az _ifjú_  _gyónás_ és _hogy_ micsoda rettentö számadásokban _jár_ mikor öket _könnyű_  _hagy_ meg látnák _hogy_ nincsen ollyan _gyónás_  _aki_ nagyob _figyelmetesség_  _kell_ lenniek mint erre és _inkább_  _három_ nagy _dolog_ vigyáznának _először_ meg visgálnák az _ifjú_  _ha_  _gyónás_ nem titkoltaké el valamit szégyenböl vagy _félelem_  _ha_  _eltitkol_ meg _kell_ vélek üsmértetni vétkeket és mentöl _hamar_  _generális_  _gyónás_  _kell_ vélek _tétetni_ másodszor az _isteni_  _félelem_  _int_ és az _halálos_ véteknek _megutálás_  _főképpen_ az _tisztátalan_ vétket mert ez _ellenkezik_ az _isten_ az _ifjú_  _között_ pedig ez _közönséges_  _harmad_ meg visgálnák _hogy_  _ha_ régen vannaké _ebben_ az vétekben vagy _másféle_ ugy mint az _engedetlenség_  _tunyaság_  _esküvés_ azon is _kell_  _igyekezni_  _hogy_ ezeket _elhagyat_ vélek _jó_  _tanács_ és az jó _erkölcs_  _hoz_ az _tisztaság_  _engedelmesség_ munkára _békességes_  _tűrés_  _felebaráti_ szeretetre az _isteni_ szeretetre _tanít_ mindenek felet _hogy_ az ö _kegyelem_ nagyobra _becsül_ az magok _gyönyörűség_  _ihon_ ezeket _cselekedik_ az jó _gyóntató_ attyák nagy szorgalmatoságal midön _ifjú_  _gyóntat_ az _bizonyos_  _hogy_ az Isten meg is áldgya munkájokot

Tegedet pedig _fia_ arra _int_  _hogy_ visgáld meg magadban _ha_ nem estélé illyen nyomoruságban az melyröl most _beszél_  _ha_  _abban_ vagy menekedgyél _ki_ mentöl _hamar_ ebböl az veszedelmes állapotodból mert üdveségedben _jár_  _keres_ ollyan _gyóntató_ papot az _ki_  _abból_  _ki_ vezesen az magad viselésire vigyázon az jó _erkölcs_ uttyában _tesz_ és az _ki_  _követ_ az _három_  _feljebb_ meg mondot _dolog_ 


Harmadik Rész
Az _harmadik_ akadállya az _ifjú_ üdveséginek az
ö _engedetlenség_ vagy _szófogadatlanság_ 
vagyon

 _k_ Nagy akadállyé az az üdveségre mikor az _ifjú_ nem _örömest_ akar _tanulni_ másoktól 

 _f_  _fia_ nem lehet _ennél_ nagyob mert sz _Hieronimus_ azt mondgya _hogy_ az _gyermek_ meg romlása _gyakorta_ az attyaktol és az mesterektöl vagyon _de_  _gyakran_ az _gyermek_ vagyon kik az _oktatás_ bé nem akarják venni 
 ezt az vétket _szófogadatlanság_  _hív_  _indocilitás_ 

Ez pediglen attol vagyon _hogy_ az _ifjú_ nem _örömest_ adgyák magokot az mások _gondviselés_ alá az _magukhittség_ viseltetvén nem _örömest_ veszik fel midön valamely _igazság_  _oktattatik_ sem az _tanács_ arra az mit _kell_  _cselekedni_ sem az _feddés_ míkor valamiben vétenek sem az _jó_ valo _intés_ mikor attol el távoztanak

Nem lehet _ennél_ roszab _természet_ egy _ifjú_ mert _ha_  _tekint_ micsoda _ok_ származnak _meglát_  _hogy_ az _kevélység_ mert meg vetteti velünk az mi másoktól _jön_ némelykor az vakmeröségtöl mivel igen _hisz_ az magok elméjeknek vagy pediglen az elmének nagy _gyengeség_ az mely nera _tekintvén_ semmire _megvet_ az _hasznos_  _dolog_ 

Ha _meggondol_ mit _okoz_ az _engedetlenség_  _bizonyos_  _meglát_  _hogy_ ez viszi az _ifjú_ az rosz _erkölcs_ mert el távoztattya töllök az magok _megjobbítás_ valo _intés_  _hogy_ lehesen jót _cselekedni_  _ha_ azt meg nem akarjuk üsmérni  _hogy_ lehesen _megjobbítani_ magunkot _ha_ nem akarjuk _hogy_  _megint_  _bennünket_  az _beteg_  _ha_ nem akarja meg üsmérni _betegség_ és az _orvosság_  _megvet_ nem igen várhattya _meggyógyulás_ 

Erröl az _Szentírás_ egy nehány _hely_  _beszél_  _főképpen_ az _példabeszéd_  _ahol_  _int_ az _ifjú_  _hogy_  _oktattatni_ szeresék az _tanács_  _követ_ és az jó _intés_ fel vegyék

Az _oktatás_ igy _beszél_ az _ki_ semminek állittya az _bölcsesség_ és az _fegyelem_ szegény az 
 meg másut az _bölcs_ azsziviben veszi az parancsolatot az _bolond_ pedig nem szereti _hogy_  _tanít_ 
 az _gonosz_ szive az _gonosz_  _keres_ az _igaz_ szive az _tudomány_ 
 láttálé _oly_  _ember_  _ki_ az ö szemei elöt _bölcs_ volt volna az _bolond_  _jobb_ reménséged legyen _hogy_ nem mint arrol 
 

Az _tanács_ igy _beszél_ az _bolond_ uta _jó_ láttatik néki lenni az ö szeme elöt _de_ az _ki_  _tanács_  _él_  _bölcs_ az 
 az _ki_  _bízik_ ö magában _bolond_ az az _ki_ pedig _jár_  _bölcs_ ez meg szabadittya ö magát 
  _enged_ az _tanács_ és ved jó neven az _oktatás_  _hogy_  _bölcselkedhet_ik_ végezetre 
 

Az _intés_ pedig miket nem mond az _ki_ szereti az _fedzés_ szereti az _tudomány_ az _ki_ pedig nem szereti az _feddés_ az _bolond_ 
 az _esztelen_ nem szereti azt az _ki_  _ő_  _fedd_ sem az _bölcs_ valo _társalkodás_ nem _keres_ 
 _hogy_ az az _ki_ el vonsza _önnönmaga_ az _tanítás_ meg utállya az ö lelkét 
 az _ki_ pedig _hallgat_ az _feddés_  _bír_ az ö lelkét 
 az _ki_ az _feddés_  _gyűlöl_ meg _hal_ 
  _de_  _főképpen_  _hallgat_ mit mond ide aláb az mely _ember_ az _gyakorta_ valo _feddés_  _megkeményít_ az ö nyakát _hirtelenség_  _megtöretik_ ugy _hogy_ meg nem gyogyulhat 

1 Vigyáz _hát_ erre _fia_ mert ez _nagy_ akadállya az _te_ üdveségednek _ha_ illyen vagy _igyekezik_ azon _hogy_ azt _elhagyhat_ légyen ollyan elméd az _ki_ szerese az _oktatás_ az _tanács_ és mikor _jó_  _int_  _követ_  _hát_ ezeket

2 Mindenkor az elmédben legyen az _bölcs_ ez az szep _intés_  _fia_  _hallgat_ engemet és ne _eltávozik_ az én számnak _beszéd_ és végezetre ne nyögj ezt mondván miképpen _gyűlöl_ az _tudomány_ és az _fenyíték_ mert utálta az én lelkem és nem _hallgat_ az én _tanító_  _beszéd_ és az én _tanító_ nem _hajt_ az én _fül_ 
 _ha_ most pedig nem _tanul_ azután _hiába_ suhajtod az el mult _idő_ 

3 Azt magadal _elhitet_  _hogy_ az _te_  _idő_  _tudatlanság_  _idő_  _sok_  _fogyatkozás_ alat vagyon magad pedig magadot nem _taníthat_  _teljesség_ szükséges _hogy_ olyan _tanít_ az _ki_ jobban meg világositatot náladnál az reád valo _gondviselés_  _három_  _dolog_ áll _oktatás_  _tanácsadás_  _feddés_ vagy _intés_  _abban_ pedig _bizonyos_ légy _hogy_ az _szófogadás_ az mások _gondviselés_ alat néked _oly_ szükséges _hogy_ azon áll _jólneveltetés_ az _jó_  _erkölcs_ valo _előmenetel_ mind ezen mind az más világon valo _boldogság_ 

4 Szeresed mikor az jó _erkölcs_  _oktat_ és az _jó_ szeresed _akárki_  _tanul_ azt _kér_  _örömest_  _tanács_ még ollyan _dolog_ is az _ki_ világosnak láttzik _előtte_  _ó_ mely szép _dolog_ mindent _tanács_  _cselekedni_  az _bölcs_ azt _javall_  _tanács_ nélkül semmit ne _cselekedik_  _hogy_ mikor _megcselekedik_ meg ne _bán_ 
 

Meg ne haragudgyál midön _megfedd_ vétkeidröl igen nagy vétek mondgya sz _Hieronimus_ azt _gyűlölni_ az _ki_ téged _megfedd_  _főképpen_  _hogy_  _ha_  _hozzá_ valo szeretetiböl _cselekedik_ 
 és ne menttsed magadot mint egy nehézségel mert ez _jel_ az _magahittség_  _hanem_ alázatosan vegyed _java_ valamit mondanak üsmérd meg _fogyatkozás_ és _igyekezik_ magadot _megjobbítani_ 

5 Emlekezél meg arrol _hogy_ az szófogadoság _nemcsak_  _abban_ áll _hogy_ az _oktatás_  _tanács_  _feddés_ és azintést _örömest_ vegyed _hanem_  _abban_ is _hogy_ azokot _követ_ és az magad _haszon_  _fordít_ 

15 Végezetre sz _Hieronimus_ ezeket az szép szavait adom _elöben_  _hogy_ igen szép _dolog_ az _feljebbvaló_  _engedelmeskedni_ az ö _oktatás_  _követni_ és az _Szentírás_ után másoktól _megtanulni_ az _élet_  _ösvény_ 
 


Negyedik Rész
Negyedik akadály az álhatatlanságtol vagyon

 _k_ Ártalmasé az _ifjú_ az _jó_ valo álhatatlansag 

 _f_  _fia_ igen ártalmas mert nagy akadály az üdveségre _ha_ az szofogadatlanság _közönséges_ az _ifjú_ az álhatatlanság még _közönséges_ mert noha sokan vannak ollyak _engedelmes_  _ifjú_ elmék kik _könnyű_ veszik az _oktatás_  _tanács_ és az _intés_ és az _engedetlen_  _engedelmes_ lesznek _gyakorta_ midön öket jó modal _kegyesség_ és némelykor _keménység_  _megint_  _de_ az is _igaz_  _hogy_ az _engedelmes_  _ifjú_ nem mindenkor olyan álhatatosak _hogy_ meg maradgyanak végig az _jobban_ az melyre _tanít_ öket mert változo elméjeket _indulat_  _igazgatás_ alá adgyák valamint _hogy_ az _tenger_  _hab_ az széltöl _hányattatik_  _hasonló_ az ö elméjek is _felháborodván_ sokáig egy állapotban nem marad alig _feltesz_ magokban _hogy_ az jó _erkölcs_ meg _kíván_ maradni _hogy_ azt _első_ alkalmatoságal _elfelejt_ és _füst_ mégyen minden jó fel tett szándékok

Hogy _ha_ az álhatatlanságnak _idő_  _elei_ nem veszik igen nagy akadállyára lészen az _ifjú_ üdveséginek és alkalmatlanoká tészi öket az _jó_  _erkölcs_ valo _előmenetel_ az _fa_ meg nem gyükerezhetik az _ingadozó_  _föveny_ sem az jó _erkölcs_ az olyan elmében az _ki_ mindenkor változik

Erre valo nézve adgya néked az _bölcs_ ezt az _intés_ ne _ingadozik_ minden szélre és ne _elindul_ minden uton legy _állhatos_ az urnak uttyában 
 

Az _jó_ valo alhatatlanság _három_ nagy _dolog_ vagyon

1 Mert az _ifjú_  _természet_  _szerint_  _gyenge_ lévén az öket álhatatlanoká tészi minden _cselekedet_ változoká minden _hajlandóság_  _gondolat_ és minden _feltett_ szándékjokban attol vagyon _hogy_ az jó _erkölcs_  _követés_ álhatatlanok

2 Attol is vagyon _hogy_ el nem hitették magokkal ugy az mint _kell_ üdveségeknek nagy voltát és azt is _hogy_ micsoda _kötelesség_  _jár_ iffiukorokban adni magokot az jó _erkölcs_ 

3 Az _jólneveltetés_  _fogyatkozás_ is vagyon mivel nem léven _elégséges_ arra _hogy_ magokot _igazgathat_ senkitöl _tanács_ nem _kér_  _hogy_  _az_ szabnák az magok _élet_ vagy _ha_ kérnekis _csak_  _gyenge_  _gondolkozik_ az felöl és azt nem _követvén_  _hamar_  _elfelejt_ és igy _csak_  _gyakorol_ az álhatatlan elméjeknek _indulat_ 

Ezt a _három_  _dolog_  _ekképpen_  _kell_  _megorvosolni_ 

Elöször _igyekezik_  _fia_ az mennyiben lehet _megjobbítani_ magadban ezt az _természet_  _szerint_ valo _gyengeség_ mely változová tészen téged _cselekedet_ legy álhatatos munkáidban fel tett szandékidot meg ne változtasd _könnyű_  _hanem_ okkal és _tanács_ 

2 Igyekezél _meggyarapítani_ elmédet az _jó_ az jó _gondolat_ az _gyakorta_ valo _elmélkedés_ az üdveségedröl és az jó _erkölcs_ valo _élet_ szükséges voltárol _ifjúság_ erre valo nezve _olvas_ ennek az _könyv_ elsö szakaszát _figyelmetesség_ 

3 Adgyad magadot valamely _értelmes_  _gyóntató_ papnak _gondviselés_ alá _követ_  _tanács_ az mit _javall_  _élet_ felöl azt vigyed végben semmi ollyan nagy _dolog_  _hír_ nélkül ne _cselekedik_ vagy is valamely más _okos_  _ember_  _tanács_ nélkül

 _de_ mind ezek felet _kér_ az _isten_  _hogy_ adgyon álhatatos elmét az _te_ jó fel tett szandékidban _meggyarapít_ az _jó_  _kegyelem_ segittségivel _ó_  _isten_  _igazgat_ lépésimet _ösvény_  _hogy_ kine hágjanak lábaim az _bölcs_  _megtart_ ezeket az szép szavait az _istenfélő_ meg marad az _bölcsesség_ valamint az nap az mely nem változikaz _bolond_ pedig változik az _hold_  _természet_  _szerint_ lássad _fia_ mellyikét választod az világ elöt nem akarnád _hogy_  _esztelen_  _tart_  _holott_ az Isten elöt az vagy _ha_ szolgálattyában álhatatlan vagy


Őtődik Rész
Az _ötödik_ akadály az jó _cselekedet_ szégyenitöl
vagyon

 _k_ Leheté az _hogy_ valaki szegyenellye jó _cselekedet_  _cselekedni_ 

 _f_  _fia_  _bár_ ne lehetne _de_  _elég_ vannak ollyanok az kik szégyenlik nincsen is az _ördög_ nagyob modgya az lelkek el vesztésire mint az jó _cselekedet_ szégyenlésinek _feltalálás_ mert az _gyenge_ elméket mint az minémuek az _ifjú_ az szégyenel _csak_  _könnyű_ meg _csal_ 
 mivel az ö elméjek _könnyű_ bé veszik az _félelem_ és az szégyent arra valo nézve az az _csalárd_ lélek az ö _gyengeség_ és _természet_  _szerint_ valo szemérmeteségekel _visszaélvén_ az jó _cselekedet_  _félelem_ és szégyenlésire veszi öket _holott_  _csak_ az vétket _kell_ szégyenleniek

Annak okáért ezeket az _hiábavaló_  _gondolat_ adgya elméjekben _hogy_ az jó _erkölcs_  _meglévén_ vetve az emberek _között_ nem is _becsül_ azokot kik azt _követ_ söt még meg is _csúfol_  _ekképpen_ vonsza el öket az jó uttrol _megfojtván_  _benne_ az veszet szégyenel az jó _gondolat_ és jó szándékjokot az üdveségre _holott_ némelykor _oly_  _erő_ veszen rajtok azszégyen _hogy_  _nemcsak_ az jó _cselekedet_ és az jó _erkölcs_ szégyenlik _de_ söt még _dicsekedik_  _feslett_  _cselekedet_ azt szégyenelvén _hogy_ nem ollyan _hamis_ mint az kik az _bűn_ leg el merültebbek sz agoston _gyónás_  _olvas_  _eziránt_ lib 2 Cap 3

 _fia_  _ha_ ezen veszedelmes szégyen _erő_ vett elméden azt ugy _tart_ mint _nagy_ akadállyát üdveségednek és _ha_  _idő_ magadból _ki_ üzni nem _igyekezik_ minden _bizonnyal_ el fog veszteni _hogy_ pediglen azt _meggyőzhet_ az _következendő_  _dolog_ vigyáz


 Elöször _fia_ mit szegyenlesz az _jó_  _erkölcs_  _cselekedet_ szégyenledé ugy mint az Isten szolgálattyaté az melynél nincsen _becsületes_ ez világon egy _fejedelem_ szolgálattyát _dicséretes_  _tart_ és az _te_  _örökös_ uradot az menynek _király_ szolgálni szégyenled _holott_ mindenel az mi vagy néki _tartozik_  _ó_ ’ mely nagy vakság ! _csak_ azt _kell_ szégyenleni az mi magában rosz és _illetlen_ 

2 _ki_ elött szegyenled azok elöt az _hamis_ elötté _aki_  _ítélet_ nem _igaz_ kik az jót rosznak _tart_ és az roszat _jó_  _nemkülönben_  _hanem_ az ö rosz és _helytelen_  _indulat_  _szerint_  _tesz_  _ítélet_  _ha_ tégedet meg vetnek attol vagyon _hogy_ utállyák az _jó_  _erkölcs_ és azokot is az kik azt _követ_  _eziránt_ mondgya az _bölcs_  _hogy_ az _istentelen_  _gyűlöl_ az Isten szolgálattyát 
 az _bolond_  _gyűlöl_ azokot az kik az rosztol szaladnak 
 az _ki_  _jár_  _igazán_  _fél_ az urat az _ki_ pedig _engedetlen_ az ö utaiban meg utállya _ő_ 
 _ha_ az emberek _dicséret_ ollyan igen szereted miért nem _keres_ az _értelmes_ jó _erkölcsű_ emberek _dicséret_ az kik _tisztel_ és _becsül_ midön jót _cselekedik_ 

3 Emlékezél meg erröl az rettentö _fenyegetés_ az Isten _fia_ az _ki_ engemet és az én _beszéd_ szégyenli azt az _ember_ fiais szégyenli mikor _eljön_ az ö _dicsőség_ 
  _elgondol_ magadban micsoda rettentö szégyen fogja el _orca_ azon az _irtóztató_ napon az kik most szégyenlik az Isten szolgálattyát mikoron vétkek az egész világ _elébe_  _tetet_ és mivel az jót szégyenlették azért el is hagyatnak az _örökkévaló_  _csúfság_ és szégyenre az mely _örökké_  _fennmarad_  _örökkévaló_ szégyent és _gyalázat_  _hoz_  _tirátok_ mely el nem felejtetik 
 

Oh _kedves_  _gyermek_  _kér_  _gyakorta_ az _isten_  _hogy_ vegye el azt az nyomoru szégyent az elmédböl és _megerősít_ azt mivel az az elmének _gyengeség_ vagyon szoktasad _idő_ magadot arra _hogy_ az _jó_ szabadoson _cselekedik_ nem _hajtván_ arra mások mit mondanak az _jó_  _ha_ meg vetnek aval ne _gondol_  _csúfol_  _csúfolás_ meg emlékezvén arrol micsoda nagy _bolondság_ inkáb _gondolni_ az emberek _becsülés_ mint sem az _isten_ és az üdveségedel _tetszeni_ inkáb _kívánni_ egy nehány rosz _elméjű_  _ember_ mint sem annyi _sok_  _értelmes_  _ember_  _hogy_ sem az szenteknek és még magának az _isten_  _jól_  _megfontol_ mind ezeket


Hatodik Rész
Az _hatodik_ akadály az rosz _társaság_ vagyon


 _I_ Articulus
Hogy micsoda ártalmas légyen az rosz
 _társaság_ 

 _k_ Az mindenekel valo _társaság_ artalmasé 

 _f_  _ó_  _kedves_  _fia_  _ki_ adhatna nékem _oly_  _hathatós_ szokot _hogy_  _megértethet_ micsoda nagy akadállya ez üdveségednek és mennyi _sok_  _ifjú_ veszti el magát minden nap az rosz _társaság_ miat

Ez ez az _ördög_  _egy_ lesse az melyre várja az _ifjú_ és _ha_ az _feljebb_ meg mondot akadályok _által_ el nem vesztheti öket az _gonosz_  _társaság_  _ejt_  _aki_  _beszéd_ és rosz _példaadás_ meg ronttya az leg szentebet is _közüle_ és _felháborít_ lelki üsméreteknek állapottyát és _sokszor_ nagy _felháborodás_ is veti az ollyan lelkeket az kik _azelőtt_ az roszat nem _tud_ és az kik az _kísértet_ meg _tart_ az jó _erkölcs_ 

Oh _isten_ leheté _hogy_ ez az veszet lélek az emberek el vesztésire magokot az _ember_ vegye _eszköz_  és az emberek legyenek néki szolgai _hogy_ az magok attyafiai ellen az ö _dühösség_ végben vitetvén vélek magával együt vigye öket az _örökkévaló_  _kárhozat_ nem _tud_ mellyiket az _kettő_  _közül_ szánnyam inkáb azokoté az kik ollyan _hamis_  _hogy_  _beszéd_ és rosz _példaadás_  _ok_ attyafiok el veszésinek vagy is azokot az kik magokot _elhagy_ tériteni nem _kerülvén_  _társaság_ sokal inkáb mint sem az mirigyben lévö _ember_ 

Mivel az mi az _első_  _illet_ nem nyomorultaké azért _hogy_ el vesztik _társaság_ azokot _aki_ az _Krisztus_  _Jézus_  _meghal_ 
 és mint _ha_ nem volna az _elég_  _hogy_ magokot _elkárhoztat_  _hanem_ még _ok_ lésznek az magok attyafiok _kárhozat_ 
 _eszköz_ lésznek az _ördög_  _hamisság_ és ök viszik végben annak az átkozotnak _tisztség_  _hogy_ az _ember_ az _bűn_ vegyék és az pokolban vessék nyomorult _Káin_ számot _fog_ adni az _te_ attyád _fia_ lelkiért _bosszúállás_ fogja az _isten_  _kérni_  _ellene_ az _ki_ számot _kér_  _tőle_ az Isten fia azt mondgya _jaj_ az _ember_ az _ki_  _által_ az _botránkozás_ lészen 
 

Az mi pedig azokot _illet_ kik az _feslett_  _erkölcs_ adgyák magokot az rosz _társaság_ miat ezek annál is méltobak az szánásra _hogy_ ez az magok _fogyatkozás_ vagyon _holott_ minek utánna _sokszor_  _intetik_ arra _hogy_ az _ifjú_ semmi nem veszedelmeseb az rosz _társaság_  _hogy_ az miat szokot az jó _erkölcs_  _hajótörés_ szenvedni és _hogy_ ezt _sokszor_ magokon is _tapasztal_ üdveségeknek nagy _kár_  _de_ még is mind ezek az _intés_ utánis nem _oltalmaz_ magokot attol az veszedelemtöl _holott_ szabadoson és _félelem_ nélkül _gyakorol_ ollyan _társaság_ melyet inkáb _kell_  _kerülni_ mint az _halál_  _ó_  _isten_ micsoda vakság !

Az Isten neviért _kér_  _fia_ vigyáz erre az nagy akadállyára az _te_ üdveségednek és el ne veszesed magadot ollyan nyomorultul nem én _int_ erre _hanem_ az sz lélek mennyetek el mennetek el _kifut_  _onnét_ és semmi _tisztátalan_ ne _illet_ 
 _kifut_  _Babilónia_ és _ki_  _ki_  _megtart_ az ö lelkét 
 

Halgassad az _bölcs_ mely attyai modon _int_ téged szerelmes _fia_  _ha_ az _bűnös_ el akarnak hitetni téged ne _fogad_  _beszéd_  _ha_ azt mondgyák _jön_ mi velünk szerelmes _fia_ ne _jár_ egy uton ezekel _megtartóztat_ az _te_ lábaidot ezeknek _ösvény_ mert az ö lábokal az _gonosz_  _fut_ és sietnek az vérnek _ontás_ 
 az _gonosz_ utokon ne _jár_ se ne _jár_ az _gonosz_  _ösvény_ vond el magadot attol és _által_ ne meny azon _eltér_ arrol és meny el melölle 
 


 _II_ Articulus
Hogy _két_  _dolog_ ártalmas az _gonosz_  _társaság_ 
az _beszéd_ és az rosz _példaadás_ 

Az szent lélek tégedet arra _int_  _hogy_ az _gonosz_  _társaság_  _két_  _dolog_  _kell_  _félni_ az _beszéd_ és rosz példa _adás_ 

Az mi az _beszéd_  _illet_  _aziránt_ sz pal azt mondgya ne _tévelyeg_ az jó _erkölcs_  _megfertőztet_ az _gonosz_  _társaság_ 
 meg másut az _haszontalan_ valo _beszéd_  _megtilt_ mert nagyob _illetlenség_ nevekednek 
 sz _Jakab_ azt mondgya _hogy_ az nyelv ollyan _tűz_ mely az veteknek _tűz_  _felgyújt_ az lélekben mely az _gyehenna_  _tűz_ van _felgerjesztetve_ 
 sz _Dávid_ pediglen _hogy_ az _gonosz_ nyelve ollyan mint az _kígyó_ és az _áspiskígyó_ mérge van az ő ajakokon 
 

Az _feslett_  _erkölcsű_  _bár_  _megtartóztat_ is magokot az _beszéd_  _de_ az ö rosz _példaadás_  _csak_ ártalmasok mert az _ki_  _illet_ az szurkot meg undokitatik attol és az _ki_  _társalkodik_ az _kevély_ : _hasonló_ lesz _az_ 
 ne _tart_  _barátság_ az _haragos_ és az _dühösködő_  _hogy_ ne _tanul_ az ö utait 
 az _ki_  _jár_ az _bölcs_  _bölcs_ lészen az _ki_ pedig magát _társ_ adgya az _bolond_  _hasonló_ lesz _hozzá_ 
 igen _hathatós_ az _ifjú_ elméjin az példa az roszakal valo _társalkodás_ arra viszi öket _hogy_  _barátság_  _követ_ is öket _ó_  _barátság_ mondgya sz ágoston mely _ellenség_ vagy az lelkeknek _ó_ elmének vaksága mely _sok_ rosznak vagy _ok_  _hogy_  _tetszik_ másoknak mikor mondgyák mennyünk és _cselekedik_ és _akkor_ szegyenlik az szemérmeteséget 
 

 _hogy_ pediglen meg láthassad _fia_ világosan micsoda nyomorult állapotban veti az rosz _társaság_ az _ifjú_  _hallgat_ mit mond ugyan ezen szent maga felöl

Ollyan nagy vakságal vetettem magamot az rosz _erkölcs_  _hogy_ szégyenlettem azok elöt kik velem _egyidősű_ valának _hogy_ ollyan _gonosz_ nem volnék mint ökk midön _hall_ töllök _kibeszélni_ vétkeket és még azokal _dicsekedni_ én is roszat _cselekedik_  _de_ nem azért _hogy_ az _cselekedet_  _kedvel_  _hanem_ azért _hogy_  _cselekedet_  _megdicsér_ micsoda méltob az _gyalázat_ ez vilagon az rosz _erkölcs_  én pedig _hogy_ meg ne gyaláztassam _gonosz_ akartam lenni és mikor magamban nem _talál_ valami _hamisság_  _akkor_ ugy _tetet_ magamot mint _ha_ valamely vétket _megcselekedik_ azért _hogy_ ártatlanságomért aláb ne _becsül_ és meg ne vessenek annál is inkáb _hogy_  _tiszta_  _életű_ valék másoknál _ihon_ minémü _társ_  _jár_  _Babilónia_ széllyes uttzáin _heverkezvén_ az sárban mint valami jó _illatú_  _kenet_ 
 

Látodé _fia_ micsoda nyomorult állapotban vala sz ágoston _ifjúkor_ az rosz _társaság_ miat mind ezekböl rettentö nehezen _kitérhet_ az _isten_  _csodálatos_ valo segittsége _által_  _hasonló_ veszedelemben _jaj_ ! vagy is az _örök_ veszedelemben _esik_  _hogy_  _ha_ az rosz _társaság_ jó _idő_ el nem _kerül_ 


 _III_ Articulus
Hogy _négyféle_ rosz _társaság_  _kell_ el _kerülni_ 

Elöször Irtozál _fia_ azoknak _társaság_ kik nyilván valo rosz _erkölcsű_ szabad _életű_  _istentelen_ és azoktól kik még az _nagy_ vétket is el nem titkollyák ugy mint az kik szemérmetlenek _esküvő_ részegesek kik még _dicsekedik_ ezekben valamint az _bölcs_ mondgya kik _örül_ rosz _cselekedet_ és _dicsekedik_  _istentelenség_ 
 

2 _kerül_ valamint az mérget kik még _csúfság_ üznek az jó _erkölcs_ kik téged az _bűn_  _ösztönöz_ mind pedig azokot kik _rosszbeszédű_  _ha_ szinte nem rosz _erkölcsű_ is mert az roszrol valo _beszélgetés_  _akárki_ légyen _de_ ártalmas és az _erő_ veszedelmes mert vétket _bocsát_ az sziviben annak _ki_ azt _örömest_  _hallgat_ 

3 _kerül_ azoknak _társaság_ kik magokot el titkollyák és nyilván noha az vétekre nem sürgetnek is _de_  _ugyancsak_ az _isteni_ szolgálattol _elfordít_ ugy mint az _imádság_ : az szentséghez valo _járulás_ azt fogják mondani _hogy_ néked ezek nem szükségesek _hozzá_ nem _illendő_ most annak _idő_ nincsen más _dolog_ is vagyon és _hogy_ jobban az elmédet arrol _elfordíthat_  _hiábavaló_  _beszél_ az mulattságokrol el mult _idő_ az illyen _társaság_  _fia_ igen ártalmas noha nem tettzik

4 Azoknak az _ifjú_ is _kerül_  _társaság_ kik restek _henyélő_  _ki_ semmi _hivatal_ nincsen _ha_ szinte vagyon is _de_ azt roszul viszik végben az _ily_ példáját _ha_  _követ_  _henyélés_  _esik_  _beszéd_  _elhitet_ azt _javall_  _hogy_  _dolog_  _hivatal_  _hagy_ félben magadot mulasad arra _tanít_  _hogy_ az _játék_ szeresed az vendégséget musikát _tánc_ ezekböl meg más állapotokban is vetnek tegedet vigyáz _hát_ ezekre és _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_ nem lehetz veszedelmeseb _társaság_ az illyennél

Végezetre _fia_  _ráemlékezik_ arra _hogy_ vagy _hamar_ vagy _késő_  _de_ az Isten _harag_ az _gonosz_ szál láthato vagy láthatatlan képen azt mondgya az _bölcs_ az _istentelen_  _gyülekezet_  _tűz_  _felgyullad_ és az versenyes nemzettségekre _harag_  _felgerjed_ 
 meg másut _hogy_ az _bűnös_ utok _jóllehet_  _kő_ rakot meg _de_ annak vége az pokolnak melysége 
 nyomorult az az kit meg _int_ még is el nem _kerül_ az veszedelmet _eltávozik_ az _hamis_ és az _bűn_  _eltér_  _tetőlled_ 


Hetedik Rész
Az _hetedik_ akadállya az _ifjú_ üdveségeknek
az _henyélés_ vagyon

 _k_ Az _idő_  _hiábavaló_  _elvesztés_ ártalmasé az _ifjú_ 

 _f_  _fia_ ez az akadály _ellenkező_ az üdveségedel mert ez neveli és _táplál_ az _többi_ is az _henyélés_  _ok_ az _tudatlanság_ ez _okoz_ az _engedetlenség_ mert az _henyélő_ elme nem _örömest_  _tanul_ az munkátol még _előre_  _fél_ el hitetvén magával _hogy_  _elég_  _tud_ az _oktatás_ és az _tanács_ bé nem veszi azért _hogy_ annak _követés_  _elkerülhet_ azt mondgya az _írás_  _hogy_  _bölcs_ láttatik az rest az maga szemei elöt _hogy_ nem mint _hét_  _bölcs_ kik az _okosság_  _int_  _ő_ 
 ez az annya az álhatatlanságnak is az rest akar is nem is 
 ma _egy_ akar _holnap_ mást ma _jó_ akar _holnap_ azt meg változtattya ez is az _ok_  _hogy_ szégyenlik az jót mert lágyan _kíván_ az jó _erkölcs_  _elérni_ az _félelem_ lágyá tészi az restet 
 az rosz _társaság_ és az veszedelmes mulattságnak keresésit _csak_ az resztség _okoz_ egy szoval ez _okoz_ rend _szerint_ az _tisztátalan_ vétket is mely anyi _ifjú_ veszt el és nincsen ollyan vétek ollyan _bűn_ valo alkalmatoság az melynek az resztség nem volna _ok_ ugyan azért is mondgya sz _Bernard_  _hogy_ az resztség minden _kísértet_ és rosz _gondolat_  _tisztátalan_  _hely_ az rosz _beszélgetés_ annya az jó _erkölcs_ mostoha annya _élő_  _ember_  _koporsó_ és minden rosznak moslékos _hely_ 
 

 _ó_  _kedves_  _fia_ nem méltoé az az szánásra _hogy_ ez az vétek az mely _kútfő_ annyi vétkeknek _oly_  _közönséges_ löt az _ifjú_  _között_ és mint egy _természet_ vált _benne_ mennyit nem látz ollyat _ki_  _csak_  _henyélés_  _tölt_ az _idő_ és az _dolog_ valamint az _halál_  _kerül_ semmi _tisztességes_ állapotban magokot nem _foglal_  _ha_ valamihez _kezd_ is _abbahagy_ vagy is azt roszul viszik végben _csak_ az magok mulattságát _keres_ és szeretik az _játék_ sétálást az _jóllakás_ ezek _nagy_  _foglalatosság_ nékiek

Ettöl vagyon _hogy_ ollyan _felfordult_  _élet_  _él_ ez is az _ok_  _hogy_ az jó _erkölcs_ nem _kedvel_ az leg szükségeseb _igazság_  _tudatlan_ az _isten_  _elfelejt_ és az üdveséget ettöl vagyon az rosz _társaság_ ebböl származnak minden rosz _hajlandóság_ az mellyek _erős_ nönek az lélekben mint valamely jó _kövér_  _föld_ az _fű_ attol is vagyon _hogy_ egész _élet_  _haszontalan_ és _henyélő_ maradnak mivel _ifjúság_ el mulatták valamely _jó_  _dolog_  _foglalni_ magokot nem is _beszél_  _az_ az vétkekröl az mellyekben az _henyélés_ vetette öket és az melyböl _ki_ sem _tér_  _soha_ 

 _ó_ adná Isten _hogy_ ollyan _könnyű_ volna _ki_ irtani az _ifjú_ elméjiböl ezt az _tunyaság_ az micsoda _könnyű_ meg mutatni nékik ennek veszedelmes voltát _de_ ez az _feslett_  _erkölcs_  _oly_ igen _meghat_ az ö sziveket _hogy_ még nem is akarják meg üsmérni micsoda roszat _okoz_ az nékiek azért _hogy_ ne _kényszeríttetik_ aztot _elhagyni_ az _bölcs_ mondgya _ó_ ! _te_ rest meddiglen _fekszik_ mikor _felkel_ álmodból miglen _fekszik_ álmodozásokal _azonközben_ el _jön_ mint az _gyors_ uton _járó_ az _te_ szegénységed és az _te_ szükölködésed mint az _fegyveres_  _férfiú_ 
 

 _kedves_  _fia_ nyisd fel szivedet erre az _beszéd_ az sz léleknek és üzed el _onnét_ az resztséget erre valo nézve ezeket az _intés_ adom _elöben_ az mellyeket _gyakorta_  _figyelmetesség_  _kell_  _elolvasni_ 

Elöször _megtud_ azt _hogy_ minden emberek az munkára _jön_ ez világra az Isten arra rendelvén öket még világ _kezdet_ az _te_  _orca_ veritékivel _eszik_ az _te_  _kenyér_ még nem _föld_ lészesz mert _abból_ vétettél 
 _ha_ pedig ment akarsz attol lenni _kívánván_  _könnyű_  _élet_  _élni_ ugy az Isten akarattya ellen _jár_  _megbont_ az rendet mellyet szabot micsoda _ok_ vagyon _abból_ az _közönséges_ és _igazságos_ rendböl magadot _ki_ venni mivel ö móg _abból_ senkit _ki_ nem vett _ha_ pediglen _ok_ nincsen micsoda _bizodalom_ maradhatz _tunya_  _élet_ 

2 _ha_ az emberek arra _köteles_  _hogy_ egész _élet_  _dolgozik_ iffiukorokban arra még _köteles_ mert az _ifjú_  _ha_ nem _foglalatoskodik_  _ifjúkor_ valamely _tisztességes_ munkában _sok_  _feslett_  _erkölcs_ és rosz szokásokot _gyűjt_ mellyek _holt_ meg maradnak azért mert az _ifjúság_  _idő_ alkalmatosab az elmét _gyakorolni_ és az _jó_  _formálni_ ugy _abban_ az _idő_ is lehet valamely _hivatal_ lépni mert _ha_  _egyszer_ az _idő_ el vész azt _hely_ nem lehet _hozni_ az el mult _idő_ viszá nem _jön_ 

3 Gondold meg azt _hogy_ az _ifjúság_ el vesztet _drága_  _idő_  _keserves_ meg fogod még _bánni_ midön észre veszed magadban _alkalmatlan_ voltodot az jó _dolog_ valamint illyeneket sokakot látz ezt most nem _hisz_  _de_ még meg fogod azt _érezni_  _akkoron_ pedig _késő_ lesz

4 Ha mostanában nem _gondol_ is aval _hogy_ még azt _megbán_  _de_ nem irtozolé attol micsoda számot _fog_ adni az _isten_ az _te_  _ifjúság_ roszul _eltöltött_  _idő_  _akkor_ az rettentö _ítélet_ az egész _élet_  _elöben_  _tetet_ mind részenként az _első_  _kérdés_ az lészen _hogy_ mi képen _tölt_ az _ifjúság_  _idő_  mit _felel_ erre az _kérdés_ ót _elöben_ adgyák _hogy_  _abból_ micsoda rendeletlenségek _következik_ minemü _tudatlanság_  _okoz_ néked micsoda vétkeket _cselekedtet_ veled micsoda _feslett_  _erkölcs_  _ejt_ mit _felel_ midön ezeket fogják az szemedre _hányni_ és _ha_ semmi mentséged nincsen _ó_ ’ micsoda _ítélet_ nem várhatz magadra

5 Mennyi lélek vagyon pokolban kik meg üsmérik _hogy_  _kárhozat_  _eredet_ az _ifjúság_  _idő_ roszul valo _eltöltés_ vagyon _ha_ az _te_  _idő_ remelhetnének egy szem pillantásni _idő_  _ó_  _isten_ mit nem _cselekedik_ annak meg nyerésiért _hogy_ azt _hasznos_  _tölthet_ leheté nyomoruságokal nem _gondolni_ és _kár_ nem _tanulni_ és el nem _kerülni_ azt az nyomoruságot az melyben _esik_  _tunya_  _élet_ 

Oh _édes_  _gyermek_  _kényszerít_ azért az szeretért az mellyel _tartozik_ lenni üdveségedhez _hogy_  _elkerül_ az resztséget mert ez _nagy_ akadállya üdveségednek _hogy_  _elkerülhet_  _két_  _dolog_ vigyáz _először_ végy magadnak ollyan _tisztességes_  _foglalatosság_ az melyben _tölt_ egész _ifjúság_ másodszor arra vigyáz _hogy_  _hiába_ ne _hever_ mindenkor valamit munkálkodgyál vagy az mi az _hivatal_  _illet_ vagy _olvas_ vagy _ha_ magadot mulatod is ugy légyen _hogy_ mindenkor _hálaadás_  _követ_ mert az _ördög_ mindenkor azt az alkalmatoságot _keres_ az _kísértet_  _hogy_  _henyélve_  _talál_ azért _követ_ sz _Hieronimus_ ezt az szép _tanács_ munkálkodgyál mindenkor valamit _hogy_ az _ördög_ mindenkor _foglalatosság_  _talál_ 
 


Nyolczadik Rész
Az nyolczadik akadály az szemérmetlenségtöl
vagyon

 _k_ leheté nagyob akadály az _tisztátalanság_ 

 _f_  _fia_ nem lehet se nagyob se veszedelmeseb se _közönséges_ akadály az _tisztátalanság_ azt _jól_ meg _gondolván_ lehetetlen azt ne mondgyam az prophétával _ó_  _ha_ valaki az én _fej_ vizeké változtathatná és az én szemeimet _könnyhullatás_  _kútfő_  _hogy_  _éjjel-nappal_ siratnám az én népem veszedelmit 
 mivel _kedves_  _fia_ kinek lehetne azt _tekinteni_ mennyi _sok_ számu _ifjú_  _tart_ szolgálattyában ez az vétek micsoda rablást _cselekedik_ az lelkekben mennyi szamtalan _sok_ vétket _cselekedtet_ vélek minémü rendeletlenségben veti öket üdveségeket micsoda veszedelemre veti és az _örök_  _kárhozat_ mondom _kicsoda_  _tekinthet_ ezt az _sok_ veszedelmet _hogy_ az szive meg ne _esik_ mind ezeken és szánakozás nelkül lehetneé öket meg nem _inteni_ az veszedelemröl és nem segiteni _hogy_ azt _elkerül_  _holott_ micsoda vakságal sietnek arra annak okáért _kér_  _fia_  _függeszt_ az elmédet ezekre az _elmélkedés_ amelyeket _elöben_ adok _hogy_ vegyed _ész_ micsoda _irtózás_  _kell_ lenned _ehhez_ az vetekhez mint az _te_ üdveségednek _nagy_  _ellenség_  _és_ az mely _ha_ nem vigyász _ok_ lesz minden _bizonnyal_ el veszésednek


 _I_ Articulus
Hogy az _tisztátalan_ vétek _nagy_  _ellenség_ 
az _ifjúság_ és _hogy_ az egyedül több _ifjú_ 
 _elkárhoztat_ mind sem minyájan az töb vétkekk

Adná Isten _hogy_ ezen mondásom inkáb álom volna mint sem _igazság_ és ugy lehetne _abban_  _kételkedni_ valamicsoda _igaz_  _kell_ azt _tartani_  _de_ az minden napi proba meg mutattya _két_  _dolog_  _hogy_ nem lehet _abban_  _kételkedni_ 1 _hogy_ nagyob része az _ifjúság_ az alat az vétek alat vagyon 2 _hogy_ azok _között_ kik erre az vétekre adgyak magokot sokan vannak kik _másféle_ vetekre nem _hajlandó_ 

Elöször nem méltoé az az szánakodásra _hogy_ az _élet_ leg ártatlanab _idő_ ugy meg légyen rontva és az anyaszent egyháznak _díszes_ része _gyaláztatva_  _ezzel_ az _fertelmes_ vétekel _alig_  _kezd_ az _ifjú_  _eszesedni_  _hogy_ ez az vétek _kezd_ öket _ostromolni_ elméjekben lopja magát _erő_ veszen _kívánság_ el _foglal_  _gondolat_ azután szivekben fel gerjeszti az _tisztátalan_ szeretetnek _gyönyörűség_ az mely nevekedvén az _idő_ ugy anyira _erő_ vészen _hogy_ nehéz azt el _oltani_ 

Ez egy részint az _természet_ meg romlásatol vagyon az mely _hajlandó_ az roszra az mint az _Szentírás_ mondgya 
 más részint az _ifjúság_  _természet_ vagyon _holott_ az _test_  _gyengeség_ és az vérnek melegsége _hajlandó_ és _érzékeny_ tészi öket arra az vétekre azért is mondotta egy pogány philosophus _hogy_ az mértékletlenség az _ifjú_ vétke egy részint az _ördög_  _hamisság_ is vagyon _ki_ az _ember_ ollyan felöl _ostromol_  _ahol_  _gyenge_ az _test_  _gyarlóság_ veszi elö _hogy_ az elmét az maga _birtok_ alá vethesse azert is mondgya sz _Hieronimus_  _hogy_ az _gonosz_ lélek _tudván_ az _ifjúság_  _felbuzdulás_ mesterkedik azon _hogy_ fel _gerjeszt_ szivekben az _tisztátalan_ szeretetet _felgerjesztvén_  _benne_ sebeseb és _kegyetlen_  _égő_  _kemence_ mint sem az mellyet _készíttet_ az _babilóniai_  _király_ az _három_ ártatlan _ifjú_ mivel az _csak_ az _test_ árthatot _de_ az másik _oly_  _tűz_  _készít_ az lélek számára mely _soha_ el nem fog _aludni_ 
 

Oh _kedves_  _gyermek_  _hajol_  _megtekint_ micsoda meg romlot szokások vannak az _ifjú_  _között_  _eléggé_ nem szánhattyuk öket _de_ az mi _nehéz_ az _hogy_  _csak_ az _tisztátalan_ vetek annak az _ok_ mivel az _bizonyos_  _hogy_ sokak vannak ollyanok kik nincsenek más vétkek alá vettetve _ha_ szinte vannak is _benne_  _másféle_  _fogyatkozás_  _de_ mind attol az vétkektöl származnak az melyektöl _ha_ meg szabadulhatnának _tiszta_ és ártatlan _élet_  _él_  _ellenben_ pedig azok _aki_  _meggyőz_ ez az _tisztátalan_  _indulat_  _tele_  _hamisság_ valo _élet_  _él_ és minden nap uj vétket és rosz szokásokot szednek magokban ollyan nyomorult állapotban vetik magokot _hogy_  _gyakorta_ az _penitenciatartás_ alkalmatlanok nyomorult vétek mért veszted igy el az _ifjúság_  _olyankor_ az mikor az üdvesegnek uttyában _kezd_ lépni leheté _hogy_ el ragadgyad az _isten_ annyi _sok_ szép lelket kik ártatlanságban _él_ és az azokot az rosz _kívánság_ az _ördög_ és az _örökkévaló_  _tűz_ áldozad _ó_ ’ átkozot _tisztátalan_ vétek _kicsoda_ az az _ki_ téged ugyan _érdem_  _szerint_ meg utállyon  _fia_  _olvas_  _figyelmetesség_ az mi _következik_ 


 _II_ Articulus
Hogy micsoda _keserves_  _dolog_  _követ_ az
 _tisztátalan_ vétket

Az auctor _ki_ az _de_ bono pudicitiae nevü _könyv_  _ír_ az kit is sz _Cyprianus_  _tulajdonít_  _keserves_  _leír_ micsoda szerencsétlenségek _követ_ ezt az vétket mondván az szemérmetlenség ollyan utálatos _indulat_ mely nem _kímél_ se az _test_ se az lelket mely _teljesség_ az _ember_ rabjává tészi az _tisztátalan_ szeretetnek mely _eleinte_  _kecsegtet_  _ő_  _hogy_ az szivet meg nyervén az után jobban el veszthesse mely _elfogyaszt_ az _jószág_ az szégyenel együt mely _felindít_ az _rosszindulat_ mértekletlenül mely semmivé _tesz_ az jó lelki üsméretet mely az _penitencianemtartás_ annya veszedelme és romlása az _élet_ leg szeb részinek 
 az az az _ifjúság_ 

 _félretesz_ azt micsoda _kár_  _tesz_ ez az vétek az _test_ az _becsület_ és az _jószág_  _hanem_  _csak_ azt adom _elöben_ micsoda veszedelmet szerez az lélekben

Elöször az Isten _félelem_ és az jó _hajlandóság_ el tőrli az _ifjú_ mivel _sok_  _jól_ neveltetet _ifjú_ látunk ollyanokot kik _eleinte_ az jó _erkölcs_ vonszanak az vétket utállyák az _jó_  _hajlandó_ és az _isteni_  _félelem_ ugy _tetszik_ mint _ha_ vélek születet volna azért _ebben_ az állapotban meg is maradnak _mindaddig_ valamég az _tisztátalan_ vétekben nem _esik_  _de_  _mihelyt_ az _meggyőz_ sziveket azonnal _ki_ üzi ezeket _onnét_  _elsőbben_ az _gondolat_ megyen bé az _gondolat_ azután rut _kívánság_ válik az _kívánság_ az szemérmetlen _cselekedet_ viszi _ő_ ezek az vétkek meg szaporodván el rontyák minden _jó_  _hajlandóság_ mindenek más képen _tetszik_ nékik mint sem _azelőtt_ az vétek nem láttzik már nékik ollyan nagynak _az_  _hoz_ is szoknak és ollyan az _ki_  _azelőtt_  _irtózik_ egy _halálos_ vétket _cselekedni_ azután semminek _tart_ százat _cselekedni_  _ha_  _egyszer_  _meggyőz_ ez az rut _indulat_  _ó_  _isten_ micsoda változás és micsoda _felfordulás_ az lelki üsméretnek

Az második _erő_ ennek az véteknek az _hogy_ meg utállya az jó _erkölcs_ a szent és üdveséges _dolog_ azt _ki_ nem lehet _gondolni_ micsoda _gyűlölség_ vannak azok kik ez alat az vétek alat vannak mindenhez az mi az üdveséget _illet_ az _imádság_ unadalmas az szentségeket meg vetik az Isten szava nékik nem _használ_ az _istenes_  _könyv_  _olvasás_ nem is szenvedhetik az nem _csoda_  _fia_  _hogy_  _aki_  _hideglelés_ vagyon az _étel_ nem _kíván_ söt még minden _keserű_  _tetszik_ néki _hasonló_ az _ki_  _egyszer_ az _tisztátalanság_  _forró_  _hideglelés_  _esik_  _ízetlen_  _talál_ az szent _dolog_ és az mi udveségre vezetné mert _elhatván_ szivét az testi _tisztátalan_ szeretet nem engedi néki _hogy_  _megízelít_ az jó _erkölcs_  _édesség_ valamint szent pál mondgya


 Harmadik _erő_ ennek az véteknek az elmének meg vakulása az melyet meg gátol ez az vétek _hogy_  _megkülönböztethet_ az jót az rosztól és _igaz_  _ítélet_  _tehet_ mert lehetetlen _hogy_ meg ne légyen romolva az ollyan elmének _ítélet_  _ki_ ez alat az _rosszindulat_ alat vagyon és _hogy_ ne _ítél_  _igazságtalan_ az szent _dolog_  _ehhez_ az vétekhez valo ragaszkodás azt _elhitet_ véle _hogy_ az nem igen nagy vétek (mert rend _szerint_ az _hajlandóság_  _szerint_  _tesz_  _ítélet_ :) el hitetvén azt is véle _hogy_  _abból_  _kitérhet_ mikor néki _tetszik_  _meghomályosít_ az elmét _hogy_  _által_ ne láthassa rosz végit és az nyomoruságot mellyel _jár_ ez az vétek az Isten _ítélet_ valo _emlékezet_ az elméböl el távoztattya és azon is _igyekezik_  _hogy_ azt magábol _ki_ vethesse szabadabban vétkezhessék azután valamint az _két_ undok _öregember_ felöl mondgya az _írás_ kik susánnát akarák meg rontani el _fordít_ szemeket _hogy_ ne látnák az _ég_ és _hogy_ ne is _megemlékezik_ az Isten _ítélet_ 
 látodé _fia_ az szemérmetlenségnek ez az szokása _hogy_ meg vakittya az elmét és _önnönmaga_ is meg vakittsa _megfojtván_ magában az jó _gondolat_  _hogy_  _bátor_ vétkezhessék

4 Az elmének vakságábol származik az _kevélység_ mely nem _megengedvén_ az elmének _hogy_ az maga _java_ meg üsmérhesse az jó _oktatás_ meg vetteti véle az _intés_ semminek _hajt_ az leg üdveségeseb _tanács_ neveti az mennyiben az _ifjú_ elme lágy _és_  _hajlandó_ erre az vétekre annyiban _kemény_ az jó _intés_ bé vételire az _bölcs_ azt mondgya az _bölcs_  _ember_ az _beszéd_  _hallgat_  _dicsér_ azt és magának _megtart_  _ha_ pedig az _bujálkodó_  _hall_ azt nem _kedvel_ és még _hát_ megi veti azt 
 

5 Az _ötödik_  _erő_ ennek az véteknek az akaratnak az roszban valo _megkeményedés_ mert valamint az vétek szaporodik az lelek is _az_  _képest_ szokik _az_ és _abban_  _megkeményedik_ annyira _hogy_ semmi attol el nem vonhattya az _hihetetlen_ volna _hogy_  _hacsak_ minden nap nem látnok _hogy_ azok kik ez alat az vétek alat vannak micsoda _ostoba_ és meg általkodottoká lesznek minden _jó_ alkalmatlanok az Isten _kegyelem_  _beszéd_ süketek az Isten _igazság_  _fenyegetés_ és _ostorozás_  _csak_ álomnak _tart_  _bizonyság_ az lót _két_ veje kik semminek _tart_ midön _int_ öket _hogy_ mennének _ki_ sodomábol 
 azoknak példájok _aki_ az Isten _kemény_  _megbüntet_  _ezért_ az vétekért az rajtok nem fog azok az szerencsétlenségek mellyek _történik_ magokon _hasonló_ az elméjeket meg sem hattya annyira meg is _bír_ öket az az _irtóztató_  _fajtalan_  _indulat_  _hogy_ semminek _erő_ nincsen _hogy_ öket attol _elfordíthat_ azért is mondgya sz agoston _hogy_ az _gyönyörűség_ az _tisztátalan_  _indulat_ olyan volt mint lántz mely _ő_  _kötve_  _tart_ az melynek is zörgése ugy meg süketitette vala _hogy_ az Isten _kegyelem_ nem is _hallgathat_ azután azt mondgya _hogy_ ez az sükettség _kevélység_ valo _büntetés_ vala mely _ő_  _eltávoztat_ az _isten_ 
 _ó_ mely nyomorult állapotban _jut_ az lélek az szemérmetlenségért

6 Az _tisztátalan_ véteknek mind ezen az veszedelmes uttyain _kívül_ is még vagyon egy az mely _önnönmaga_ az veszedelem az többi is _ebben_ szolgálnak az pediglen az _halálos_ vétekben valo _halál_ ez az veszedelmeknek veszedelme és minden nyomoruságoknak nyomorusága _sokszor_  _okoz_ ezt az veszedelmet ez az utálatos vétek szüntelen is _tölt_ az poklot számtalan roszul valo _holt_ az mellyet ö _okoz_ azoknak kik _ő_  _követ_ némellyek azok _közül_  _oly_  _hirtelen_ valo _betegség_  _esik_  _hogy_ se _idő_ se modgyok nem volt az _penitenciatartás_ némellyek ollyan _történet_  _meghal_  _hogy_ meg nem _gondol_  _halál_ mások pediglen akaratal meg általkodnak és _megkeményedik_ az vétekben az Isten el _hagyván_ öket _halál_  _óra_ mivel ök is _elhagy_  _ő_  _élet_  _hallgat_ mit mond az _írás_  _megtart_ sz péternek ezeket az szavait novit Deus pios _de_ tentatione eripere iniquos vero igni reservare cruciandos 
  _tud_ az ur mostan is az _hív_ meg szabaditani az _kísértet_ az _hamis_ pedig az _ítélet_ napjára az _büntetés_ meg _tartani_  _de_ micsoda _hamis_  _megbüntet_  _inkább_ mindenek felet pedig azokot kik az _test_  _követvén_  _tisztátalan_  _kívánság_  _jár_  _de_ mi _követ_ öket _de_ ezek mint az _oktalan_ állatok az ö magoktol _talál_ romlásban el vesznek _hogy_ el vegyék az _hamisság_  _jutalom_ meg _hal_ romlásokban mint az _oktalan_ állatok el vesznek _tisztátalanság_ el vévén _ekképpen_ az _igazán_ valo _büntetés_ mellyeket _megérdemel_ vétkekért _ó_  _édes_  _gyermek_ leheté _hogy_ ezek az szavai az szent léleknek veled meg ne utáltassák azt az utálatos vétket _kér_  _hogy_  _olvas_  _figyelmetesség_ és _megtart_ elmédben az _következendő_ példákra pedig _jól_ rea vigyáz


 _III_ Articulus
példa Az szerencsétlenül valo _halál_ azoknak
kik erre az _tisztátalan_ vétekre adták volt
magokot

Az _Szentírás_ erröl _elég_ példát _ad_  _elöben_ némellyekröl már _beszél_ nézd meg az elsö szakaszban az 6 részt

Az _főpap_  _Éli_  _két_  _fia_ szerencsétlenül valo _halál_  _nemcsak_ ö _igazságtalanság_  _történik_  _hanem_ az ö _tisztátalanság_ is 
 

Ammon az _Dávid_ fia azö _tisztátalanság_ szerencsétlenül _meghal_ az ö _báty_  _Absolon_  _kéz_  _által_ 

 _Absolon_ az Isten _büntetés_  _nemcsak_ az ö apja ellen valo _feltámadás_ vala _hanem_ az ö utálatos és _botránkoztató_  _cselekedet_ is szálla reája 
 

Mit mondgyunk _fia_ salamonrol az _ki_ mindeneknél _bölcs_ vala az Isten _ő_ szerette és minden _kívánság_  _szerint_  _kedvez_ nekie _de_ az _tisztátalan_ szeretetre adván magát azért is az _bálványozás_  _esik_ az melyböl nem _tud_  _bizonyos_  _kitérés_ és az egész világot _kételkedés_  _hagy_ üdvesége felöl _ó_ mely rettentö példa

Az _özönvíz_  _elborítván_ az egész _föld_  _tizenhatszáz_  _esztendő_  _teremtetés_ után annak is az elsö _ok_ az _tisztátalanság_ vala mert ez az vétek annyira meg rontotta vala az _ember_  _természet_ 
 és az Isten _harag_ arra vivé _hogy_ el veszesztené az _özönvíz_ ugyan azon _természet_ az ö _kéz_ legszeb munkáját _hogy_ az vizekben _elolt_ az _tisztátalan_ szeretetnek lángját az melyel valának _közönséges_  _felgyulladva_ 
 

Az _özönvíz_  _alig_ mulék el _hogy_ ez az vétek _ismét_ fel _kezd_  _gyulladni_ és az Isten _igazság_ arra vivé _hogy_ más _irtóztató_  _büntetés_  _küld_ sodomára és _Gomora_ mivel az ö undogságok _megtelvén_  _bosszúállás_  _kér_ az _ég_ 
 az Isten láthato képpen _bocsát_  _tűz_ reájok mely porrá _tesz_  _nemcsak_ az _ember_ és az varosokot _hanem_ még az _körül_ lévö _föld_ is 
 az mely ma is annyira _füstöl_  _hogy_  _feléje_ sem lehet menni 
 _hogy_ például légyen az _ezután_ valoknak és az szemérmetlenek _had_  _megtanul_  _hogy_ az _tisztátalan_  _tűz_ mellyel _égetni_  _hagy_ magokot más _tűz_  _megbüntetődik_ az mely mindenkor _éget_ ököt és _soha_ el nem _fogyaszt_ 

Ezekhez az _Szentírás_ valo peldákhoz _több_ is adhatnék más _história_  _de_  _csak_  _kettő_  _előhoz_ 

Az _első_ szent _Gergely_ adgya _elöben_ az ö _beszélgetés_ mondván _hogy_ az ö _idő_ vala egy _Chrysorius_ nevü _előkelő_ igen _gazdag_  _ember_ az _ki_ is szintég ollyan _tele_ vala rosz _erkölcs_ valamely igen _bővelkedik_ az _gazdagság_  _de_  _főképpen_ az _tisztátalan_  _élet_  _él_ az Isten végit akarván szakasztani vétkeinek mellyeket egy másra _gyűjt_ minden nap azért nagy _betegség_  _bocsát_ reája az melyben is meg _hal_  _de_  _irtóztató_  _halál_ mert midön már az végin volna igen _sok_ rosz lelkeket láta _körülötte_ az kik mellette _forgolódik_ mint _ha_ el akarnák pokolban vinni ö azonnal reszketni _kezd_ sárgulni és szomoruán _kiált_ segittséget _mindenfelé_  _forgolódik_  _hogy_ ne láthatná öket _de_ mindenkor az szemei elöt valának _sok_  _küszködés_ után _érezvén_  _hogy_ szorongatni _kezd_ azok az lelkek _irtóztató_ 
 képen _kezd_  _kiáltani_ mondván szünnyetek meg _holnap_ szünnyetek meg _holnap_ és _ebben_ az _kiáltás_ el ragadtaték lelke _ó_ ! _irtóztató_ szemérmetlenség !

Ha ez rettentö példa az másik még nagyob ezt _Gerson_  _János_ az párisi _cancellarius_ szedte _ki_ az _Cantipreus_  _Tamás_ püspök _írás_ az _ki_ is _ír_  _hogy_ szemeivel látta volna ezt az példát

Azt mondgya _hát_ az püspök _hogy_ midön még _iskola_  _járó_  _gyermek_ volna egy _főrend_ lévö _ifjú_  _barátság_ vete _aki_ minden féle jó _erkölcs_  _feltaláltatik_  _de_ szerencsétlenségire ollyan _gonosz_ elmének _esik_  _társaság_ az kinek _beszéd_  _felgerjeszt_  _benne_ az _tisztátalan_ szeretetet az mely egy _kevés_  _idő_ alat minden jó _hajlandóság_ meg változtatá néki és minden féle vétekben veté az ö jó akaroi _gyakran_  _int_ az püspök magais _sokszor_  _int_  _hogy_  _visszatér_ az jó utra _de_ mind ezeket meg veté az Isten például _ad_ azoknak az _ifjú_ kik olyan vakságal mennek erre az vétekre mert az mint egy _éjszaka_ alut volna _egyszersmind_ nagy _ijedtség_  _elfog_ az melyben _kiáltani_  _kezd_ az egész _ház_ lévö emberek arra _felébred_ és _hoz_  _fut_  _kérdvén_  _hogy_ mi lelte _de_ egy szot sem szolhata _hanem_  _csak_  _kiáltoz_ik_ mindgyárt papot _hív_ az _ki_ arra _int_  _hogy_ az _isten_  _gondolkodik_ és _kér_  _bűn_  _bocsánat_  _de_  _csak_  _hiába_ midön pedig az pap sokáig _int_ az _ifjú_  _hozzá_  _fordul_ reaja néze és _elfordul_ szemekel _keserves_ szokal mondá az papnak _jaj_ annak _aki_ engemet az roszra vezetet _csak_  _hiába_  _hív_ az Isten segittségit és _kegyelem_ látom az pokol meg nyilt _hogy_ engem magában vegyen

Ezekre az szokra az kik mellette valának _kiált_ néki _hogy_ magát ajánlya az _isten_  _de_ ö _másfelé_  _fordulván_ és _kiáltozván_  _kétség_ valo _esés_ nyomorultul meg _hal_ 

 _fia_ erre az példara ne rettegjeneké azok kik arra az vétekre adták magokot _főképpen_ az _ifjú_  _aki_  _tekint_ ez az példa _megtanul_ mint _kell_  _kerülni_ ezt az veszedelmes vétket és micsoda vigyázásal _kell_ el _kerülni_ az ollyan rosz elméknek _társaság_ kik meg rontanak másokot _tisztaság_ 


 _IV_ Articulus
Hogy micsoda modal _kell_ az _tisztátalanság_ 
 _megorvosolni_ és _hogy_ még _eleinte_  _kell_ 
ennek ellene állani

Minek utánna _elöben_ adtam volna az nyavalyát _orvosság_ is _kell_ adnom és ollyan modot _hogy_  _megoltalmazhat_ magadot attol az vétektöl

Elöször meg _kell_ azt elöznöd és még _eleinte_  _kell_ ellene állani minek elötte az szivedet _meggyőz_ 

Ez _fia_ igen nagy _orvosság_ az vétek ellen _főképpen_ az _ifjúság_ mert mivel _hogy_ ezt nem _követ_ nagyob része az _ifjú_ annyira el is merülnek _ebben_ az vétekben _hogy_  _hihetetlen_ valo nagy munkával _kitér_  _abból_ arra pedig igen vigyáznak mind lelki mind testi _betegség_  _hogy_ az _orvosság_  _eleinte_ adgyák bé

Principis obsta seró medicina paratur
Cum mala per longas invaluere moras

 _hogy_  _ha_ ezt szükséges _követni_ az testi és az lelki _betegség_ még szukségeseb az _tisztátalan_ vétekben mert _könnyű_ nevekedik és _könnyű_  _gyarapodik_ 

Az szent attyák ezt mindenek felet _javall_  _hallgat_ mire _tanít_ 

Szent _Cyprianus_ azt mondgya _hogy_ még _eleinte_  _kell_ az _ördög_  _kísértet_ ellene állani mert más képen _cselekedni_ ollyan mint _ha_  _kebel_ egy _kiskígyó_ nevelnénk mely _ha_ nagy lesz árthatni fog annak _ki_ azt nevelte 
 

Szent _Hieronimus_ mondgya _hogy_ az _ördög_ ollyan mint az _csúszó_  _kígyó_ mivel az _ki_ azt akarja _hogy_ az _kígyó_ valamely _hasadék_ ne mennyen azon _igyekezik_  _hogy_ az _fej_  _betenni_ ne _enged_ mert azután az egész _test_ utánna vonnya szintég ugy az _ördög_ is meg _kell_ gátolni még az elsö _kísértet_  _hogy_ az lélekben ne mennyen az vétekel mert _ha_ ellene nem allasz az szívedben lopja magát és _ha_  _egyszer_  _bent_ van ót uralkodni is fog 
 

Szent _Gergely_ pedíg azt mondgya _hogy_ az _tisztátalanság_  _meggyúl_ az lélekben valamint az szalma az mellyet _hamar_  _ha_ el nem _olt_ mindent _megéget_ az _tisztátalanság_ is _tűz_  _hasonló_ az lélekben az mellyet _sokszor_ meg sem lehet _orvosolni_ 
 :

Halgassad _fia_ ezt az szép _intés_ szent _Bernard_ mondván _hogy_ vesd _ki_ az rosz _gondolat_ még mikor _kezdődik_ és _elhagy_ az mely rosz _gondolat_ kinem vetnek az _gyönyörködtetés_  _okoz_ az _gyönyörködtetés_ akarat leszen az akaratot az _cselekedet_  _követ_ az _cselekedet_ szokásá válik az _szokás_ szükségé az szükségböl _halál_ lészen és valamint az _kis_ viperák meg ölik az annyokot midön még _benne_ vannak _hasonló_ az rosz _gondolat_ is _ha_ szivünkben _hagy_  _halál_ adnak nékünk 
 

A szentek azért _javall_ ezeket nékünk mert _könnyű_  _eleinte_ az _tisztátalan_ vétkek ellen állani és igen nehéz pedig meg gyözni midön _egyszer_ meg rögzöttek és sokáig _tartó_ szokásbol _megerősödik_ 


V Articulus
Hogy el _kell_  _kerülni_ az _tisztátalanság_ valo
vivö _ok_ 

Az második _orvosság_ az _tisztátalan_ vétek ellen az _hogy_ szorgalmatosan _elkerül_ az arra vivö _ok_ és alkalmatoságokot mert az _ki_ azt akarja _hogy_ az _tűz_ el alugyék ne _tesz_  _fa_ reája az _ki_ pedig az roszra vivö alkalmatoságokot nem _kerül_ lehetetlen _hogy_  _abban_ ne _esik_ valamint az _Szentírás_ mondgya az _ki_ az veszedelmet szereti el vész _abban_ 
 

Leg elsö _ok_ az melyet el _kell_  _kerülni_ az _henyélés_ ez annya minden rosznak az mint már meg mondottuk ez nyittya meg az ajtot az rosz _gondolat_ és az _tisztátalan_  _kívánság_ az mellyek is _egy_ az másikára szaporodnak az rest elmében és az kik számtalan vétket _követtet_ véle sz _Bernard_ azt mondgya _hogy_ az _tisztátalanság_ nincsen _jobb_  _idő_ meg lopni az _ember_ mint az _henyélés_ nagyob sebeségel is _éget_ azokot kik _ebben_ az vétekben alusznak 
 még az pogányok is azt _tart_ 

Otia si tollas periere Cupidinis arcus
Contemptae que jacent et sine luce faces
quaeritur egistus quare sit factus adulter 
in promptu Causa _est_ desidiosus erat

Vigyáz erre _fia_ mert ez igen nagy _ok_ az _tisztátalanság_ minden _tehetség_  _elkerül_ azt és ne légy _soha_ valamely _foglalatosság_ nélkül _főképpen_ mikor egyedül vagy

Az második _ok_ az _tisztátalanság_ az mértékletlenség az _ital_ és az _étel_ az melyel lehetetlen az _tisztaság_ meg _tartani_ akár micsoda _kor_ légy _de_  _főképpen_  _ifjúkor_ mert _ebben_ az _kor_  _azonkívül_ is az vér _forrván_  _benne_ fel gerjeszti annál inkáb az _tisztátalan_  _kívánság_ az _külső_  _ok_ még inkáb segittik _hallgat_ mit mond sz _Hieronimus_  _hogy_ az Aethna és az _Olympus_  _hegy_ az kik szüntelen _tűz_  _bocsát_ nem _ég_ ollyan sebeségel mint az _ifjú_ veleje midön az _bor_ és az _étel_  _felgyullaszt_ öket 
 és másut azt mondgya _hogy_  _ha_  _elégséges_ vagyok az _tanácsadás_  _ha_ azt _elhisz_  _hogy_ meg probáltam én azt _int_ mindenek felet és _kényszerít_ azt az lelket _ki_ az _Krisztus_  _Jézus_  _férj_ akar lenni meg _tartván_ az _tisztaság_  _hogy_ az _bor_  _elkerül_ valamint az mérget mivel az _ördög_ ez _erős_  _fegyver_ az _ifjú_ ellen az _bor_ és az _ifjúság_  _dupla_  _felgerjeszt_ az rosz _kívánság_ mért _tölt_  _olaj_ az _tűz_ mért adunk az _test_ az _ki_  _azonkívül_ is _tűz_ ollyat az mi még jobban _éget_  
  _fia_ ez az nagy szent az _ki_  _oly_  _bölcsesség_  _tud_ vezérleni az lelkeket micsoda _tanács_  _ad_ néked minden _erő_  _követ_ aztot _hogy_  _ha_ az _tisztaság_ meg akarod _tartani_ 

Az _harmadik_  _ok_ az rosz _társaság_ az mellyet _teljesség_ el _kell_  _kerülni_ és minden féle _tisztátalan_  _beszéd_  _ki_ nem lehet _gondolni_ ez az _két_  _dolog_ mint meg ronttya az _ifjú_  _tisztaság_ mennyi van ollyan az _ki_  _soha_  _ebben_ az vétekben nem _esik_  _ha_ mások rosz _beszéd_ nem _hallgat_ az rosz _beszéd_ az _ifjú_ elmében szintég ugy fel gerjeszti az _tisztátalan_ szeretetnek _tűz_ valamint az szikra az szalmát ez pedig ollyan _közönséges_ és ollyan veszedelmes az _ifjú_  _hogy_  _elég_ nem lehet nékik mondani _elkerül_ az rosz _társaság_  _oltalmaz_ magatokot az rosz _beszéd_  _hallás_ az mint az apostol mondgya meg ne _hagy_ magatokot csalni az rosz _beszéd_ meg rontyák az jó szokásokot

Az negyedik _ok_ az aszszonyokal szabadoson valo nyájaskodástol vagyon az igen veszedelmes és az _ifjú_  _tisztaság_ el rontya és el veszti mert minek utánna más veszedelmekben _megtartatik_  _itt_  _hajótörés_  _esik_ mint _hogy_ az _tisztátalan_ szeretet igen _könnyű_  _erő_ veszen az _ifjú_ elmén az látás annál is inkáb fel gerjeszti azt az _bölcs_ azért is adgya ezt az _tanács_ az aszszonyi állatok _között_ ne üly mert mint az ruhábol _kijön_ az moly ugy az asszonyi állatból az _férfiú_  _hamisság_ 
 

Hogy _ha_ az aszszonyokal valo _társalkodás_ veszedelmes az _ifjú_ az vélek valo nagy _bátorság_ valo _esés_ még veszedelmeseb ugy mint mikor azt _kíván_  _hogy_ nékik _tetszik_ és ö töllök szeretessenek az vélek valo szabados _beszélgetés_  _ölelgetés_ és más _egyéb_  _jel_  _adás_  _hozzá_ valo szereteteknek ezeket _jól_  _hív_ szent _Hieronimus_ principia moriturae virginitatis _kezdet_ az szüzeség meg romlásának

Ezekhez _hoz_  _kell_ adni az vétkes _tekintés_ is az szeretet az szem _általmegy_ bé és _sokszor_ egy _tekintet_ vétek _követ_ az szent lélek _eziránt_ mire _tanít_ az szüznek üsméretire ne _igyekezik_  _hogy_ valami modon _botránkozás_ ne _esik_ az ö szépséginek miatta _elfordít_ szemedet az _ékes_ aszszonyi állattol és ne akarjad üsmérni az _idegen_ szépséget mert aszszonyi állatnak szépségével sokan _elhitettetik_ és attol mint az _tűz_ az szerelem _felgerjed_ 
  _ó_  _fia_ mely nagy _intés_ ez és mely _kevés_ vigyáznak erre ved _jól_ elmédben és vigyáz _tekintés_  _ha_ valamely artalmas állapotot látz ved el arrol mindgyárt szemeidet _hasonló_  _cselekedik_ midön valamely ollyan _kép_ látz mely rosz _gondolat_  _indíthat_ az _csókolódzás_ is _int_ mert az igen veszedelmes mind az _két_ részröl az _ifjú_ az igen _közönséges_ és _jel_  _tisztátalan_ szereteteknek ámbár az _titkon_ légyen is mivel ez _sok_  _tisztátalan_ vétkeknek _kezdő_ egy auctor azért is mondgya _hogy_ az az _ördög_ meg marása és az véteknek záloga 
 az _tisztátalan_  _dolog_ szólló _könyv_ is ne _olvas_ mert azok mérget adnak az elmének

Ihon mind ezek _okoz_ az _tisztátalanság_ azert _elkerül_ mind ezeket és nézd meg _fia_ mellyik uralkodik ezek _közül_  _inkább_  _tebenned_ és _ha_ fel _talál_  _elkerül_ azt példanak okáért _ha_ az részegség munkálkodgy mindenkor valamit _ha_ az mértékletlenség legy mértékletes _életű_  _hasonló_ igy az _többi_ is visgáld meg


VI Articulus
Az _tisztátalanság_ ellen valo _hasznos_  _orvosság_ 

Az _tisztátalanság_ valo vivö _ok_  _elkerülvén_ szükséges _hogy_  _az_ valo _orvosság_ is _él_ és ollyan _fegyver_ végy az _kéz_ az mellyel ellene álhass az többi _között_ négy _dolog_  _tanít_ az mellyek igen szükségesek és üdveségesek

Az elsö az _imádság_ az Isten _kútfő_ az _tisztaság_ tölle _kell_ ezt az jó _erkölcs_  _kérni_ és az _kegyelem_ mellyel ellene álhassanak az _rosszindulat_ az mely is szüntelen _feltámad_ az elme ellen _kér_  _hát_ azt _fia_ és ugy ne _tesz_ mint sz agoston az _ki_  _fél_ attol _hogy_ meg nyerje midön _kér_ 
 _de_ aztot nagy _kívánság_  _kell_  _kérni_ az _isten_ Cor mundum Crea in me Deus: _isten_  _ad_  _tiszta_ szivet _bele_  _ha_ álhatatosan _kér_ meg is nyered el se felejtsed az _boldogságos_ szüz _gondviselés_ alá ajánlani magadot

Az második _orvosság_ az _gyakorta_ valo _gyónás_ ez _egyszersmind_ igen szükséges és igen _hatalmas_ az _tisztátalan_ vétek ellen azkik _ezzel_ nem _él_ meg sem gyogyulnak az kik pedig véle _él_ igen _hasznos_ modot _talál_ az meg szabadulásban ettöl az vétektöl

Az _harmadik_ az _olvasás_ és az szent _dolog_ valo _elmélkedés_  _hogy_ az elmédet _megtölt_ jó _gondolat_ és azt _megerősít_ az _kísértet_ ezekröl _kell_ pedig _gondolkodni_ az véteknek nagyságárol az _isten_  _igazság_ nagy voltárol _jóság_ és más _egyéb_  _hasonló_ az _halál_ az _ítélet_ és az _örökkévaló_  _kín_ 

Az negyedik az _dolog_ ez igen _hasznos_  _eltávoztatás_ az elméböl az rosz _gondolat_ és ne _enged_  _hogy_ az _test_  _meggyőz_ az _okosság_ meg fogod még ezt probálni micsoda _hasznos_ légyen az szent _Hieronimus_  _eziránt_ magárol szép példát _ad_ mondván _ifjúkor_ az pusztában mene _hogy_ ót jobban _foglalhat_ magát az _isteni_ szolgálatban _de_ ót is nem szenvedheté az _ifjúság_ sebes _indulat_ az mely szüntelen valo _kísértet_  _okoz_ néki és noha azt az _sok_  _böjtölés_  _kíván_  _megoltani_  _de_ az _tisztátalan_  _gondolat_ mindenkor _ostromol_ elméjit azt pediglen _teljesség_ el akarván üzni magátol arra valo nézve egy sido mesternek _kéz_ alá _ad_ magát _hogy_ az sido nyelvet _megtanul_ akarván ezt az nehéz munkát _egy_  _foglalni_ az _deák_ nyelvnek _megtanulás_ ez az munka néki ollyan _baj_ és nehézségeket _ad_  _hogy_  _sokszor_  _abban_ akará _hagyni_  _kétségbeesvén_  _hogy_ annak végire nem mehetne _de_  _mindazonáltal_  _ismét_  _hozzáfog_  _kedv_ lévén az _tanulás_ végtire nagy _baj_ valo munkáját _megjutalmaztat_ annak _gyümölcs_ meg is _talál_ az mit _keres_  _holott_ meg menekedék az _kísértet_  _élvén_ azután nagy _csendesség_ valamint maga mondgya _hála_ adok néked _isten_  _hogy_  _keserves_  _tanulás_ most _gyümölcs_ szedem 
 látodé _fia_ micsoda _hasznos_  _orvosság_ az munka az _tisztátalan_ vetek ellen


 _kilencedik_ Rész
Az _kísértet_ 

Mar most az _kísértet_  _fog_ szollani mert noha minden féle vétek _kísértet_  _jár_ is _mindazonáltal_ az _tisztátalan_ vetekre valo _kísért_  _közönséges_  _főképpen_ az _ifjú_ és nehezeb is az _meggyőzés_ az üdveségnek igen nagy akadállya azért igen szükséges _hogy_ ezekre _oktattatik_  _had_  _megtanul_ azok ellen állani és azokot meg gyözni


 _I_ Articulus
Hogy mi légyen az _kísért_ és _hogy_ miképen
lehesen azt meg üsmérni _hogy_  _ha_ az
 _kísértet_ vétekben _esik_ 

 _k_ Micsoda az _kísértet_ 

 _f_ Azt _hív_  _kísértet_ midön valamely vétek az lelket az _elkövetés_ akarja vinni vagy pediglen az ollyan _gondolat_ mely az vétekre sürget

Az lélek _háromféle_  _hajolhat_ az vétekre 1 _hogy_  _ha_ az roszat el _követ_ 2 _hogy_  _ha_ meg nem _cselekedik_ is _de_  _ha_  _kíván_ azt meg _cselekedni_ 3 _ha_ szinte meg nem _cselekedik_ és _ha_ nem _kíván_ is _de_  _ha_  _gyönyörködés_  _gondolkodik_ az rosz _cselekedet_ más képen is lehet azt mondani az akarat rea álhat az vétekre az _cselekedet_ az _kívánság_ vagy is az akaratal valo _gyönyörködtetés_  _által_ ebböl _két_  _dolog_  _következik_ 

1 Hogy _csak_ az _konszenzus_ az _megegyezés_ vagy is az reá állas _csinál_ az vétket és _ekképpen_ az vétkes _gondolat_ nem vétek _hogy_  _hacsak_ az akarat arra reá nem ál _ha_ szinte az _gondolat_ sokáig _tart_ is _de_  _ha_ annak _hely_ nem adunk arra reá nem állunk ót nincsen vétek söt még _érdemes_  _dolog_ azt _ki_ vetni az elméböl

2 Hogy meg üsmérhesed _ha_ az _kísértet_ nem vétkeztélé _halálos_ nem _elég_  _csak_ azt meg visgálni _ha_ az vétket meg cselekedtedé vagy _hogy_  _ha_ azt kivántadé _hanem_ azt is meg _kell_ nézni _ha_ gyönyörködtélé akaradtal _abban_ az _gondolat_ mert akarattal _gondolkodni_ valamely vétekröl _gyönyörködve_ az _halálos_ vétek ezt fel _kell_ jedzeni mert sokan vannak kik _eziránt_  _megcsal_ magokot

Mind azon _által_ szükséges még egy _dolog_ vigyázni mivel _kétféle_  _gyönyörködtetés_ vagyon az _kísértet_ az _egyik_ az a mely _megelőz_ a vétekre valo _hajlás_ ez az az melyet érész az _kísértet_  _kezdet_ és a mely az akaratot az rea állasra vészi az második az a mely _követ_ az _megegyezés_ az _ki_ is akarattal _gyönyörködik_  _abban_ az _dolog_ azért vétek ez az második _gyönyörködtetés_ akarattal lévén az _első_ pedig nem lévén az akarat nem vétek

Ez igy lévén _hogy_ meg lehesen üsmérni _ha_ vétettélé az _gyönyörködtetés_ az rosz _gondolat_ azt visgáld meg _ha_ annak _hely_ adtálé és mint _hogy_ az _cselekedet_ nem lehet szabad akarattal _hogy_  _hacsak_ az üsmérettség azt meg nem elözi _tehát_  _hogy_  _ítélet_ lehesen _tenni_  _ha_ az _gyönyörködtetés_ reá állottálé aztot _kell_ meg visgálni _hogy_  _ha_ azt észre vetté magadban és miképen viselted magadot azután _hogy_ észre vetted azt az elmédböl kivetettedé vagy nem mert _ha_ nem szabad akaratal volt az és igy vétkeztél az a vétek pedig vagy _halálos_ vagy _bocsánandó_ volt: _halálos_ volt _hogy_  _ha_  _feltett_ akarattal az elmédben _tart_  _bocsánandó_  _hogy_  _ha_ észre nem vevésböl _esik_ és annak _hely_ nem adtál


 _II_ Articulus
Hogy azt el nem lehet _kerülni_  _hogy_ ne
 _kísértetik_ azért _idő_  _kell_  _készülni_ annak
ellene állására

 _fia_ az Isten szolgálattyára adván magadot álly az _igazság_ és az _félelem_ és _készít_ az _te_ lelked az _kísértet_ 
 erre az _bölcs_  _int_ tegedet az _bizonyos_  _hogy_ ez _élet_ nem lehet lenni _kísért_ nélkül az mi _élet_ szüntelen valo _harc_  _jár_ 
 ollyan _ellenség_ vannak kik _benne_  _ostromol_ minden felöl mind _kívül_ mind _belül_ mind láthato és láthatatlan képen az világ és az _külső_  _dolog_ szüntelen _ok_ adnak az vétekre az _rosszindulat_ mértékletlensége _feltámaszt_  _bennünket_ az elme ellen az _ördög_ az _ki_ mind napal mind _éjszaka_ az mi veszedelmünkön _igyekezik_ minden _erő_ azon vagyon _hogy_  _abban_  _ejt_ 

Hogy _ha_ ez az _közönséges_  _ellenség_ minden emberek ellen vagyon az _bizonyos_  _hogy_  _kemény_  _kísértet_ vagyon azokhoz kik _ő_  _elhagy_  _teremtő_ szolgálattyáért 
 és azok _között_ is _erős_ vagyon az _ifjú_ után _hogy_ el vonván öket az Isten szolgálattyátol még jó _idő_  _bizonyos_ lehesen veszedelmekben

Ez igy lévén azon _fia_ nem _kell_  _csodálkozni_ midön _gyakorta_ valo _kísértet_  _érez_ sem azoknak szenvedésiben nem _kell_  _tűrhetetlen_ lenni mert az ollyan _dolog_ az mellyet el nem kerülheted az mely rosz szokásokot vet volt az _ember_ magához _azelőtt_  _gyakorta_ ugyan azok _okoz_ az _kísértet_ nemelykor pediglen az alkalmatoságoktol _jön_ az mellyekben szán szándékal veted magadot néha pediglen az magad vigyázatlanságátol _ha_ ez igy van nem vethetz másra _csak_ magadra _de_ ezeken _kívül_ is az _te_  _ifjúság_  _elég_ szerez neked még az _ellenség_ isnyugodalomban nem _hagy_ vagy _ha_  _hagy_ is azért _hagy_  _hogy_  _könnyű_ meg lophason szánnyad az _harc_ magadot légy _bátor_ szivel _édes_  _fia_ az Isten veled lészen és _győzedelmes_ tészen tégedet

Az _kísért_ pedig _teneked_  _használ_ 1 _hogy_ légy alázatoságban és _félelem_ az vétekben _esni_ és _hogy_ mindenkor magadra vigyáz 2 _hogy_  _hovatovább_ jobban _erősödik_ az _jó_  _erkölcs_ és _abban_ nevekedgyél mert valahányszor az _kísért_ ellen állasz annyiszor meg bizonyitod aval _hogy_ az _isten_ meg _bántani_ nem akarod az Isten is azért _kegyelem_ adgya _hogy_ azután _ellene_ álhass


 _III_ Articulus
Az _kísértet_ lévö elmét _megerősítő_ 
 _gondolat_ 

Mivel _hogy_ ollyan _gondolat_ az _kísért_ mely az vétekre viszen az _bizonyos_  _hogy_ annak _jobb_  _orvosság_ az _hogy_ az elmében ollyan _gondolat_  _indít_ az mely el távoztassa attol az rosztol az _ki_  _ő_ arra _ingerel_ annak okáért _ihon_ nemellyek az kik _elégséges_ arra _hogy_ veled meg utáltassák az _bűn_ midön azért az _kísért_ reád _jön_ ezek _jut_  _ész_ 

1 Mit akarsz _cselekedni_ egy _cselekedet_ el veszted egy szem pillantásban az Isten _kegyelem_  _ellenség_  _tesz_ magadot _érdemtelen_ minden _kegyelem_  _gyűlölség_ és _harag_  _esik_ néki ellene mondasz az _ég_  _ha_ valaha valami jót cselekedté] azt mind el veszted az _ördög_ rabjává lészesz és az _örök_  _kárhozat_ el nem _kerül_  _ó_  _isten_ micsoda _kárvallás_  _fia_  _meggondol_  _jól_ ezeket 
 

2 _hogy_ mi _ok_ valo nézve _esik_  _ebben_ az veszedelemben egy _gyönyörködtető_ rosz _gondolat_ egy szemérmetlen _kívánság_ egy _tisztátalan_  _cselekedet_ az mely _gyönyörűség_  _csak_ egy szem pillantásíg _tart_ és az mely _ha_ el mulik szomoruságot _hagy_ maga után és az lelked üsméretiben nyughatatlanságot

3 Gondold meg azt _hogy_ kit akarsz meg _bántani_  _holott_ nem mást _hanem_ azt az veghetetlen nagyságu _hatalmasságú_ méltoságu és szentségu _isten_ az kit minden _teremt_ állatok _imád_ az kinek _jelenvaló_ létiben rettegnek az angyalok ö ellene akarszé _hát_  _támadni_ és az néki valo _engedelmesség_  _járom_ le akarodé _tenni_ és azt mondani non serviam nem szolgálok 
 _te_  _együgyű_  _ember_ nyomoru _teremt_ állat szemben állaszé az _te_  _teremtő_  _ó_  _isten_ micsoda méltatlanság  _fia_ tudodé _hogy_ az vétek ugy _megbánt_ az _isten_  _hogy_  _jobb_ volna az egész világnak _felfordulni_ mint sem egy vétket _cselekedni_ 

4 Hogy _ha_  _eltitkolhat_ vétkedet az Isten elöt és nem az ö _jelenvaló_ létiben _hanem_ másut vétkeznél _talán_ nem volnál ollyan vétkes _de_ az ö _jelenvaló_ létiben _megbánt_  _ő_ azt _tudván_  _hogy_ ö lát és visgál tégedet _hogy_ azt a vetket mint utállya az mellyet akarsz _cselekedni_ leheté _ennél_ jobban meg _bántani_  _ő_  _ha_  _gondol_  _hogy_ valaki meg láttya _cselekedet_ azt szégyenlenéd azt pedíg nem szegyenled _hogy_ maga lát az Isten és ollyat _cselekedik_ szentséges _jelenlét_ az mellyet szegyenlenéd leg aláb valo _ember_ leheté _hogy_ az _isten_ annyira meg vessed vakságban _járó_  _hogy_  _ha_ az _isten_ meg akarod _bántani_  _keres_ leg aláb ollyan _hely_  _ahol_ ne láthasson _ha_ pedig ollyan _hely_ nem _talál_ szégyenellyed _hát_ az elött az szent és _imádás_ méltó szem elöt vétkezni 
  _fél_ is ollyan elöt _bűn_  _tenni_ az _ki_  _egyszersmind_ mind _bíró_ mind _bizonyság_ és az _ki_  _mihelyt_ vétkezel el veszthet téged

5 _fordít_ szemeidet annak _jóság_ az kit meg akarsz _bántani_  _ki_ ellen akarsz _támadni_ nem más _hanem_ az _te_ mennyei attyád ellen 
  ö tett tégedet azá az mi vagy az mit _bír_ tölle vetted ö _tart_ szüntelen tegedet az ö segittsége nélkül _csak_ az _kar_ sem mozdithatnád ö adgya az áert mellyet bé vész és _hacsak_ egy szem pillantásig _elhagy_ semmivé lennél _megtekint_ magadot _tető_  _fogva_  _talp_ nem _talál_ magadban semmit is az mit tölle nem vettél volna és még is mind ezek az _kegyelem_ és _jótétemény_  _között_ is meg akarod _ő_  _bántani_ meg vetvén _oly_  _bő_  _kezű_  _isten_  _jóság_ és _oly_ jó attyának szeretit és ö ellene _fordít_ azokot az _adomány_ mellyeket tölle vettél _hogy_  _megbánt_ ugyan azokal ah ! menny el _hálaadatlan_  _természet_  _elfajult_  _fiú_  _kegyetlen_ lévén az _oktalan_ állatnál mert az _Tigris_ is szereti azt _ki_  _ő_  _táplál_ tepedig semminek _megtart_  _bántani_ azt _aki_ mindent vettél

6 _jövel_  _fia_ és szállyunk le _abban_ az _megfoghatatlan_ az Isten _jóság_ mélységiben és lássuk meg az ö nagy szeretetit az ö _fia_ az _Krisztus_  _Jézus_ szenvedésiben _ebben_  _fia_  _ebben_  _feltalál_ mivel _meggyőz_ az _kísértet_ mert másban _soha_ sem 
 vessed szemeidet az _keresztfa_  _felfeszíttetett_ üdvezitödre az _ki_ rakva lévén sebekel el meritve az _kín_ és _haldoklik_ üdveségedért _függeszt_ erre szemeidet és elmédet _elmélkedik_ arrol az mit szenved _meggondol_  _hogy_  _teérted_ és az _te_  _bűn_ szenvedi azokot visgáld meg _ha_ ugyan leheté ollyan _kemény_ és _kegyetlen_ szived _hogy_  _megbánt_ azt az _isten_  _ki_  _oly_  _kegyetlen_  _halál_ adgya magát az _te_ udveségedért és _ha_ fel akarodé _ismét_ fesziteni az _halálos_ vétkedel 
  _hát_  _kedves_  _gyermek_ látván azt az _felfeszíttetett_  _isten_  _bűn_ még is az meg nem tartoztathat _hogy_ meg ne bántsad az az _drágalátos_ vér mellyet lelkedért _kiönt_ nem lágyittyaé meg szivedet mind azok az _fájdalom_ mellyeket szenvedet _érte_ nem kötelezhetneké szeretetire az ö sebei szüntelen _kiált_ néked utáld meg az _bűn_ szeresed az _Jézus_ halhatodé ezeket _hogy_ meg ne utállyad azt _bűn_  _ki_ az _Krisztus_  _felfeszít_ és _hogy_ ne szeresed azt az _Krisztus_  _ki_  _érte_  _felfeszíttetett_  _ó_  _Jézus_ ne _enged_ azt meg _hanem_  _cselekedik_ véghetetlen _jóság_  _hogy_ az _halál_ valo _gondolat_ meg szállya szivünket _kísértet_ az _bűn_ utáltassa meg velünk és arra segittsen _bennünket_  _hogy_ inkáb válaszuk az _halál_  _hogy_ sem _megbánt_  _ismét_ azt az _ki_  _halál_ szenvedet _hozzá_ valo szeretetiböl


 _IV_ Articulus
Hogy mit _kelletik_  _cselekedni_ az _kísértet_ 

Mihent észre veszed az _kísértet_ az elmédben azt _ki_ vessed _hamarság_ erre az sz attyák _tanít_  _főképpen_ szent _Hieronimus_ 
 

Hogy az _kísértet_  _eltávoztathat_  _két_  _dolog_ vigyáz 1 _emel_ elmédet az _isten_  _felfogadván_ neki _hogy_ ellene mondasz szivedhöl az _kísértet_ és azoknak _hely_ nem _fog_ adni _kér_  _kegyelem_ segittségit _hogy_ azok ellen álhass 
 vess _gyakorta_  _kereszt_ szivedre _hogy_  _onnét_ el üzed üdveségednek _ellenség_ el nem hiheted _fia_ micsoda _foganatos_ az _imádság_ az _kísértet_  _főképpen_  _ha_ az üdvezitönk _halál_ valo _bizodalom_ vagyon 2 _foglal_ magadot az _imádság_ után valamely munkában _olvasás_ valakivel _beszélget_ vagy valamivel mulasad magadot _hogy_ az elméd más _foglalatosság_ adgya magát meg probálod _hogy_  _ilyenformán_ az _kísért_  _könnyű_ el _távozik_  _tőle_ 

Hogy _ha_ pedíg az _kísért_  _ismét_ reád _jön_ ezt az _két_  _dolog_  _cselekedik_  _imádkozik_ nagyob _buzgóság_  _felfogad_  _hogy_ annak _hely_ nem _ad_ és az elmédnek _ad_ valami más munkát _ha_ egyedül vagy jó _külső_ valo aitatoságot is _cselekedni_  _felemel_ szemeidet az _ég_  _letérdepel_  _kér_ az _isten_ segittségit azután _gondolkodik_ az _halál_ az _ítélet_ az _örök_  _kárhozat_ valamint az _bölcs_ mondgya minden _cselekedet_  _megemlékezik_ az utolso végedröl és nem vétkezel _soha_ 
 

Arra vigyáz _hogy_ ne azt nézed micsoda _kísértet_ valo _gondolat_ vannak az elmédben _hanem_ micsoda modon _fordíthat_ azt el arra valo nézve _jut_  _ész_ az _feljebb_ meg mondot _elmélkedés_ ez _meglévén_ magadban _feltesz_  _hogy_ annak _hely_ nem _ad_  _ha_  _ezer_  _kísért_  _jön_ is az elmédben

Az _kísértet_ az is _hasznos_  _hogy_ az _kísértet_ az jó _cselekedet_  _fordít_ mivel az mely nap valamely _kísértet_  _érez_ azon _imádkozik_  _több_ mint sem rend _szerint_  _olvas_ valami _jó_  _ad_ alamisnát az szegényeknek és midön az _kísértet_ vagy _felemel_ az elmédet utállyad az _bűn_  _fogad_ az _isten_  _hogy_  _teljes_ szivedböl akarod szeretni _ő_ nem is akarod meg _bántani_  _ilyenformán_  _ellenség_ az maga _fegyver_ vered meg és midön láttya _hogy_ az _kísértet_ nem _hogy_ vétekre vinne _de_ még alkalmatoságot _ad_ az jó _cselekedet_ nyugodalomban _hagy_  _félvén_ attol _hogy_ üdveségedre ne vállyék az az mit el vesztésedre akart néked szerezni

 _de_  _fia_ arra vigyáz _hogy_ midön az _kísért_ ellen állasz az magad _erő_ ne _bízik_  _hanem_ mindent várj az Isten _kegyelem_  _jobb_ modgya az _kísért_  _meggyőzés_ az _hogy_ meg üsmérjed alázatoságal magadban _hogy_ az Isten _kegyelem_ segittsége nélkül semmit nem _cselekedhet_ik_ mentöl inkáb nem _bízik_ az magad _erő_  _csak_ az _isten_ vetvén reménségedet annál _hamar_  _győzedelem_ vészesz szent ágoston mondgya _hogy_ nézed az _kis_  _Dávid_ az _óriás_ ellen _harcolni_ ollyan _gyermek_ az kinek se _erő_ se _fegyver_ nincsen még is ollyan _óriás_ ellen mégyen az _ki_  _tető_  _fogva_  _talp_  _fegyver_ vagyon _de_ mivel az _isten_ veté reménségét _győzedelem_ is véve _te_ én reám _jön_ paisal és láncsával én pedíg az _mindenható_  _isten_ neviben megyek reád 
 _ekképpen_  _kell_ meg verekedni az _te_ üdveségednek _ellenség_ az _ki_ az maga _erő_  _bízik_ mondgya sz agoston _meggyőzetett_ még az _harc_ elöt 
 

Leg _jobb_ mondgya _hogy_ az _isten_  _kegyelem_ nyerhess az _kísértet_ az _hogy_ azt _gyakran_  _kér_ és az _imádság_ együt _gyakorol_ az szentségeket _holott_  _erős_ meg oltalmaznak az _kísértet_ és azok nélkiil lehetetlen sokáig _ellene_ állani


V Articulus
Hogy micsoda mesterségekel _megcsal_ az _ördög_ az
 _ember_ az _kísértet_  _főképpen_ az _ifjú_ 

Minden _erő_ az _ördög_ az _kísértet_ az álnokságban és az ravaszságban áll _hogy_ ellene lehesen állani azért meg _kell_ azt üsmérni micsoda ravaszságal _él_ rend _szerint_ egy nehány féle vagyon _de_  _csak_  _három_  _előhoz_ ezekel is _megcsal_ az _ember_  _főképpen_ az _ifjú_ 

Az elsö az _hogy_ nem engedi nékik meg üsmémi az vétekben valo roszat az mellyet _cselekedik_ söt még egy felöl _elébe_ adgya az vétekben lévö _gyönyörűség_  _kedvesség_ azt pediglen sokal nagyobá _csinál_ elméjekben mint sem az vagyon más felöl _hogy_ micsoda nehéz az ellen állani és attol magát _megtartóztatni_ 

Azt _könnyű_  _által_ látni micsoda nagy ravaszság ez minden részeiben _holott_ az az rosz mely az vétekben vagyon nagyob minden _kigondolható_ rosznál az vétekben lévö _gyönyörűség_ pedig _csak_ egy szem pillantásig _tart_ és azt azután az szomoruság _követ_ az mely _baj_ pediglen az vétek ellen állunk nem _tart_ sokáig és azt az _kedves_ vigasztalás _követ_ az _ég_ is meg nyeri

Oh _kedves_  _fia_ ne _hagy_ magadot _ilyenformán_  _megcsalatni_  _ellenség_ midön valamely _kísértet_ viszen mindgyárt azt _tekint_ micsoda rosz légyen az mivel _halálos_ vétket akarsz _cselekedni_ ne _tekint_ az _gyönyörűség_ az _ki_  _hamar_ el mulik _hanem_ micsoda _fájdalom_ és szomoruságot _hagy_ maga után az vétek ne nézed micsoda _baj_ és nehéz _dolog_ szenvedcz midön az _kísért_ ellen állasz _hanem_ micsoda _öröm_ és vigasztalásod lészen annak _győzedelem_  _ha_  _ekképpen_  _cselekedik_ meg látod _hamar_ el mulni az _kísértet_ és az elmédnek szabadcságban és _csendesség_ lenni

Az második álnoksága az _ördög_ az _hogy_ aval áltason el az _kísértet_  _hogy_  _ha_  _megcselekedik_ is azt néked _könnyű_  _megbocsát_ azt _meggyón_ik_ és azért penitencziát _tart_  _ó_  _fia_ mely _gyakran_  _történik_ az _hogy_ midön az lélek üsméret ellene akarna állani az _kísértet_ az Isten _kegyelem_  _akkor_ ez az rosz _gondolat_  _jön_ elmédben _meggyón_ik_ én azt penitencziát _fog_ azért _tartani_ és _ezzel_ az _gondolat_ nyomorultul az vétekre adod magadot _ha_  _tud_  _hogy_ vétkezésed után az Isten el süllyest azt meg nem cselekednéd és mivel reménled annak _bocsánat_ arra valo nézve _félelem_ nélkül meg bántod áh nyomorult ! azért akarsz _gonosz_ lenni mert az Isten jó azért _megbánt_  _ő_  _hogy_ néked meg _bocsát_  _ó_  _fia_ micsoda _istentelenség_ ez  _ha_ valaha illyen _gondolat_ lészen vesd _ki_ elmédböl ezt az _káromkodás_ mint ollyan _ördögi_  _gondolat_ az melyel az véteknek mélységiben akar vetni

Ez _harmadik_ álnoksága az _ifjú_  _hogy_ minek utánna _kísértet_  _ejt_ öket ezen _hamis_  _gondolat_ adgya elméjekben _hogy_ nékik lehetetlen az _kísért_ ellen állani és magokot _megtartóztatni_ az vétektöl ugy _hogy_ ezt _elhitetvén_ magokal azután ne is állyanak az _kísért_ ellen és magokot minden _tartózkodás_ nélkül az roszra adgyák

Az illyen _hitetés_  _ördögi_  _találmány_  _hamis_ és veszedelmes _de_ igen _közönséges_ az _ifjú_ szegény _esztelen_ mi _meghomályosít_  _benneteket_  _hogy_ az napnál világosab _igazság_ ne láthasátok nem látodé mint meg bánttya az illyen _gondolat_ az üdvezitöd _irgalmasság_ az _ki_ is azért ontotta _ki_ vérit _hogy_  _kegyelem_ nyerj az _kísért_ ellen valo _győzedelem_ és _ki_ nyujttya az _kar_ néked _hogy_ meg segittsen az illyen _gondolat_ nem attol _jön_ az _ki_ teged _hív_ az üdveségre _hanem_ az _ördög_  _ki_ veszedelmedet _keres_ 
 

Ezekre valo nézve _fia_ ne _enged_ sohais _hogy_ az illyen _gondolat_ meg _csal_ elmédet _hanem_ az _nagy_  _kísértet_ is _megemlékezik_ üdvezitod _irgalmasság_ az _ki_ is _soha_ el nem _hagy_ azokot kik _őbenne_  _bízik_ az _bölcs_ mondgya _körülvesz_ engemet minden felöl és nem vala _ki_ meg segitene annak okáért _megemlékezik_ az _te_  _irgalmasság_ uram és _elei_  _fogva_ valo _cselekedet_  _hogy_  _te_  _ki_ mented azokot az kik _benne_  _bízik_ és meg _tart_ azokot _ellenség_  _kéz_ 
 

 _fia_ ezek az _háromféle_ mesterségei az _ördög_ az mellyekel szokta _inkább_ meg csalni az _kísértet_ az _ifjú_ mind az _három_ egy más után mégyen 1 el rejti _előtte_ az roszat és _elhitet_ azt vélek _hogy_ az nem ollyan nagy 2 aval áltattya el öket _hogy_  _abból_  _könnyű_  _kitérhet_ 3 midön már láttya _hogy_  _megejt_ öket azt _elhitet_ vélek _hogy_  _abból_ már nehéz _kitérni_ azért _hogy_ ne is _igyekezik_  _abból_ fel _kelni_ vigyáz _fia_ erre az _három_ álnokságára és ne _hagy_ magadot meg csalni


VI Articulus
Hogy micsoda vétkekben _esik_ az _ifjú_ az
 _kísértet_ 

Az _ifjú_  _azonkívül_  _hogy_ meg _hagy_ magokot csalni az _feljebb_ meg mondot mesterségekel még _azonkívül_  _két_ veszedelmes vétkekben _esik_ 

Elsöben az _hogy_ midön _gyakorta_ valo _kísértet_ vannak azt _békességes_  _tűrés_ nem szenvedik és minek utánna egy _kevés_  _idő_  _ellene_ állottak volna az szivek _egyszersmind_ el _esik_ és nem _bízván_ magokhoz _hogy_ sokáig _harcolhat_ magokot meg adgyák _ellenség_ ez az _fogyatkozás_  _közönséges_ az _ifjú_ az _ellenség_ nagy _hatalom_ is _ad_ reájok

Az _ótestamentum_ midön _Holofernesz_ meg szállá _Betulia_ nevü varost _Júdea_ az _eleje_ az városnak az egész népel _imádkozik_ az _isten_  _hogy_ öket meg szabaditaná _de_ mint _hogy_ az Isten nem ollyan _hamar_  _meghallgat_ öket mint ök _kíván_ az okáért azt végezék _hogy_ fel adnák az várost _ha_  _öt_ nap mulva nem _jön_ segittségek _Judit_ azt _meghalván_ rosznak _talál_ végezéseket meg is _fedd_ öket mondván kik vagytok _ti_  _hogy_ igy _kísért_ az urat nem _ekképpen_  _kell_ magatokra várni az Isten _irgalmasság_  _hanem_ még _felgerjeszt_ aval az ö _harag_ és _bosszúállás_  _idő_ szabtoké az Isten _jóság_ és napot adtok néki _hogy_ meg segittsen _benne_ nem _ekképpen_  _kell_  _cselekedni_  _tart_ penitencziát _kér_  _könnyes_ szemel az ö _irgalmasság_ és várjuk az ö vigasztalását alázatoságal 
 

 _hasonló_ mondok néked _kedves_  _fia_ midön az _kísértet_  _tűrhetetlenkedik_ és _hogy_  _ellene_ álhass _kétségbeesik_ azért is fel adod magadot az _ellenség_  _holott_ aval igen meg bántod az _isten_ : mert mint _ha_ nem _bízik_  _kegyelem_ nem _hogy_  _olyanformán_ nyernék azt meg _de_ söt még az _kételkedés_  _érdemtelen_  _tesz_ magadot az Isten _irgalmasság_ magadtól el is távoztatod az _kegyelem_ magadot nagyob _kísértet_ adod és az vétekben _esik_ nem igy _fia_ nem igy _kell_  _cselekedni_ az _kísértet_  _békességes_  _tűrő_  _kell_ lenni és varni alazatoságal az Isten _kegyelem_ az _ki_  _soha_ el nem _hagy_  _hogy_  _ha_  _te_  _először_ el nem _hagy_ 
 meg is szabadit az _kísértet_  _hogy_  _ha_ álhatatosan állasz _ellene_ vagy is _kegyelem_  _ad_ azoknak _meggyőzés_ azt _megtud_  _hogy_ még az _nagy_ szentek is _kísértet_ voltak és még nagyobban mint magad szent pál _kérvén_ az _isten_  _hogy_ szabaditaná meg az _kísértet_ azt vevé válaszul _elég_ néked az én _kegyelem_ mert az én _erő_  _erőtlenség_  _által_ vegeztetik el 
 

Az második vétek az melyben is _esik_ az _ifjú_ az _kísértet_ az _hogy_ midön _egyszer_  _történet_  _erő_ veszen rajtok az _ellenség_ ök azonnal az _bátorság_ el vesztik _fegyver_ le vetik és magokot nem _oltalmazván_ minden _kísértet_ meg _hagy_ magokot gyözni _ó_  _isten_ micsoda vakság ! azért _hogy_  _egyszer_  _meggyőzetik_  _tehát_ meg adgyák nyomorultul magokot az _ellenség_ minek utánna sebbe _esik_  _ismét_ viszá _tér_ és minek utánna el vesztették volna az Isten _kegyelem_  _ismét_  _hovatovább_ jobban _gerjeszt_ az ö _harag_ nem _hogy_ még _csendesít_ az _penitenciatartás_ nem ellenkeziké ez az _okosság_ 

Az _izraelita_  _egy_  _gyűlvén_  _hogy_ az _Benjámin_ nemzettségin _bosszú_ állanának az lévitán _tesz_ vétekért _de_  _meggyőzetik_ az elsö és az második _harc_ noha sokal _több_ valának _mindazonáltal_ el nem veszték _bátorság_  _hanem_ az Isten _ház_  _elébe_  _gyűlvén_ ót _őelőtte_ sirának _böjtöl_  _imádkozik_ és áldozatokot _tesz_  _hogy_ az ö _harag_  _megcsendesíthet_ ez _meglévén_  _ismét_  _fegyver_  _fog_ és az _harc_ menvén egész _győzedelem_ vének az _ellenség_ 
 

Ez az példa _fia_  _megtanít_ mit _kelletik_  _cselekedni_ az _kísértet_ mert _hogy_  _egyszer_  _meggyőzetik_ azért el ne _esik_  _hanem_  _felkel_ mentöl _hamar_ az _isten_  _fordulván_ sirasad az magad nyomoruságát _kér_ tölle _bocsánat_  _enyhít_  _harag_  _kér_  _kegyelem_ segittségit és minek utanna penitentziát _tart_  _öltözik_  _ismét_  _fegyver_ az Isten neviben és _harcol_ sokal _kemény_ mint sem _azelőtt_ arra szolgállyon _megesés_  _hogy_ mászor jobban magadra vigyáz Cselekedgyél _ekképpen_  _édes_  _gyermek_ és _ha_ szerencsétlenségböl az vétekben _talál_  _esni_  _követ_  _hűséges_ ezeket az _intés_ 


VII Articulus
Hogy mit _kelletik_ azután _cselekedni_ midön
az _kísértet_  _meggyőz_ 

Rend _szerint_  _két_ vétekben szoktak _esni_ azok az _kísért_ után kik azt _meggyőz_  _először_ mert arra nem vigyáznak _hogy_  _hála_ adnának az _isten_ azö segittségivel valo _győzedelem_ másodszor arra nem _készül_  _hogy_ az _következendő_  _kísértet_ is ellene állyanak ez az _két_  _fogyatkozás_  _tehát_ az _ok_  _hogy_ ollyan _könnyű_  _esik_ más _kísértet_ is és _hogy_ ujontában _meggyőzetik_  _először_ azért mert az Isten azt akarja _hogy_  _hála_ adgyunk _jótétemény_ másodszor mert az _ki_ nem vigyáz magára _hamar_  _meggyőzetik_ az _ellenség_ 

 _tehát_ az igen szükséges _fia_  _hogy_ midön valamely _kísértet_  _meggyőz_  _elsőbben_ is _megköszön_ az _isten_ adván _hála_ néki az _győzedelem_ meg is üsmérvén magadban _hogy_ az az ö munkája és nem az _tied_ és _hogy_ nála nélkül _ezer_ is _meggyőzetik_ 

Az _következendő_  _kísértet_ is ellene állására _készít_ magadot 1 _felfogad_ az _isten_  _hogy_  _ezután_ is _ellene_  _fog_ állani minden _tehetség_ 2 _kér_ alázatosan _hogy_ meg ne vonnya _tőle_ segittségit

Ha pedig ugy _történik_ egy _darab_  _idő_ nem lennél _kísértet_  _abban_ az _csendesség_ el ne _bíz_ magadot mert az mint sz _Gergely_ mondgya az _ellenség_  _csendesség_  _hagy_ egy _kevés_  _idő_ azokot _ki_ sokat _kísért_ azert _hogy_  _könnyű_ meg lophasa öket midön nem is _tart_ tölle és az vetekben _ejt_  _hirtelen_ valo _kísértet_ 
 azert szüntelen vigyázz magadra _kér_ minden nap az isten _kegyelem_ és minden rosz _gondolat_  _ki_ vess az elmédböl


VIII Articulus
Példa _hogy_ mikeppen _kelletik_ az
 _kísért_ ellen állani

Egy régi auctor _jól_ mondotta _hogy_ az példa leg rövideb és _hasznos_ uttya az _tanulás_ 
 azért igen szükséges _hogy_ egy nehányat adgyak ollyanokot _elöben_ kik nemesi modon _harcol_ az _kísért_ ellen

Az többi _között_ szent _Hieronimus_ adom _elöben_ például _holott_  _kísértet_  _idő_ ollyan _ifjú_ vala valamint magad nem is lész _soha_ annyi _kísértet_ mint ö volt és _talán_ ö az Isten szolgai _között_  _ki_  _ifjúság_ leg töb _kísértet_ szenvedet álhatatoságal _ellene_ álván meg is gyözé öket azért is _elöben_ adom minden _eziránt_ maga felöl valo mondásit

Ez az szent még _ifjúkor_ minek utánna az világi _élet_  _tölt_ egy _darab_  _idő_ az Isten szolgálattyára _ad_ magát _tökéletesség_ valo _megtérés_ munkálodvon üdveségire az világot el _hagy_ az pusztában mene _hogy_ ót penitencziát _tart_ és _teljesség_ az jó _erkölcs_ adná magát arra valo nézve _elsőbben_ is _Jeruzsálem_ mene meg látni az szent _hely_  _onnét_ pedíg az pusztában

Ót négy egész _esztendő_ lakván nyomorult _élet_  _él_  _de_ még is ollyan nagy _kísértet_ vala _hogy_ mélto szánakozásra

Oh _hány_ jöve az elmémben _abban_ az nagy pusztában melynek lakását az napnak szüntelen sütése _irtóztató_ tészi az roma városában valo _kies_ lakás ót egyedül valék mert az én lelkemnek _keserűség_  _különös_  _hely_  _kerestet_ velem az én meg változot _test_  _irtózik_ az sákban valo létitöl minden nap _kesereg_ és sirék az puszta _föld_ feküvén nyers _fű_  _eszik_ és vizet _iszik_  _ebben_ az rabságban lévén melyre adtam vala magamot _hogy_  _elkerülhet_ az poklot nem valának más _társ_  _hanem_ az scorpiok és az vad állatok még is _gyakorta_ ugy _tetszik_ mint _ha_ romában az aszszonyok _között_ volnék az _sok_  _böjt_ miat _elhalványodik_ és meg változot vala az _ábrázat_ és még is az elmémben _ég_ az _tisztátalan_ szeretet az én _test_  _erőtlen_ és ollyan állapotban mint _ha_ már is _halva_ láttam volna _előtte_  _de_  _érez_ még _élni_ és _égni_  _benne_ az _tisztátalan_  _gyönyörűség_  _tűz_ 
 

Látodé _fia_ micsoda _kísértet_ vala ez az szent _de_ lásuk mint viselé magát

Ebben az nyomorult állapotban meg fosztatva lévén minden _ember_ segittségtöl az _Jézus_ lábaihoz _borul_ azokot _könnyhullatás_  _öntöz_  és az _test_  _engedetlenség_ egy nehány _heti_  _böjtölés_ meg zabolázám _emlékezik_ arra _hogy_  _sokszor_ egész nap és _éjszaka_  _kiáltoz_ik_ ugy _kérvén_ az _isten_ segittségit és _addig_ meg nem szünék az _imádság_ vervén az mellyemet valamég az urtol _csendesség_ nem nyerék 
 ebböl az szép példából _megtanulhat_ mint _kell_ az _kísért_ ellen _harcolni_  _de_  _hallgat_ még mit mond

Az Isten az én _bizonyság_  _hogy_ midön _sok_  _könnyhullatás_ után az szemeimet az _ég_  _felemel_ ugy _tetszik_ mint _ha_ az angyalokal lettem volna és igen nagy _öröm_  _énekel_  _te_ utánnad _ó_ ’ én _isten_ az _te_ jó _illat_ után _fut_ 

 _ó_  _fia_ micsoda pelda ez  _nemcsak_  _csodálatos_  _de_ még _oktatás_ is valo ebböl _három_  _dolog_  _tanulhat_ 1 _hogy_ azon nem _kell_  _csodálkozni_  _ha_ az _kísért_ reád _jön_ mivel ez az szent _sok_  _böjtölés_  _között_ és minden roszra vivö alkalmatoságoktol _távol_ valo létiben is nagy _kísértet_ vala sokáig 2 _megtanít_ mint _kell_ ellene állani az _kísértet_ példát _ad_ az _test_ sanyargatására és _imádkozni_  _kell_ valamint ö alázatoságal _buzgóság_ és álhatatoságal 3 _hogy_  _megtanul_ micsoda _öröm_ és vigazság _követ_ az _kísértet_ valo _győzedelem_ 

 _ó_  _édes_  _gyermek_  legyen mindenkor az elmédben ez az példa midön az _kísért_ reád _jön_  _követ_ ezt az szentet _hullat_  _könnyhullatás_  _imádkozik_ és _leborulván_ az _Jézus_ lábaihoz _kér_ segittségit és _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_  _csendesség_  _küld_  _öröm_ és vigasztalást _ad_ az mely arra _indít_ tegedet _hogy_  _ezután_ is álly az _kísért_ ellen és szolgállyad üdvezitodöt minden _tehetség_ valo _hűség_ 


 _tizedik_ Rész
Azokról az akadályokrol az kik _főképpen_ az
 _gazdag_  _ifjú_  _illet_ 

 _k_ Az _gazdagság_ akadályé az _ifjú_ üdveségekre 

 _f_  _fia_ az mely akadályokrol _beszél_ eddig az _közönséges_ minden renden lévö _ifjú_  _de_ most _az_ szollok kik _kiváltképpen_ az _gazdagság_ és az nemeséget _illet_ 

Az mi az _gazdagság_  _illet_  _abban_  _kétség_ nincsen _hogy_ ne légyen akadály az üdveségre mivel az Isten fia maga mondgya _hogy_ az Isten szavának magvát az _megfojt_ az lélekben nem _engedvén_  _hogy_  _meggyökerezik_ és _gyümölcs_  _hoz_ 
 ezek az szók _nemcsak_ az _idős_  _ember_  _beteljesedik_  _aki_ is az _kívánság_ és az _gazdagság_ szeretete szoktak _inkább_ uralkodni _hanem_ még az _ifjú_ is

Nem szükség más _bizonyság_  _keresni_  _hanem_ az mit minden nap látunk _holott_ rend _szerint_ az _gazdag_  _ifjú_ sokal roszab _erkölcsű_ mint sem az más állapotban lévök azt láttyuk _csak_ az mulattságnak adgyák magokot restek _ellenség_ az munkának az elméjek mindenkor az _hiábavalóság_ vagyon az nagyság szerencse és az _gazdagság_ után sietnek _kevély_ másokot meg vetnek _engedetlen_ akár mely szent _intés_ is bé nem vesznek _sok_ féle rosz _erkölcs_  _hajlandó_ és az rosz _cselekedet_ alkalmatosok: _ellenben_ pediglen láttyuk az szegény _ifjú_ (vagy az kik _jobbacskán_  _bír_ magokot) _hogy_ azok _istenfélő_ az üdveségért munkálodnak az jó _erkölcs_ elö mennek az reszttséget _kerül_ az _dolog_ szeretik az _oktatás_  _keres_ azokot _öröm_ bé veszik _haszon_ is _fordít_ az vétektöl el távoznak vagy is _abból_  _ki_  _tér_  _hogy_  _ha_  _abban_  _esik_ és _ekképpen_ magokra veszik az Isten áldását az _ki_ is _örömest_  _jól_ tészen az alazatosokal és azokal kik _ő_  _fél_ 
  _ellenben_ pedig _megvet_ az _kevély_ 
 és azokot az kik _hatalom_  _bízik_ és az kik _dicsekedik_  _gazdagság_ 
 

 _fia_ azért mondom ezeket néked _hogy_  _ha_ az Isten _gazdagság_  _hoz_ ez világra vigyáz _hogy_ az _gazdagság_  _ok_ ne légyen _kárhozat_ mint sokaknak mert az _Krisztus_ ez az szava minden nap bé tellyesedik _hogy_ nehéz az _gazdag_ üdvezülni 
 azért _három_  _dolog_ vigyázz 1 Azt el _kell_ hitetni magadal az mint _igaz_ is _hogy_ az _gazdagság_ nagyon árthat üdveségednek _ha_ magadra nem vigyász és _ha_ azt _hasznos_  _hely_ nem _költ_ 

2 Meg _kell_ üsmérned azokot az akadályokot _hogy_  _megőrizhet_ magadot azoktól _ihon_ vannak némellyek kik _csak_ tégedet _illet_ az _kevélység_  _engedetlenség_ resztség az _gyönyörűség_ szeretete az rosz _társaság_ az _ember_  _hízelkedés_ mind ezektöl _őriz_ magadot

Légy alázatos az _gazdagság_  _megemlékezvén_ sz agoston mondásárol _hogy_ az _kevélység_ szül és mint _hogy_ minden _gyümölcs_ vagyon magános _féreg_ az _gazdagság_ is vagyon mely az _felfuvalkodság_ és az _magahittség_ 
  _hogy_  _megalázhat_ ezt az _kevélység_  _meggondol_ egy felöl az veszedelmet az melyben vét _ha_ az _isten_ meg bántod és magadot el veszted más felöl micsoda szamot _kell_ azért adni _hogy_  _ha_ aval _jól_ élszé _de_ miben _dicsekedik_  az _gazdagság_ az mellyet az Isten egy szem pillantásban el vehet _tőle_  és az mellyel az mint az _bölcs_ mondgya 
 _igazán_ valo _gazdagság_ nem szerezhetz mellyek ezek az elme az _bölcsesség_ és az jó _erkölcs_  _hogy_  _ha_ pedig ezek nélkül szükölködöl ollyan lész mint az _gazdag_  _felékesíttetik_ paripa _de_ az _ki_ az _híjával_  _csak_  _oktalan_ állat marad

Légy _engedelmes_ és vegyed _kedves_ mikor _oktat_ és _int_ el hitetvén azt magaddal _hogy_ mentöl nagyob és _gazdag_ vagy annál nagyob szükséged vagyon az _oktattatás_ mert inkáb _megcsalatkozhat_ik_ 
 és _abból_ nagyob _következik_ mint mikor az szegény vét

Örized magadot az _gyönyörködtetés_ mely az rosz _kívánság_ származik arra _megemlékezik_  _hogy_ az _tisztaság_ mindenkor veszedelemben _forog_ az _gazdag_  _ház_ mert az _gyenge_  _eledel_ az _cifra_  _köntös_ az puha ágy és más _egyéb_ alkalmatoságok miat nagy veszedelemben _forog_  _ha_ magadra nem vigyász _hallgat_ mit mond az prophéta _jaj_  _tinektek_  _gazdag_ kik _elefánttetem_  _csinál_ nyoszolyában alusztok kik valogatot _bárány_ laktok kik az _bor_ nagy pohárbol _iszik_ és _drága_  _kenet_  _ken_ magatokot és nem szánnyatok az szegényeket 
 az Isten fia azt mondgya _jaj_ néktek _gazdag_ mert el veszitek az _ti_ vigasztalástokot 
 

Ne _hagy_ magadot _megcsalatni_ az _hízelkedés_  _holott_ az _gazdagság_  _jár_ az _hízelkedés_ az meg is ronttya az elmét _főképpen_ az _ifjú_ elméjit valamint egy nagy sz mondgya 
 valamit _dicséret_ mondanak annak _hitel_ ne _ad_ mert vagy ollyan állapotrol _dicsér_ az mely nem _érdem_  _dicséret_ ugy mint nemzettségedröl _gazdagság_ szép magad viseléséröl vagy pedíglen ollyanrol az mely _benne_ fel nem _találtatik_ ugy mint _tudomány_  _okosság_ és jó _erkölcs_ vagy _ha_  _benne_ vannak is _de_ nem _tőle_ vannak azért az _első_  _dicsekedni_  _hiábavalóság_ az másodikában _bolondság_ 

Az _harmadik_ akadályt is _elöben_ adom _hogy_  _megőrizhet_ magadot attol az veszedelemtöl melyben veti az _gazdagság_ üdveségedet az nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_  _tud_  _jól_  _élni_  _gazdagság_ aztot üdveségedre _fordítván_  _eziránt_ neked más _tanács_ nem adok _hanem_ az mit sz pál _ad_  _Timóteus_  _elébe_ azoknak az kik _gazdag_ ez világon meg mondgyad _hogy_ fel ne fuvalkodgyanak elméjekben és reménségeket ne vessék _bizonytalan_  _gazdagság_  _hanem_ az _élő_  _isten_  _ki_  _bőség_  _megad_ nékünk mindeneket az mi _táplálás_  _hogy_  _egyéb_  _jól_  _tesz_  _hogy_  _gazdag_ legyenek jó _cselekedet_  _hajlandó_ legyenek az _adakozás_  _hajlandó_ az _egyéb_ valo nyájaskodásra _hogy_ mint egy _kincs_ szerezenek magoknak _jövendő_ valo jó _fundamentum_  _hogy_ el vegyék az _örök_  _élet_ 
 látod _fia_ micsoda rendet szab az szent lélek az _gazdag_  _hogy_ mi képen _él_  _gazdagság_  _ekképpen_ is _kell_  _cselekedni_  _ha_ azt nem akarod _hogy_ el veszesen mind ezek után _hallgat_ mit mond sz _Cyprianus_  _hogy_ az nagy _jószág_ nagy _kísért_  _ha_ az _jövedelem_ szentül nem _költ_ és _hogy_ mentöl _gazdag_ valaki az _jószág_ annál inkáb _tartozik_  _hogy_ azt _bűn_ meg váltására _fordít_ és nem az _bűn_ szaporitására 
 


Tizen egyedik Rész
Azokrol az akadályokrol mellyek az nemeseket
 _illet_ 

 _k_ Leheté az _hogy_ az nemeség akadállyára legyen az üdveségnek 

 _f_  _fia_ azt nem akarom ebböl _kihozni_  _hogy_ az nemeség _ellenkezik_ az jó _erkölcs_  _de_ aval meg nem bántom az _igazság_ haazt mondom _hogy_ az micsoda roszul _él_ sokan az nemeségel _hogy_ az nagy akadályára vagyon üdveségeknek és _gyakorta_ az _okoz_  _kárhozat_ 

 _csak_ egy _kevéssé_ visgáld meg az nemesek _élet_ meg látod ezt az _igazság_ és nyilvánságosan meg üsmérheted _hogy_ nincsen ollyan rend az _ki_ ugy meg légyen romolva se _teljes_ rosz _erkölcs_ mint az nemesi rend

Mert _abban_ meg látod uralkodni azt az _kevélység_ az _ki_ mindeneket meg vét és magoknál mindeneket aláb valonak _tart_ 
 minden elméjeket az nagyra vágyásban az _előmenetel_  _foglal_ az magok _gyönyörködtetés_  _jár_ az mértekletlenségnek szeretöi _bátor_ és szemtelenül _dicsekedik_ rosz _cselekedet_  _irigy_  _csak_ az magok _haszon_  _keres_  _csak_ magokot szeretik _igazságtalan_  _erőszakos_  _kemény_ és _gyakorta_  _kegyetlen_ is másokhoz és _főképpen_ az magok allattok valojokhoz _tűrhetetlen_ és _haragos_ szitkozodok _káromló_  _bosszúálló_ mod nélkül nem akarván el szenvedni _kis_  _megbántás_  _sokszor_ még azt is _csak_ magokban _gondol_  _hogy_  _megbántódik_  _ó_  _isten_ micsoda _élet_ ez ollyan _ember_ az kik az _keresztényi_ vallásban vannak

És az mi ezt az rendet nyomorultabá tészi az egy mást _fegyver_ valo _hívás_ ez az _rosszindulat_  _oly_ igen uralkodik _benne_  _hogy_  _élet_ nincsen ollyan szem pillantás az melyben _kész_ ne volnának meg verekedni _első_  _megbántódás_ ez az _indulat_ is _tart_  _ők_ az _halálos_ vétekben nem is _beszél_ arrol mely _kevés_  _gondol_ az valásal micsoda szabad és _istentelen_  _élet_  _él_ és _hogy_ mennyin vannak ollyanok kik az _isten_ azt mondgyák valamint az _istentelen_ az _Szentírás_  _eltávozik_  _mitőlünk_ mert az _te_ utaidnak üsméretiben nem _gyönyörködik_ vallyon micsoda az mindenhato Isten _hogy_  _tisztel_  _ő_ avagy mit _használ_ véle _ha_ ö néki _esedezik_ 
 

Nem méltoé az szánásra _hogy_ az _keresztény_ leg szeb része ugy _megvan_ romolva és _hogy_ az nemeség mellyet az jó _erkölcs_  _megjutalmaztatás_ adnak az _kútfő_ legyen az rosz _erkölcs_ leg nágyob részínt valo nemeseknek sokal _jobb_ volna _ha_ aláb valo rendüek volnának valamint is mondgya egy nagy auctor _hogy_ mit _használ_ nagy lenni az emberek elöt _ha_ az Isten elöt nyomorult és meg vettetet vagy _hogy_ az _ember_  _becsültetik_ és az _isten_ meg vettesél parancsolni az ártatlanoknak és rabja lenni az magad _rosszindulat_ 
 egy szoval _boldog_ lenni ezen az világon egy _kevés_  _idő_ az másikan pedig _örökkévaló_ nyomoruságban és még azok _között_ lenni kik ezeket fogják _örökké_  _kiáltani_ mit _használ_ nékünk az _kevélység_  és az _kérkedség_ valo _gazdagság_ nékünk mit _használ_ el multanak mind ezek mint az árnyék nyomorultak miért _eltévelyedik_ az _igazság_ uttyárol 
 

Oh _édes_  _gyermek_ mint _hogy_ nemesi rendböl vagy arra _kényszerít_  _gondolkodik_ magadrol és arrol az veszedelemröl melyben veti nemeséged üdveségedet az magad rendedben ne _bízik_  _hanem_ még attol _fél_  _hogy_ az veszedelmedre ne légyen mert mentöl nagyob renden valo vagy annál nagyob _kötelesség_  _tartozik_ jó _erkölcsű_ lenni azért _hogy_  _megoltalmazhat_ magadot az rendedet _követő_ veszedelemtöl munkálkodgyál az jó _erkölcs_ valo _gyarapodás_ és minden _tehetség_ azon légy _hogy_ nemeséged ne legyen _ok_  _kárhozat_ valamint _hogy_  _ok_ sokaknak erre valo nézve _követ_ ezeket az _intés_ 

1 Jol meg _kell_ azt _tudni_ milegyen az _igaz_ nemeség mert az meg válhatatlan az jó _erkölcs_ az jó _erkölcs_  _által_ is _kell_ azt meg _tartani_  _holott_ attol vette _eredet_ attyáidnak szép _cselekedet_  _megjutalmaztatás_ adták _ha_ öket _követ_ az jó _erkölcs_ az nemes nevet _megérdemel_  _ha_ pedig öket nem _követ_ nemeséged nem _igazán_ valo és _csak_ ollyan mint álom

2 Azt is _megtud_  _hogy_ az _ember_ rendeltetet nemeségen _kívül_ is vagyon még egy mennyei nemeség az _ki_ sokal _feljebbvaló_ az másikánál az mellyet is _kegyelem_  _által_  _kell_ meg nyerni mivel _ha_ azért vagy nemes _hogy_ szüléid azok voltanak micsoda nagy nemeség az Isten _fia_ lenni és az ö _ország_ az _Krisztus_  _Jézus_  _bírni_ ez _fia_ ez az _igazán_ valo nemeség _ha_ erre _igyekezik_  _igazán_ valo nemes vagy _de_  _ha_ nem akár micsoda nemes légy az emberek elöt _de_ az Isten elöt utálatos és nyomorult lész

3 _fia_ ez igy lévén ne légy _kevély_ és _kérkedékeny_ nemeségedel rosz nemes az az _ki_ magát meg vetteti az _isten_  _kevélység_ 
  _de_ söt még annál alázatosab légy _hogy_ nemes vagy valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_ mentöl nagyob vagy annál inkáb alázd meg magadot és igy _kedves_ lész az Isten elöt 
 _hallgat_ micsoda szép _intés_  _ad_ sz _Hieronimus_ az nemeseknek _hogy_ magadot másoknál _elébb_ valonak ne _tart_ az _te_ nemeségedért és másokot meg ne vess azért _hogy_ nem nemesek mert az mi vallásunkban nincsen személy válogatás sem az nagy renden lévöket nem _tekint_  _hanem_ az _élet_ az Isten elöt nincsen más nemeség _hanem_  _hogy_ az véteknek ne szolgály ez az nagy nemeség az Isten elöt _hogy_  _teljes_ légy jó _erkölcs_ 
  _ó_ mely szép és szükséges _intés_ ez az nemeseknek

4 visgáld meg micsoda rosz _erkölcs_  _közönséges_ az nemesek _között_ és _oltalmaz_ magadot attol némellyeket már meg mondottam azért _kér_ az Isten _kegyelem_ minden nap _megemlékezvén_ arrol _hogy_ az Isten _igazság_  _kemény_ lesz az _főrend_ és az nemesekhez és _hogy_ az ö vétkek _kemény_  _megbüntettetik_ mint sem az másoké

5 Cselekedgyél ugy _hogy_ az _te_ nemeséged az jó _erkölcs_ szolgállyon néked

 _k_ Miképpen lehesen az 

 _f_  _fia_ az meg lehet _kétféle_  _először_  _ha_ jó _erkölcsű_ nemes vagy az _te_ jó _erkölcs_ mint egy _kedves_ lészen az Isten elöt valamint sz _Bernard_ mondgya _hogy_ noha Isten elöt személy válogatás ne légyen _de_  _mindazonáltal_ az nemesben az jó _erkölcs_  _őelőtte_  _kedves_ 
 és igy nemeségednek az jó _erkölcs_  _kell_  _fordítani_ tégedet másodszor az _te_  _példaadás_ sokkal _hasznos_ mások elöt az _te_  _beszéd_  _foganatos_ lesznek midön valakit _jó_  _int_  _abban_ modod lészen inkáb _hogy_ az nyomorultakot meg segittsed az veszekedést _megcsendesíthet_  _édes_  _fia_ ezeket _követvén_ az Isten meg áldgya nemeségedet és mind _őelőtte_ mind az emberek elöt _igazán_ valo nemes lészesz


NEGYEDIK SZAKASZ

Azokról az jó _erkölcs_ mellyek szüksegesek
az _ifjúság_ 

 _fia_ ez _fő_ része az _te_  _oktatás_  _ehhez_  _tartozik_ az _feljebb_ meg mondot _három_ rész mert minek utánna meg mondottam volna micsoda _ok_  _kell_ az jó _erkölcs_ adni magadot micsoda moddal _kell_ azt meg nyerni és micsoda akadállyok _elfordíthat_ attol mostanában azt adom _elöben_  _hogy_ mi képen _követ_ az jó _erkölcs_ és mind meg mutatom _különös_ azokot az jó _erkölcs_ az mellyeket magadban _kell_ venni _inkább_  _hogy_  _igazán_ valo jó _erkölcsű_ lehess _fundamentum_ is lesznek ezek az töb jó _erkölcs_ az mellyeket _kell_  _követni_  _élet_  _folyás_ 


Első Rész
Hogy az _ifjú_ az _Krisztus_  _Jézus_  _kell_ 
például venniek

 _k_ Leheté ollyan példát adni _elöben_ az mellyet _bizodalom_  _követhet_ 

 _f_  _fia_ ollyant adok _elöben_ az kit _ha_  _követ_ minden _bizonnyal_  _odajut_  _ahol_ ö vagyon mert az _bizonyos_  _hogy_ az _keresztényi_ jó _erkölcs_ mind nagyokban mind _kicsid_  _abban_ áll _hogy_ az _Krisztus_  _Jézus_  _követ_ annak okáért mindenek felet azt az _isteni_ példát adom _elöben_ azért _hogy_ meg mutathassam néked azt az _tökéletesség_ valo _forma_ az jó _erkölcs_ az melyhez _kell_ szabni _ifjúság_ 

Ez az _isteni_ mester azért jövén az világra _hogy_ az _ember_  _tanít_ és öket meg váltsa ugyan azért is _kíván_ minden _időkor_  _által_ menni _emberkor_  _hogy_ azokot meg szentelné és magát _hozzá_  _hasonló_  _tesz_  _hogy_  _könnyű_  _követhet_  _ő_ 

Azért _gyermek_ löt az _gyermek_  _hogy_ meg szentellye öket _kicsiny_ az _kisded_  _ifjú_ az _ifjú_  _hogy_ nékik példát adgyon és meg szentellye öket az Isten szolgálattyára 
 

Az _ifjúság_  _ehhez_ az szentcséges példájához _kell_  _hát_ szabni _ifjúság_ és az _szerint_ rendelni minden _cselekedet_  _abban_ is _kell_ meg látnod azokot az jó _erkölcs_ az mellyeket _követni_  _kell_ 

Az _evangélium_  _négyféle_ példát látunk az Isten _fia_  _ifjúság_ 

Az elsö az _hogy_ magános _élet_  _él_ mind azon _idő_ alat nem akarván magát meg üsmértetni az _ember_  _hanem_  _csak_ az maga szentséges szent annyával és szent _Joseph_  _hogy_ ebböl meg _tanul_ az _ifjú_ az nagyra vágyást el _kerülni_ és az világ _becsület_ nem _keresni_  _hanem_ az _isten_  _kíván_  _tetszeni_ 

Az második az _hogy_ például adgya nagy áitatoságát el menvén az _templom_  _ünnep_ az törvény parancsolattya _szerint_ noha arra _köteles_ nem vala ót az _írástudó_  _hallgat_ és _kérdés_  _tesz_ nekik mint _ha_ akart volna töllök _tanulni_  _holott_ ö vala az _írástudó_ is mestere ez szép példa mert meg mutattya az _ifjú_ mint _kell_ szeretniek az áitatoságot _első_  _dolog_ az lévén _hogy_ az _isten_ szolgállyák az üdveségekben munkálkodgyanak adván magokot _az_ az mi az vallást _illet_ ugy mint az _imádság_ az szent mise az szentségek az Isten _beszéd_  _hallgatás_ és _hogy_  _keres_ az _oktatás_ azoknál az _bölcs_  _ember_  _aki_  _gondviselés_ alá adta az Isten

Az _harmadik_ az ö nagy _engedelmesség_ mellyel vala szüléihez valamint az _Szentírás_ mondgya _hogy_ viszá ment vélek názárethben és nékik _engedelmes_ volt 
 ez az példa szégyeniti meg az _ifjú_  _aki_ rend _szerint_ nehéz az _engedelmesség_ micsoda szégyen _fia_ az neked midön _elegendő_  _tisztelet_ nem vagy azokhoz _aki_ vetted az _élet_  _holott_ szemed elöt látod _oly_  _isten_ példáját az _ki_  _engedelmeskedik_  _teremt_ állatinak mit _felel_ az Isten _fia_  _engedetlenség_ midön szemedre _hány_  _engedelmesség_ azért _hogy_ példát végy rolla piruly szégyenletedben _kevély_  _ember_ mondgya szent _Bernard_  _hogy_  _te_  _felemel_ magadot midön látod _hogy_ az Isten magát meg aláza 
 

Az negyedik példát láttyuk az _Krisztus_  _ifjúság_ : _Jézus_ pedig _gyarapodik_  _bölcsesség_  _test_ állapottyában és Isten elött s’ emberek elöt valo _kedvesség_ 
 nem _kell_ ezen _érteni_  _belső_ valo _gyarapodás_ az Isten _fia_ mivel még _fogantatás_  _teljes_ vala _bölcsesség_  _hanem_  _hogy_ az naponként jobban _kitetszik_ az ö _isteni_  _cselekedet_ valamint _hogy_ az nap _bár_ mindenkor _egyeránsu_ világos légyen is _de_ midön fel _kel_  _hovatovább_  _feljebb_ megyen ánnál inkáb _ki_ mutattya nékünk világoságát az _írás_ arra akarja _ezzel_  _tanítani_ az _ifjú_  _hogy_ micsoda nagy _gond_  _kell_ lenni az _bölcsesség_ és az jó _erkölcs_ valo nevelkedésre és _hogy_ azt _elkerülhet_ az mit _sok_ látunk _hogy_ ugy tettzik mint _hacsak_ azért nönének az _esztendő_  _hogy_  _kisebbedik_ az ártatlanságban méltó az szánásra azt látni _hogy_ az _gyermek_ valamint nönek ugy is romlanak meg mint _hacsak_ azért nönének _hogy_ az rosz _erkölcs_ az _hazugság_  _tisztátalanság_  _kevélység_ és az _engedetlenség_ meg _tanul_ valamint sz agoston mondgya maga felöl 
  _Krisztus_  _gyermek_ igy követedé mesteredet azért let _gyermek_  _hogy_  _könnyű_  _követhet_ és az jó _erkölcs_  _foglal_ elsö _esztendő_ tepedig azokot el vesztegeted és az roszat _megtanul_ vessed szemeidet arra az szentséges példára és _megtekint_ mely igen _visszaél_  _ifjúság_  _tanul_ nevekedni az _jó_  _erkölcs_ valamint _illik_ az _Krisztus_  _tanítvány_ és _fia_ és _hogy_ azt _megtud_  _elöben_ adom azokot az _jóságos_  _cselekedet_ 


Második Rész
Az _isteni_  _félelem_ 

 _k_ Az jó _erkölcs_  _között_ mellyik _elsőbben_ szükségesebb 

 _f_ Az _isteni_  _félelem_ ez az _fundamentum_ az töb jó _erkölcs_ az _hív_ után ezt az _Szentírás_ az _bölcsesség_  _kezdet_  _hív_ ugyan ezt is _kell_  _elsőbben_ az _ifjú_  _oltani_ az _öreg_  _Tóbiás_ azt mondgya az _írás_  _hogy_ egy fia lévén az _isteni_  _félelem_  _tanít_ még _gyermekség_ és _hogy_ magát _ó_ minden vétektöl 
 

Ezen az _félelem_ nem _kell_ az szolgához _illendő_  _félelem_  _érteni_ az _ki_ is az _büntetés_  _fél_ és nem az vétektöl _hanem_ azt az _tisztelet_ valo _félelem_ az mellyel meg _gondolván_ az _isten_ nagyságát méltoságát szenttségit _hatalom_ és _igazság_ mindenek felet attol _kell_  _félni_  _hogy_  _harag_ ne _esik_ annak az nagy szent _hatalmas_ és _igaz_  _isten_ 

Ez _fia_ az az _isteni_  _félelem_ az mely az _bölcsesség_  _kezdet_ és az jó _erkölcs_  _fundamentum_ ugyan erre is _int_ tegedet ezt is _kell_  _előbbször_  _keresni_ azért _ekképpen_  _cselekedik_ 

Elöször az _isten_  _kér_ azt minden nap mondván néki _gyakran_  _teljes_ szivedböl _ó_ én _isten_  _olt_  _félelem_ az én szivemben _hogy_ az engemet meg tartoztatván tegedet _soha_ meg ne bánttsalak

Másodszor az Isten nagyságához legy nagy _tisztelet_ mindenkor ö _örökös_ ura mindeneknek _megfoghatatlan_ az _tökéletesség_ az méltoságban _bölcsesség_ szentségben _jóság_  _hatalom_ és _igazság_  _ő_ minden _teremt_ állatok _imád_  _őelőtte_ meg az angyalok is rettegnek minden az mi ez világon nagynak láttzik az _őelőtte_  _csak_ pór és mint _hogy_ mindeneket ö _teremt_ mindeneket el is ronthat egy szempillantásban nincsen _hasonlatos_  _tehozzád_ uram senki nagy vagy és nagy az _te_ neved az _te_  _hatalmasság_  _ki_ nem _fél_ tégedet _ó_ ! nemzeteknek _király_ 
 

Harmadszor mindenek felet attol _tart_  _hogy_ az _isten_ meg ne _bánt_  _ha_ valamit _cselekedik_  _elsőbben_ is azt nézed _ha_ az _isten_ aval meg nem bántotadé

Midön az _isten_  _beszél_ nagy _tisztelet_  _beszél_ és azon _igyekezik_  _hogy_ mások is _hasonló_  _beszél_  _előtte_ 


Harmadik Rész
Az _isteni_ szeretetről

 _k_ Az _isten_  _kell_  _hát_ egy szers mind _félni_ is szeretnem is 

 _f_ Nincsen _különben_ mert _ha_ az ö nagysága _bennünket_ arra _kötelez_  _hogy_  _ő_  _fél_ és _hozzá_ nagy _tisztelet_ legyünk az ö _jóság_ is arra _kötelez_  _hogy_  _ő_ szeresük nem is _kell_ ezt az _két_  _dolog_ egy mástol el választani az _félelem_ és az szeretetet valamint az _írás_ mondgya _hogy_ az urnak _félelem_  _kezdet_ az ö szeretetinek 
  _aki_  _félelem_ nincsen az _igaz_ nem mondathatik 
 és az _ki_ nem szereti az _halál_ marad 
 

Szeretni _kell_  _hát_ az _isten_  _édes_  _fia_  _hogy_ ne szeretnéd azt az _jóság_ az _ki_  _előbbször_ szeretet tégedet _de_ most _eleinte_ szeresed _ő_ most _kell_ azt _elkezdeni_ az mit egész _élet_ és az _örökkévaloság_  _kell_  _követni_ az Isten nem más vegre adot ez világra _hanem_  _hogy_ szeresed és _hogy_  _teremtő_ üsmervén _ő_  _megad_ azt ö néki az mivel _tartozik_ az munka az munkásnak az _teremt_ állat az ö _teremtő_ egy _gyermek_ az attyának az az szeretettel _hogy_ pedig arra inkáb _kötelez_ azért _betölt_ minden _kigondolható_  _jótétemény_ rendelvén arra téged _hogy_  _bír_ az ö _ország_ el vesztél volt _de_ ö meg váltot tégedet és azt az ö _fia_  _halál_ az _kereszténység_  _boldogság_  _hív_ meg világositot az _hit_ világával és meg szentelt _kegyelem_  _sokszor_ minek utánna _megbánt_ ö még is _kegyelem_ és _fia_  _köz_ vett téged és számtalan _sok_  _jótétemény_ mutatta _hozzá_  _ó_  _édes_  _gyermek_ leheté _hogy_ ne szeresed azt az _isten_ az _ki_ tégedet _oly_ igen szeret 

 _két_  _ok_  _kell_ az _isten_ szeretned az _egy_ azért az _jóság_ mellyel van _mihozzánk_  _kegyelmesség_ és _jótétemény_ az másik azért az _jóság_ az melyet _bír_ magában mert _feltesz_ egy lehetetlen _dolog_ és mondgyuk _hogy_  _ha_ az Isten mivelünk _soha_ semmi jót nem tett volna is _de_ még is meg órdemlené _hogy_  _örökkévaló_ szeretettel volnánk _hozzá_ azért az ö _örökös_  _jóság_ és meg számlalhatatlan _tökéletesség_ mellyet _bír_ magában és az mellyért veghetetlen szeretettel _tartozik_ néki mikoron pedig én azt mondom _hogy_ az _isten_  _kell_ szeretni mindenik szeretetröl _beszél_ és azt _ér_  _hogy_  _kell_  _ő_ szeretni az ö _jótétemény_ mellyeket _cselekedet_ velünk _de_  _mindazonáltal_  _nemcsak_ az _jótétemény_  _hanem_  _tiszta_ magáért mivel _ebben_ az _tiszta_ szeretetben áll az _ember_ és az angyaloknak az _örökkévaló_  _boldogság_ 

 _de_ arra vigyáz _fia_  _hogy_ az _isteni_ szeretet _igazán_ valo légyen annak _másféle_ szeretetnek _kell_ lenni mivel nem _elég_ az _isten_ ugy szeretni valamint az _teremt_ állatot _ő_ mindenek felet _kell_ szeretni szeresed az _te_ uradot _isten_  _teljes_ szivedböl ugy _hogy_ semmit ne szeres ö nála inkáb valamint _hogy_ nincsen is semmi ö nála nagyob és szeretetre méltób

Egy szoval az _isteni_ szeretet _abban_ áll _hogy_ az _isten_ mindennél _elébb_ valonak _tart_ az vilagi _jószág_ az _gyönyörűség_ az _becsület_  _barát_ és az _élet_ ugy _hogy_  _soha_ ezeket ne szeresed annak az szeretetnek ártalmára az mellyel _tartozik_ az _isten_ és _hogy_  _kész_ légy ezeket _ezer_ inkáb el veszteni _hogy_ sem veteni az ellen az _engedelmesség_ ellen az mellyel _tartozik_ néki _ebben_ áll _tehát_ az _isteni_ szeretet _hogy_  _ő_ mindennél _elébb_ valonak _tart_ 

Oh _édes_  _gyermek_ munkalkodni _kell_  _tehát_  _hogy_ ezt az _drága_ szeretetet el nyerhesed és _hogy_ magadot _abban_ meg ne csallyad mint azok az kik az szinel valo szeretetet az _igazán_ valo _hely_ veszik _ihol_ az _fő_  _cselekedet_ mellyek _által_ meg üsmérheted _ha_  _igazán_ szeretedé az _isten_ :

1 _fél_  _és_ utállyad mindenek felet az vétket azért _hogy_ az az _isten_ nem tettzik és _hogy_  _ellenkezik_ az az ö _jóság_  _feltesz_ magadban _gyakorta_  _hogy_ azt _több_ nem _cselekedik_ 

2 _kerül_ az mennyiben lehet az _bocsánandó_ vétket peccatum veniale mivel ez sem tettzik az _isten_ és noha el nem ólttya is szeretit _benne_  _de_ azt _meggyengít_ és _idő_ az _halálos_ vétekben _ejthet_ 

3 Munkálkodgyál azon _hogy_ meg nyerhessed azokot az jó _erkölcs_ az mellyeket az Isten _kíván_  _tetőlled_ az szeretetnek pedíg az az _természet_  _hogy_  _kíván_ annak _tetszeni_ az kit szeret _ha_ az _isten_ szereted _édes_  _gyermek_  _nemcsak_ azon _igyekezik_  _hogy_ az ö _kegyelem_ maradgy az _bűn_  _eltávoztatás_  _hanem_ még azokot az _jó_  _erkölcs_ is _követ_ az mellyeket _gondol_  _hogy_ ö néki _inkább_  _tetszik_ 

4 Mindenek felet _tesz_  _gyakorta_ mind szájal mind szivböl szereteteti _cselekedet_ és _kíván_  _hogy_ az _isten_  _érdem_  _szerint_ szeresék és szolgállyák szomorkodgyál azon midön látod _hogy_  _ő_  _megbánt_ azt pedig meg ne _enged_ az mennyiben _tőle_ lehet az _isteni_ szeretetre vezess másokot mind _beszéd_ mind _példaadás_ 

Mind ezeket most _idő_  _ifjúkor_  _cselekedik_  _kezd_ szeretni azt az kit _örökké_  _kell_ szeretned _kér_  _gyakorta_ azt az _kegyelem_  _hogy_ ugy szeresed az mint _kívántatik_ és minden nap mond el szivedböl ezeket az szép szavait _Dávid_  _kicsoda_ volna nékem mennyekben _te_ náladnál töb és _te_ náladnál _egyéb_ nem _gyönyörködik_ ez _föld_ én _örökség_  _te_ vagy Isten _mindörökké_ 
 


negyedik Rész
Az attyákhoz valo szeretetröll

 _k_ Az Isten elöt _kedves_  _dolog_ cselekszünké mikor az szüléinket szerettyük 

 _f_  _fia_ igen _kedves_  _dolog_ mert az _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az _ki_  _fél_ az urat _tisztel_ az attyát és mint urainak szolgál azoknak kik szülték _ő_ 
  _ha_ szivedböl _fél_ az urat attyáidot is _becsül_ és azokot is _ki_  _gondviselés_ alat vagy mert ezt ö parancsollya _hogy_  _tisztel_ apádot és anyádot _ha_ öket nem _becsül_  _jel_  _hogy_ az _isten_ nem _fél_ és nem szereted

Mivel nincsen ót _isteni_  _félelem_ az _meghal_ vetik az illyen szent _dolog_ az melyre az _természet_ vonszon és az mellyet az Isten nagy _kötelesség_ alat parancsol nincsen is nagyob _fenyegetés_ mint az mellyel _fenyeget_ az _gyermek_ kik ez ellen vétenek az _ki_ meg szomorittya az attyát és _elidegenít_ az annyát az _gyalázatos_ 
 

az _ki_ az ö attyát vagy annyát meg átkoza annak _eloltatik_ szövétneke az setétcségnek _homályosság_ 
 az _ki_  _megcsúfol_ attyát avagy meg utállya annyának _tanítás_ szemét _ki_ vállyák az völgynek _holló_ avagy _megeszik_  _ő_ az _keselyű_  _fia_ 
 ollyan mint az _káromló_ valaki _elhagy_ az ö apját és mint az urtol meg átkoztatot az _ki_  _harag_  _ingerel_ az ö annyát 
 _ó_ adná Isten ! _hogy_ ezek az _fenyegetés_ volnának _beoltva_ az _gyermek_ szivekben

Az _ótestamentum_ micsoda _kemény_  _törvény_ adot vala _ki_ az Isten az rosz _fi_ ellen egészen _elöben_ adom

Mikor valakinek _gonosz_  _erkölcsű_ és _engedetlen_ fia vagyon az _ki_ az ö attya és annya szovának nem _enged_ és _megdorgálván_ nem _enged_ nékiek _akkor_  _megfogván_ azt az ö attya és az ö annya vigyék _ő_ az városnak véneihez az ö _lakóhely_  _kapu_ és annak az városnak véneinek ezt mondgyák az mi _fiú_  _gonosz_  _erkölcsű_ és _ellene_ rugódozó nem _engedelmes_ az mi szonknak _tobzódó_ és részeges akkor annak az városnak minden _ember_  _kő_  _megkövez_ azt és meg _hall_ és illyen modon _kitisztít_ az _gonosz_  _teközüled_  _hogy_ egész _Izrael_ népe _meghall_ és meg rémüllyön 
 

Látod _fia_ micsoda _kemény_  _törvény_ adot vala az Isten az rosz _fi_ ellen az _újtestamentum_ is nem _kell_ aláb valo képpen _félni_ az ö _harag_ és _bosszúállás_  _holott_ minden nap láttyuk _büntetés_ láthato képen az rosz _ifjú_ rend _szerint_ pedig ezen az világon szokta _megbüntetni_ ezt az vétket mivel nincsen ollyan rosz _fiú_  _aki_ valamely _büntetés_ az _isten_ ne szállyon

Hadgyuk ezt az _félelem_ az ollyan _gonosz_  _erkölcsű_ elméknek _aki_ nem lehet más képen _helyrehozni_ az magok _hivatal_  _te_ pedig _fia_ mint _hogy_  _teljes_ szivedböl az _isten_ akarod szolgálni nem szükségesek néked ezek az _fenyegetés_  _de_  _hogy_ magaddal jobban _elhitethet_ mely nagy _tisztelet_  _tartozik_ lenni szüléidhez _hallgat_ mit mond _eziránt_ az 
 apostol _ti_ magzatok _engedelmes_ legyetek az urban az _ti_ szüléiteknek mert ez az _igaz_  _ti_ magzatok _engedelmes_ legyetek az _ti_ szüléiteknek mindenekben mert ez az urnak _kedves_ 
 

 _tisztel_  _tehát_  _fia_ szüléidet meg _gondolván_ 1 _hogy_ az _igazságos_ 2 _hogy_ az Isten azt akarja az ö akarattyához _kell_ pedig szabnunk minden _cselekedet_ 

Az attyáidhoz valo _becsület_ négy _dolog_  _foglal_ magában _tisztelet_ szeretetet _engedelmesség_ és _hozzá_ segittségel valo lételt

1 légy nagy _tisztelet_  _hozzá_ mivel töllök vetted az _élet_ Isten után öket meg ne vessed akár mely _ok_ légyen is arra se _belső_ valamely _gondolat_ se _külső_  _beszéd_ vagy valami mas _kis_  _cselekedet_ végyed _tisztelet_ töllök _oktatás_  _intés_ azt mondgya az _bölcs_  _hallgat_ szerelmes _fia_ az _te_ attyádnak _bölcsesség_ és az _te_ anyádnak _oktatás_ el ne _hagy_ 
 

2 Nagy szeretettel légy _hozzá_ valamint az _bölcs_ mondgya _tisztel_  _teljes_ szivedböl az _te_ attyádot és anyádnak _fájdalom_ el ne felejttsed meg _emlékezik_ arrol _hogy_  _te_ azoktol születtettél 
 _de_ arra vigyáz _hogy_ ennek az szeretetnek nem _kell_  _csak_  _természet_  _szerint_ valo szeretetnek lenni _hanem_ Isten szerent legyen _hogy_ pedíg aképpen legyen szeresed öket azért mert az Isten akarja azt _de_  _főképpen_ az ö lelki _java_ szeresed és azokban szolgály nékik _imádság_ és más _egyéb_ jó _cselekedet_ 

3 Légy _engedelmes_ az ö parancsolattyoknak és serénységel _követ_ akarattyokot _de_ ugy _engedelmeskedik_ valamint szent pál mondgya az az az urban _in_Domino_ mert az Isten azt akarja ö is parancsol néked ö általlok mint _hogy_ az Isten parancsollya neked _hogy_ nékik _engedelmeskedik_  _ha_ azt végben viszed az ö akarattyát _követ_  _ki_ veszem azt _hogy_  _ha_ neked ollyat parancsolnának az _ki_ az Isten _tisztelet_ ellen volna vagy az magad _java_ ellen _ebben_ az _két_  _dolog_ nem _tartozik_ nékik _engedelmeskedni_  _de_  _mindazonáltal_  _jól_ meg _kell_ azt visgálni és _okos_  _ember_  _tanács_  _kérni_  _hogy_ meg ne csallyad magadot az magad _ítélet_ az mint az _megtörténhet_ik_ 

4 Segittségel légy _hozzá_ szükségekben _betegség_ szegénységekben _öregség_ egy szoval minden testi és lelki szükségekben ollyan vétek _elhagyni_ öket ezekben az állapotokban az mely _bosszúállás_  _kér_ az _isten_ 

 _fia_  _hogy_ mindenkor az _te_  _hivatal_ rendiben lehess az _te_ szüléidhez szemed elöt legyen mindenkor ez az _két_  _ellenkező_ példa _tekint_  _Absolon_ az _ki_ is mindenben _általhágván_ az attyához valo _hivatal_ az nyomorultul valo _halál_ vevé el _büntetés_ az másikában _tekint_  _nemcsak_  _ember_  _hanem_ az Isten _fia_ példáját az _ki_ is _ember_  _test_ vévén magára _ember_ lön válttságunkért _de_ még is _engedelmes_ vala az ö szentséges anyához és szent _Joseph_ noha örökos ura ö mindeneknek _de_ példát akara adni az _fi_  _hogy_ micsoda _tisztelet_ lennének szülejekhez és _hogy_ meg mutasa micsoda vétkes és méltatlan _dolog_ legyen egy nyomorult _ember_ nem _engedelmeskedni_ azoknak _aki_ az _élet_ vette minek utánna az menynek _föld_  _isten_  _megalázván_ magát _engedelmes_ vala _az_  _aki_ akart születni


 _ötödik_ Resz
Hogy még _ki_  _kell_ másokot is _becsülni_ 
az _ifjú_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ még _tisztelet_  _kell_ lennem 

 _f_  _fia_ az attyádon és az anyádon _kívül_ vannak még _aki_  _kiváltképpen_ valo _tisztelet_  _kell_ lenned

1 _tisztelni_  _kell_ azokot kik _őhelyettük_ vannak ugy mint _tutor_ azokot _aki_ vagy _bízattatva_ az _te_  _báty_ 

2 Az _te_ mestereidet _aki_  _gond_ van _oktatás_ annál is inkáb _kell_  _becsülni_ ezeket _hogy_ atyád _hely_ vannak ezektöl ollyan jót vész mely az világi jót _meghalad_ és az micsoda _tisztelet_  _tartozik_ lenni szüleidhez _hasonló_  _tartozik_ mestereidnek

3 _tisztel_ lelki atyádot mint pasztorodot és mind azokot kik az jó _erkölcs_ uttyára _tanít_ legyenek elmedben mindenkor szent pálnak ezek az szép szavai _enged_ az _tielőttetek_  _járó_ mert vigyáznak ök az _ti_ lelkeitekért ugy mint szám adok 
 


 4 légy nagy _tisztelet_ az papokhoz valamint az _Szentírás_ parancsollya az _öregember_ mivel _ha_ az _isten_  _tisztel_ azokot is _tisztel_ kik _ő_ szolgállyák és mind azokot kik nagy rendekben vannak az _fejedelem_ az törvény szolgaltatokot mind ezeket szeretni is _kell_  _hozzá_ lenni _engedelmesség_ és _hűség_ mert ezek az Isten _helytartó_ az _föld_  _hogy_  _igazgat_ és _igazság_ szolgáltassanak az ö népinek


Hatodik Rész
Az _oktattatás_ szeretetiröll

 _fia_ ez az _egy_ elsö és _nagy_ jó _erkölcs_ az _ifjú_  _hogy_ szerese midön _oktat_ mivel nem lévén arra _elégséges_  _hogy_ magát _taníthat_ szükséges _hogy_ más _értelmes_ vezese _ő_ 

 _k_ Micsoda az _tanulás_ szereteti 

 _f_ Az ollyan jó _erkölcs_ az melly szereteti _kerestet_ és _cselekedtet_ veled az jó _tanítás_  _intés_ és _tanács_  _ó_ mely szép _erkölcs_ ez _fia_ ezt az _ifjúság_  _ékesség_ lehetne _hívni_ mivel az mely elme az _tanulás_ szereti az minden jót bé veszen midön az Isten meg _enged_ salamonnak _hogy_  _kér_ tölle mindent és meg adná ö azon _kér_  _hogy_  _ad_ uram szolgádnak _értelmes_ szivet _követ_  _fia_  _hát_ ezt az _fejedelem_  _keres_ az _értelmes_ elmét _kér_ azt az _isten_ és magad is munkálkodgyál annak _elérés_ erröl _több_ nem mondok nézed mit mondottam erröl az 3 szakasznak 3 részében


Hetedik Rész
Az _engedelmesség_ 

 _fia_ ez az jó _erkölcs_  _nemcsak_ szükséges az _ifjú_  _de_ még mint egy _az_ az _idő_ is _tartozik_ mert az _engedetlen_  _fiú_ ollyan mint valamely _csodaállat_ 

szeresed _hát_  _fia_ ezt az jó _erkölcs_ mert ez igen szükséges _hogy_ jó erkölcsii lehes _élet_ minden napjaiban _engedelmeskedik_ alázatosan és _örömest_ szüléidnek és mind azoknak _ki_ alatta vagy

Azt mondám _hogy_ alázatoságal és _öröm_  _engedelmeskedik_ mert nem _elég_  _csak_  _engedelmeskedni_  _hanem_  _jól_ is _kell_  _engedelmeskedni_ az _kedvetlen_  _erő_  _félelem_ valo _engedelmesség_ szolgát _illik_ az illyennek semmi _érdem_ nincsen

Az _igazán_ valo _engedelmesség_ attol származik _hogy_ meg üsmérvén az magunk _hivatal_  _kíván_ az _isten_  _tetszeni_  _engedelmesség_ 

Ekképpen _kell_  _hát_  _engedelmes_ lenni _ha_ azt akarod _hogy_  _engedelmesség_  _hasznos_ és _kedves_ légyen _isten_ igy _cselekedvén_ el _hagy_ az magad akarattyát az mely sokaknak veszedelmet _okoz_  _édes_  _fia_  _ha_  _engedelmes_ lészesz meg látod még micsoda _győzedelem_ vész az _te_ leg veszedelmeseb _ellenség_ az mely nem más _hanem_ az magad akarattya még meg üsméred micsoda nagy _hasznos_ ez az _erkölcs_ és _érte_  _dicsérni_ fogod egész _élet_ az _isten_ 


nyolczadik Rész
Az _tisztaság_ 

Ez ollyan jó _erkölcs_ mely _teljesség_  _kerül_ az testi _gyönyörűség_ az rosz _gondolat_ és az _tisztátalan_  _kívánság_  _megfojt_ mivel ezek nem _tetszik_ az _isten_ 

Az _tisztaság_ szükséges minden _ember_  _de_  _inkább_ az _ifjú_ mert ök _hajlandó_ lévén az testi _gyönyörűség_ azért nagyob szükségek van erre az jó _erkölcs_  _ó_ adná Isten _fia_  _hogy_ meg üsmérhetnéd szépségit ennek az jó _erkölcs_ micsoda _ékesség_ és _haszon_ vagyon

Hogy _ha_ az _tisztaság_  _hasonló_ tészi az _ember_ az angyalokhoz az mint az szent attyák mondgyák _követvén_  _oly_ romlando _test_ az _tisztaság_ öket ez _inkább_ az _ifjú_ tettzik meg mert ökk még nem annyira lévén el merülve az _bűn_ az ö _tisztaság_ jobban _hasonlít_ azoknak az mennyei lelkeknek _tisztaság_ 

Hogy _ha_ az _tisztaság_ vagyon valamely része az martirumságnak _dicsőség_ valamint sz _Hieronimus_ mondgya 
 azért _hogy_  _ebben_ is _kemény_ szenvedéseket _kell_ szenvedni ez az _dicsőség_  _inkább_ azokot az _ifjú_  _illet_ kik meg _tart_ az _tisztaság_ mert ez ellen az _kísért_ ellen valo _harcolás_ nagyobak és _gyakorlatos_ mint sem _másféle_ ellen 
 erre valo nézve mondgya sz _Bernard_  _hogy_ az _vérontás_  _kívül_ még _háromféle_ martirumság vagyon az _bőség_ valo mértekleteség valamint _Dávid_ és _jobb_  _cselekedet_ az szegénységben valo _adakozás_ valamint _Tóbiás_ és az _özvegyasszony_  _cselekedet_ és az _Joseph_  _ifjúság_ valo _tisztaság_  _Egyiptom_ 
 

Egy szoval _fia_ az _ifjú_  _találtatik_ ez az szép _dicséret_ mellyet adnak az szent attyák az _tisztaság_ mondván _hogy_ az _tisztaság_ virágja az jó szokásnak _tisztelet_ az _test_  _fundamentum_ az szentségnek és _jel_ az töb mas jó _erkölcs_ 
 mert az _bizonyos_  _hogy_ egy _ifjú_ az _tisztaság_ igen nagy _fundamentum_ az jó _erkölcs_ minden jót is várhatni egy _tiszta_  _életű_  _ifjú_ mivel az _isten_ lelke nem lakhatik az _tisztátalan_ szivben _hanem_ az _tiszta_ lelkekben lakik azokot _betöltvén_  _kegyelem_ 

Rufinus azt mondgya náziánus sz _Gergely_ felöl _hogy_  _ifjúkor_ egy látása vala az melyben _két_ igen szép leány _megjelenik_ néki és az mint _elfordít_ rolok szemeit az leányok mondák néki _ifjú_  _te_  _jól_ üsmérsz _bennünket_ az _egyik_  _közüle_  _bölcsesség_  _hív_ az másikát _tisztaság_ mi téged _jön_ látogatni mert mi nékünk _kedves_  _lakóhely_  _készít_ lelkedben

Látodé _fia_  _hogy_ az _tisztaság_ meg válhatatlan az _bölcsesség_  _kegyelem_ is nyer az _isten_  _az_  kik néki adgyák magokot

Munkalkodgyál _hát_ azért az szép és jó _erkölcs_ mivel ez _ékesség_ és _boldogság_  _ifjúság_ ez ellen pedig véthetz _sok_ féle képen _gondolat_  _kívánság_  _beszéd_ és _cselekedet_ és _ha_  _tiszta_ akarsz lenni ne _csak_  _cselekedet_ légy _hanem_ még _gondolat_  _beszéd_ és _kis_ is vigyáz _hogy_ azt meg ne sérttsed


 _kilencedik_ Rész
Az szemérmetességről

Valamint _hogy_ az _fa_ az _gyümölcs_ együt levelet is _hoz_ azoknak _megoltalmazás_ az rut _idő_  _hasonló_ az _isteni_ szeretet az lélekben _tévén_ az _tisztaság_  _abban_  _hoz_ szemérmeteséget _hogy_  _megoltalmaz_ azt mindentöl az mi annak árthatna lehetetlen is az _tisztaság_ szemérmeteség nélkül lenni

Az _tisztaság_ utállya az _tisztátalan_  _gondolat_ és _kívánság_ az szemérmeteség pedig el távoztattya mind azokot _külső_ ugymint az _tisztátalan_  _beszéd_  _tekintés_  _csók_ és mind azokot az mi az _tisztaság_  _megbánthat_  _holott_ az szemérmeteség ollyan jó _erkölcs_  _hogy_ nem szenvedheti se magában se másban mind ezeket szégyen nélkül

Mert valamint sz _Bernard_ mondgya _hogy_  _bár_ minden _ember_ szükséges légyen is ez az jó _erkölcs_  _de_  _mindazonáltal_ ez nagyob _fényesség_ tettzik meg az _ifjú_ micsoda _kedves_ az szemérmetes _ifjú_ micsoda szép és _gazdag_  _ékesség_  _élet_ az _ifjú_ és az _orca_ az szemérmeteség micsoda _bizonyos_  _jel_ ez az jó reménségnek az _gyermek_ és az _jól_ neveltetet elmének ez szövétneke az _tisztaság_ az mely világosit _hogy_ semmi _tisztátalan_ bé ne mennyen az elmében és el üzi az vétket az lelkekböl meg is _tart_ az _tisztaság_ az lelki üsméretnek ez az _dicsőség_ és az _becsület_  _megőrző_ 
 

Evel az jó _erkölcs_  _ellenkezik_ az _furcsaság_ és az _arcátlanság_ ez ollyan utálatos az _ifjú_ elmében valamicsoda _kedves_  _abban_ az szemérmeteség _igyekezik_  _hát_  _fia_ szert _tenni_ erre az jó _erkölcs_  _csak_ aval meg ne _elégedik_  _hogy_ az _tisztátalanság_  _elkerül_  _hanem_ mind azokot is az mik _kis_ is meg sérthetnék az _tisztaság_ 


 _tizedik_ Resz
Az _beszéd_ valo szemérmeteségröl

Ez _fia_ igen szukséges _főképpen_ az _ifjú_  _hogy_ okoson _tud_  _beszélni_ valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_ az _bölcs_  _ember_ az _beszéd_ üsmerik meg az _bölcs_ valo _beszéd_  _két_  _dolog_ áll 1 _hogy_ ne mondgy _soha_ semmi roszat vagy _helytelen_ 2 _hogy_ jót mondgy és _helyes_ az az az mikor _kívántatik_ és az mint _kívántatik_ 

1 _fia_ ne mondgy _soha_ semmi _tisztátalan_ vagy _illetlen_ szót szent pal _tilt_ az _keresztény_ az _tisztátalan_  _beszéd_ 
 annál is inkáb nem _kell_  _beszélni_  _gyönyörködtetés_ vagy is _botránkoztatás_  _felebarát_ az _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az _ki_ szol _hamisság_ el nem titkoltatik és el nem távoztattya az _ítélet_ melyben _megbüntettetik_ 
 

 _kerül_  _tehát_ mint az mirigyet az _tisztátalan_  _beszélgetés_ mert valojában meg ronttyák az _tisztaság_ és az jó szokást és _sok_ véghetetlen vétket _okoz_ azokban az kik _beszél_ és az kik _hallgat_  _kerül_ az _kétszínű_  _beszéd_ is _aki_  _kétféle_  _értelem_ vagyon mert azok is rosz _gondolat_ adhatnak egy szoval _elkerül_ az _ocsmány_ szokot szitkokot _ha_ ez nem _illik_ az leg nyomorultabhoz is _hát_  _hozzá_  _hogy_  _illik_ 

2 Mikor másokal _beszélget_ ne légy _hirtelen_ az szollásban _hanem_  _elsőbben_  _hallgat_ másokot minek elötte _beszél_ mivel ollyan elmék vannak az kik mindenkor _első_ az _beszéd_ és utolsok az _hallgatás_ mindenben _beleszól_ másokal az _beszéd_ félben _hagyat_ ollyan _dolog_  _beszél_  _aki_ nem _tud_ ez az rosz maga _meggondolatlan_  _hebehurgya_ elmenek az _jel_ és némelykor az _kevélység_ is vagyon valamint az _bölcs_ mondgya láttálé _dolog_ és _beszéd_  _hirtelenkedő_  _ember_  az _bolond_ felöl töb reménség vagyon _hogy_ nem mint az illyen felöl 
  _hogy_ pedig jó rendel légyen _beszéd_ ezeket _követ_ 

1 _kevés_  _beszél_ és másokot igen _hallgat_ az nagy _jel_ az _okos_ elmének mikor másokot _hallgat_ és _kevés_  _beszél_ az _írás_ azt mondgya _hogy_ az _ki_ meg _tartóztat_  _beszéd_ az _okos_  _ember_ az _hallgatás_ pedig _jel_ az _bölcsesség_ mert még az _bolond_ is mikor _hallgat_  _bölcs_ itéltetik 
 nem azt az _hallgatás_  _ér_ az mely az _gondolkozás_ az _tompa_ elmétöl vagy az szomoruságtol vagyon _hanem_ az _helyes_ valo _hallgatás_ : ugy _hogy_  _hallgatván_ másokot _helyes_  _felel_ 

2 Az _beszélgetés_ midön valaki _beszél_  _három_  _dolog_ vigyáz

1 _hogy_  _addig_ ne szóly az még meg nem halgattad mit mondanak 2 _hogy_ az _beszéd_ félben ne _hagyat_ 3 _hogy_ ollyan _dolog_ ne szolly az mellyet nem _tud_ 

Ezt az _három_  _dolog_ az _bölcs_ adgya _elöben_ minek elötte meg nem halgatod ne _felel_ másnak _beszéd_  _közibe_ ne szolly minek elötte szolnál _tanul_ 
 az _ki_  _felel_ valamit mig meg nem _hall_ az _bolondság_ ö néki és _gyalázatos_ 
 

3 Mikoron pedig magadnál _elébb_ valokal vagy _eziránt_ azt mondgya az _bölcs_  _ifjú_  _akkor_ szoly mikor szükség szolnod summában _foglal_  _beszéd_  _sok_  _dolog_ ugy viseld magadot mint _ha_  _tudatlan_ volnál mint az _értelmes_  _ember_ az _ki_  _mindazonáltal_  _hallgat_ 
 

Az _te_  _hallgatás_ ne _képmutatás_ légyen _hanem_  _hogy_  _hallgathat_ másokot és töllök _tanulhat_ 


Tizen egyedik Rész
Az rosz nyelvröl és az _esküvés_ 

Az rosz _beszéd_  _kívül_ vagyon még ollyan rosz _erkölcs_  _hogy_  _illik_ az _keresztényi_ szemérmeteséghez azt _teljesség_  _elhagyni_ 

Igen rut _szokás_  _főképpen_ egy _ifjú_  _ha_  _esküvő_ nem szolván az ollyan _esküvés_ mellynek szükség képen meg _kell_ lenni _hanem_ az ollyanról mely _oly_  _közönséges_ az _keresztény_  _között_ és az melyben fel veszik az _isten_ szent nevit _hiába_  _kis_  _harag_ is némellykor semmiért azt pedig _csak_  _abból_ az utálatos szokásbol _holott_  _ennél_ az véteknél veszedelmeseb szokást nem lehet venni

Elöször Az _isten_ meg vetik _oly_  _kevés_  _becsülvén_ az ö szent nevit az kit minden _teremt_ állatok _imád_ és az kinek szenttsége elöt az angyalok rettegnek ezt pedig az parancsolat ellen _cselekedik_ az _te_ uradnak _isten_ nevit _hiába_ fel ne vegyed

2 Nagyon meg bántod az _Krisztus_  _Jézus_ lévén _oly_  _illetlen_ az ö szent _halál_ és _drága_ szent vérihez mellyet _érte_  _kiont_ ez az _megbántás_ szintén ollyan nagy mint az mellyet vet azoktol az kik _ostoroz_ sz agoston mondgya _hogy_ az sidok _ostor_  _megostoroztatik_ mostanában pediglen az rosz _keresztény_  _káromlás_ 
 

Ez az rosz _erkölcs_ igen _sok_ vétekre vezet mivel nincsen ollyan vétek az _ki_ ugy meg szaporodgyék mint az _esküvés_  _ha_ azt _szokás_ veszik az _isten_ átka is az _káromkodó_ szál az _bölcs_ is azt mondgya _hogy_ az _ki_ sokat _esküszik_  _megtöltetik_  _hamisság_ és az Isten _bosszúállás_ attol el nem tavozik 
 

4 Ezt az rosz _erkölcs_ nehéz lesz _elhagyni_  _hogy_  _hacsak_ egy _kevéssé_ meg gyükerezhetik az után az jobban nevekedik _idő_ és végtire _ki_ nem lehet irtani az mint azt láttyuk _sok_ 

Egy szoval ez _ördögi_ vétek az _ki_ is _csak_ azon _igyekezik_  _hogy_ meg _bánt_ az _isten_ szent nevit az pedig _irtóztató_  _dolog_  _hogy_ az _keresztény_  _aki_ ugy _kell_  _dicsérni_ az _isten_ ez _föld_ valamint _ő_  _dicsér_ az angyalok az _ég_ még is ollyan _káromlás_ szolnak mint az mellyeket szolnak az _ördög_ ö ellene pokolban

 _ó_  _édes_  _fia_  _kerül_ ezt az utálatos vétket az mely _ocsmány_ mind az Isten mind az emberek elöt noha mindenekben _gyűlölséges_ légyen is _de_ az _ifjú_  _inkább_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ az _ótestamentum_  _megkövez_ az _káromló_ 
 és szent pal _két_  _keresztény_ az _ördög_  _hatalom_ alá adot ezen vetekért _hogy_ meg _tanul_  _hogy_ nem _kell_  _káromkodni_ 
 szent _Gergely_ mondgya _hogy_ egy _ifjú_ igen meg szokván _káromlani_ az Isten nevit _tűrhetetlenség_ ugy _történik_  _hogy_  _halálos_  _betegség_  _esik_ az _ördög_ meg szállák és az apja _kar_ meg ölék az _ki_ is nagyon valo _kedvezés_ meg nem _int_ fiát 
 

 _jobb_  _orvosság_ ez ellen az vétek ellen az _hogy_ el _kell_ azt _kerülni_ az mi azt _okozhat_ ugy mint az _harag_ az _játék_ az rosz _társaság_ és mind azt az mit magadban meg üsmérheted _hogy_  _esküvés_  _indíthat_ és mindenek felet _mihelyt_  _ebben_ az vétekben _esik_ mindgyárt _megbüntet_ magadot azért _ad_ alamisnát mondgy el valamely soltárt vagy valamely _böjt_  _feltesz_  _elkerül_ minden féle szitkot és _esküvés_ mert ez az _keresztényi_ nével _ellenkezik_ és _hallgat_ mit mond üdvezitönk én pediglen azt mondom néktek _hogy_ ne _esküszik_ semmi képpen _hanem_ az _ti_  _beszéd_ légyen ugy ugy nem nem ennek _felette_ valami _esik_ az _gonosz_ vagyon


Az _emberszólás_ 

Ez az nagy vétek az nyelvtöl vagyon ezt pedig _kerülni_  _de_ még utálnod is _kell_ 

Az _emberszólás_ az mikor valakire ollyan vétket _fog_ az mellyet nem _cselekedet_ vagy pediglen ollyan vétkit nyilatkoztattyuk _ki_ az mely titokban vagyon mivel _felebarát_  _ha_  _ki_ nyilatkoztattyuk valamely titokban valo vétkit aval néki nagy _kisebbség_  _cselekedik_ 

Az _emberszólás_ némelykor az _hamisság_ vagyon az _irigység_  _bosszúállás_  _gyűlölség_ némelykor az elmének _gyengeség_ az _ki_ is _könnyű_  _ki_ mondgya másnak _fogyatkozás_ ez igen _közönséges_ az _ifjú_ 

 _kerül_  _fia_ ezt az vétket mert ez nem _illik_ az nemes vérhez se az _kereszténység_ és mind Isten elöt s mind emberek elöt utálatos

Az mások _fogyatkozás_  _könnyű_  _ki_ ne beszéllyed _hanem_  _megtart_ azt szivedben és kine mondgyad mivel az _bölcs_ azt mondgya _hogy_  _ha_  _hall_ valamit az _te_  _felebarát_ ellen _megfojt_ azt magadban: 
 azért _hogy_ továb ne mennyen vigyáz _tehát_ az más _becsület_ mert _tud_ az néki _drága_ valamint _kíván_  _hogy_ ö is vigyázon az _tied_ 

 _de_ arra reá _kell_ vigyázni _hogy_ az nem _emberszólás_ az más vétkit _ki_ nyilatkoztatni _hogy_ az _java_ légyen vagy _hogy_ másnak ne arttson _csak_ az _hogy_ ollyan _értelmes_  _ember_  _kell_ meg mondani az _ki_ arrol _tehet_ söt még az _felebaráti_ szeretet viszen arra és _gyakorta_ lelki üsméret _szerint_ is _tartozik_ aval mivel azt _elmulatni_ az illyen állapotban vétkesé _tesz_ magunkot Isten elöt az masok vétkiért


Az veszekedésröl

 _fia_  _kerül_ az veszekedést mivel _sok_ roszat _okoz_ és _ha_ valaki _veszekedni_ akar veled ne _felel_ neki szitokal se _fenyegetés_ mert az nem _illik_ az nemes vérhez szemre valo _hányás_ szemre valo _hányás_ szitkot szitokért adni ollyan mint _ha_ az ruhádon valo pecsétet _tinta_ akarnád _ki_ mosni az _kereszténység_  _nemcsak_ azt _tilt_  _hogy_ valakit meg szigy _hanem_ még azt is _hogy_ viszá adgyad mikor szidnak _ilyenformán_  _tanít_ sz pál 
  _hogy_ áldgyad azokot kik téged üldöznek áld meg öket és meg ne átkozad senkinek roszért roszal ne _fizet_  _bosszú_ ne álly _hanem_  _elhagy_ mulni _harag_ ne _had_ magadot _meggyőzetni_ az rosztól _hanem_  _meggyőz_ az roszat az jó _által_ 

Ez igen nehéz azt _felelhet_ erre az valo _fia_ ugyan azért is _kell_ ezt most _idő_  _követni_ ezek az letzkék igen nehezek azoknak kik még _ifjúság_ nem _oktattatik_ erre _és_ az kik _csak_ az _természet_  _folyás_  _szerint_  _tanul_  _élni_  _de_  _könnyű_ azoknak kik _idő_ akarják _megtanulni_ az Isten akarattyában _járni_ és az kik az _Krisztus_  _Jézus_  _szerint_ akarnak _élni_  _követvén_ példáját és _cselekedvén_ parancsolattyát valamint egy _keresztény_  _illik_ más képpen _csak_ nével vagy _keresztény_ és nem _igazság_ 


Az _szóhordás_ 

Vigyáz _fia_ még erre az vétekre mert ez is nagy _fogyatkozás_ az nyelvnek az _ifjú_ pedig _közönséges_ mivel az _szóhordás_  _sok_  _ízetlenség_ és veszekedést _okoz_  _sokszor_ arra nem is vigyáznak _hogy_ micsoda rosz _következik_  _abból_  _gyakorta_ azért is _cselekedik_  _hogy_  _abból_ rosz származék

Sokal nagyob ez az vétek mint sem _gondol_ mivel _sok_ vétkeknek _ok_ és mind azoknak az roszaknak mellyek az veszekedést _követ_ az _bölcs_ azt mondgya _hogy_  _hat_  _dolog_  _gyűlöl_ az ur az _hetedik_ utálatos az ö lelkének az _ki_  _háborúság_ szerez az attyafiak _között_ 
 

És meg másut azt mondgya az _fondorló_ és _kétnyelvű_  _gyűlöl_ mert _sok_  _békesség_ lévöket el vesztettenek az _bűnös_  _ember_  _barát_  _megháborít_ és az _békességes_  _közé_ patvart _bocsát_ 
 

 _fia_ valamint _hogy_ az _egyesség_ és az _békesség_ az _isten_  _jön_  _hasonló_ az veszekedés és az _egyenetlenség_ az _ördög_ vagyon azért mondgya az Isten fia _hogy_ az _békességes_ az Isten _fia_ azok pedig kik azt _felháborít_ mondgya szent _Gergely_ az sátáné 
 

 _kerül_  _hát_  _fia_ ezt az vétket mert igen nagy az _isten_ és az _ember_ utálatos vigyáz _beszéd_ és semmit ollyat ne mondgy mely veszekedést _indíthat_ mások _között_ 

 _fia_  _eziránt_ egy szép példát _olvas_ egy püspökröl _aki_ is egy _hízelkedő_  _szóhordó_  _hogy_ mene mondá néki uram illyen _ember_ ezeket az roszakot _beszél_  _felőle_ az püspök azt _végighallgatván_ mondá az _szóhordó_ hallodé most látom én _hogy_ az az _ember_ az _ki_ ugy _beszél_  _felőle_ nékem jó _barát_ mert az mi _fogyatkozás_ lát _benne_ meg mondgya _de_  _ha_ még jobban üsmerne töb _fogyatkozás_ is _tapasztalhat_  _benne_ az _szóhordó_  _hallván_ ezt az váratlan _felelet_  _csak_ el pirula és _többé_ viszá nem _tér_  _szóhordás_ 


Az _hazugság_ 

 _fia_ még erröl is _kell_ szolnom mert az _hazugság_ nem utolso _fogyatkozás_ az nyelvnek igen _közönséges_ is az _ifjú_ igen veszedelmes az _ki_ azt meg szokja

Az _hazugság_ mindenkor vétek mert mindenkor az _igazság_ ellen vagyon és _bár_  _halálos_ vétek ne legyen is mikor nem nagy _dolog_ vagyon _mindazonáltal_ az _kis_  _hazugság_ is vétek mert ajtot nyit _sok_ féle vétkeknek

Egy _hazug_ elme ravasz és _csalárd_ maga viselésiben
 _kétszínű_  _beszéd_ 
álhatatlan _ígéret_ 
alattomban _járó_ minden _cselekedet_ 
 _hízelkedő_ és lágy mikor _igazság_  _kell_ mondani
 _bátor_ és _arcátlan_ mikor _hazugság_ mond
Esküvö _emberszóló_ senkinek nem _hisz_ mert _hazug_ lévén
azt _gondol_  _hogy_ mások is mindenkor _hazud_ik_ 

Egy szoval _fia_ nincsen utálatosab vétek _főképpen_ egy _ifjú_ az _hazugság_ azért mondgya az _bölcs_  _hogy_ ne _hazud_ik_ semmi _hazugság_ mert ennek szüntelen volta nem lészen _jó_ 
 

Halgasad _fia_ mit mond az _írás_ az _hazug_ elme felöl _hogy_ utálatosak az urnak az _csalárd_  _beszéd_ az kik pedig _cselekedik_  _hívséges_  _kedves_ ö nála 
 el veszti azokot kik _hazugság_ szolnak 
  _gonosz_ undogság az _ember_ az _hazugság_  _de_ az _tudatlan_ szájokban _gyakorta_  _forog_ az _tűrhető_ az lopo az szünetlen _hazug_ mind az _kettő_ pedig veszedelemnek _öregség_  _talál_ 
 

A _hazug_ elme _hasonlít_ az _ördög_ az _ki_ is szereti az _hazugság_ mivel ö is vala annak az véteknek _kezdő_ azért apja is annak sz _Ambrus_ azt mondgya _hogy_ az kik az _hazugság_ szeretik azok utálatos _gyermek_ mivel az Isten _fia_ az _igazság_ szeretik 
 

 _kerül_  _fia_ ezt az vétket mindenkor _főképpen_  _ebben_ az _két_  _dolog_ 

Elöször midön valamely nagy _dolog_  _beszél_  _ki_ az _te_  _felebarát_ árthatna vagy _becsület_ vagy üdveségiben

Másodszor mikor ollyannak _beszél_ kinek _hatalom_ alat vagy _holott_  _akkor_ az _hazugság_ még vétkeseb mert az _hozzá_ valo _tisztelet_ meg sérted mind pedig az magad _java_ ártasz véle

Egy szoval akár miként légyen _akárki_  _beszél_  _de_  _soha_  _hazugság_ ne mondgy szeresed az _igazság_ minden _beszéd_  _ó_ ! mely szép állapot egy _ifjú_ mikor _hazugság_ nem szolhat pirulás nélkül _kér_ az _isten_  _hogy_ utáltasa meg veled ezt az vétket és mond el néki az salamon _imádság_ vanitatem et verba mendacia longe fac á me én _isten_  _eltávoztat_  _tőle_ az _hiábavalóság_ elméjit és az _hazug_  _beszéd_ 


Tizen kettődik Rész
Az Mértékletességröl

Az _ifjú_  _hasonló_  _int_  _hogy_ legyenek mértékletesek 
 az mértekleteség noha _sok_ féle _dolog_  _foglal_ magában _de_  _itt_ az _étel_ és az _ital_ valo mértékleteségröl szól az apostol

Az _ital_ és az _étel_ valo mértékleteségel _kétféle_ vétek _ellenkezik_ az részekség és az _telhetetlenség_ ez mindenik ártalmas az _ifjú_ és ez az _két_ vétek négy _javall_  _ellenkezik_ az _becsület_  _egészség_ az elmével és az üdveségel

Semmi nem _illetlen_ egy _ifjú_ mint mikor részeges és _torkos_ az _becsületes_ emberek _nemcsak_ magokban _de_ még másokban is utállyák ezt az vétket

Azt probábol _tudhat_  _hogy_ micsoda ártalmas az _bor_ és az _hús_ az _egészség_  _főképpen_ az _ifjú_  _holott_ ezeknek mértékletlensége micsoda _betegség_ nem _okoz_ az mely _sokszor_  _holt_ meg marad és az _koporsó_ is _tesz_ öket _idő_ elöt az mértékleteség pedig meg _tart_ az _egészség_ és az _élet_ az _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az _sok_  _étel_ valo _tobzódás_  _betegség_ vagyon és az _megelégíthetetlen_  _faldoklás_  _közel_  _jár_ az sárhoz az mértékletlenség miat sokan _meghal_  _de_ az mértékletes _élet_  _meghosszabbít_ 
 

Az mi pedig az elmét _illet_  _ki_ nem _tud_  _hogy_ micsoda _ellenkező_ véle ez az _két_ vétek azt minden nap láttyuk _hogy_ az _tobzódó_  _ostoba_ az elméjektompa az részegesek _dadogó_ alkalmatlanok minden _jó_ 

 _de_ az mi az üdveséget _illet_ az _fia_  _hihetetlen_ micsoda ártalmas annak ez az _két_ vétek mert _azonkívül_  _hogy_ mennyi vétekben _esik_ az mértékletlenségért mellyek _között_  _sokszor_  _halálos_ is vagyon _de_ ez az _két_ rosz _erkölcs_ még más _több_ is _ok_ ugy mint az _harag_ veszekedésnek _esküvés_  _káromkodás_ az _tisztátalan_  _beszéd_ és mindenek felet az _tisztátalan_  _cselekedet_ mind ezeket az mértékletlenség _okoz_ sz _Hieronimus_ mondgya _hogy_ nehéz az _tobzódás_ meg _tartani_ az _tisztaság_ 
 az _bor_ és az _ifjúság_  _dupla_  _tűz_ az _tisztátalanság_ 
 

Hogy pediglen _elkerülhet_ ezt az _két_ rosz _erkölcs_ és mértékletes lehess _három_  _dolog_  _kell_ vigyáznod az _étel_ és az _ital_ az sokaságra az minémüségre és az szemérmeteségre

Az sokaságra azért _hogy_ mértékletlen ne légy se _egyik_ se másikában _ki_ nem lépvén az _elég_ és az _becsület_  _határ_ mivel az _tobzódó_  _illik_ az mértékletlen _étel_ és _hogy_ magát _megtölt_  _hús_  _tartózkodás_ nélkül

Az minemüségben _három_  _dolog_  _elkerül_ az _eledel_  _gyengeség_ az ollyat mely az _egészség_ árthat és az ollyan _eledel_ mely az _tisztátalanság_  _indíthat_ 

Az mi pedig az szemérmeteséget _illet_ az _étel_  _közben_ az _hogy_ mohon ne _eszik_ ollyan szemeket ne vess az _étel_ mint _ha_ az egész asztalt meg akarnád _enni_ az asztalnál _csak_ az jó _falat_ ne _beszél_ elsö ne légy az _étel_  _kezdés_ se utolso annak el hagyásáhan mert mind ezek _ellenkezik_ az szemérmeteségel és az mértékleteségel _hallgat_ az _bölcs_ szép _oktatás_ mikor asztalnál ülsz ne _eszik_ annál mohon ne nézed az _étel_ sokaságát másoknál _elébb_ az _tál_  _kéz_ ne nyujttsad másoknak _bántás_ ne légy az _étel_  _eszik_ ugy mint _ember_ azokban mellyeket _elöben_ adtak _elöl_  _te_  _elhagy_ az _étel_ mértékleteségnek okáért és ne légy _megelégedhetetlen_  _hogy_ valakit meg ne _bánt_ 
 

Vigyáz _fia_  _hogy_ ne _gyakorol_ azokot az kik _tobzódó_ és részegesek _ha_ veszed észre _hogy_ ezekre _hajlandóság_ vagyon _megtartóztat_ magadot _emlékezik_ az _bölcs_ mondására _hogy_ szükölködö _ember_ lészen valaki szereti az _gyakorta_ valo _jóllakás_ az _ki_ szereti az _bor_ és az _friss_  _étek_ nem lészen _gazdag_ 
 

Kérjed az _isten_  _hogy_ vegye el ezeket _belőle_ mert mind ezek azt az _test_  _hizlal_ az mely egy nap semmivé lészen az _féreg_  _eledel_ ezek az elmét meg ronttyák alkalmatlanná _tévén_  _hogy_ az _istenes_  _dolog_ és az üdveségiröl _gondolkodhat_ik_ 


Tizen _harmadik_ Rész
Az _harag_ 

Valamint az _ifjú_  _hogy_ mod nélkül szeretik az _gyönyörűség_  _hasonló_ nehezen szenvedik az mi nékik nem tettzik ez az _két_ rosz _erkölcs_ annyira is uralkodik _benne_  _hogy_  _csak_ nézd el minden _rosszindulat_ és _furcsaság_ visgáld meg azután azokot az szerencsétlenségeket mellyek rajtok _történik_ meg látod _hogy_ mind ettöl az _két_  _dolog_  _jön_ az _gyönyörűség_ szeretetitöl és az _harag_  _ezzel_ az _két_  _eszköz_ is veszti el az _ördög_ az _ifjú_ 

Erre valo nézve valamicsoda szükséges meg mérsékelni az _gyönyörűség_ szeretit ollyan szükséges _megtartóztatni_ az _harag_  _indulat_ az _harag_ ne _gyakorol_  _felebarát_ 
 mondgya az _írás_ 

Annyi _ok_ vagyon az _harag_  _elkerülés_ még is az _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ ollyan _közönséges_ az emberek _között_  _kér_ azért _fia_ vigyáz ezekre

Eloször az _harag_ ollyan _oktalan_  _indulat_ mely _hasonló_ tészi az _ember_ az _oktalan_ állatokhoz mert ugyan is micsoda _hasonló_ az _oktalan_ állathoz mint az ollyan _ember_  _ki_  _kis_ sem szenvedhet el az _oktalan_ állat meg _haragszik_ arra _ki_  _ő_ meg serti mert nincsen _okosság_  _ha_  _te_ is _megharagszik_ az ellen az mi néked nem tettzik miben _különbözik_ az _oktalan_ állattól és mit _használ_  _okosság_ 

2 Az _harag_ rend _szerint_ az _okosság_  _fogyatkozás_ vagyon vagy az elmének _gyengeség_ az _ki_ semmit nem szenvedhet se el nem titkolhat az _ki_ is meg nem választtya azt _hogy_ mi _érdem_  _harag_ és mi nem _érdem_ 

3 Az _harag_  _felháborít_ az _ítélet_ és az _okosság_ alkalmatlanná tészi az _ember_ az jót az rosztol az _igaz_ az _hamis_ az _hasznos_ az ártalmastol valo meg választásra ugy annyira _hogy_ az _harag_ lévö _ember_  _csak_  _külső_ láttzik _ember_ lenni

4 Még _külső_ is ollyan változás van rajta _hogy_  _alig_ lehet meg üsmérni az szemeit _forgat_ az _ábrázat_  _elhalványodik_ az szot _ki_ nem mondhattya reszket az _test_  _kiáltoz_ik_ és más _egyéb_ változásokot _tesz_  _benne_ az _harag_ 

5 Ettöl vagyon _hogy_ az _haragos_  _ember_ senki nem szereti minden _kerül_  _elhagy_ és még az _baráti_ is el távoznak tölle az _bölcs_ azt mondgya _ki_ lehet az ollyannál az _ki_  _gyors_ az _harag_ 
 nehézség vagyon _közben_ et _terh_  _föveny_  _de_ az _bolond_  _harag_ nehezeb mind az _kettő_ 
 

6 Micsoda rosz nem _következik_ az _harag_ az veszekedés _becstelenítés_  _emberszólás_  _gyűlölség_  _bosszúállás_ szitkozodás _káromkodás_ azért mondgya az _írás_ az _haragos_  _háborgás_ szerez és az _dühösködő_  _sok_ vétek _esik_ 
 egy szoval az _harag_ annyira _ellenkezik_ az _kereszténység_  _hogy_ az _Krisztus_ azt mondgya az _ki_ meg _haragszik_  _felebarát_ mélto lesz az _ítélet_ 
 _megtanul_  _tőle_  _hogy_ én _kegyes_ és alázatos szivü vagyok 
 

Szent pál azt mondgya _hogy_ az szeretet _tűrő_  _kegyes_ nem _gerjed_  _harag_ 
 minden merges _beszéd_  _harag_ és _kiáltás_ és _káromlás_  _tiközületek_  _ki_ vettessék 
 


Az _harag_ ellen valo _orvosság_ 

Edes _fia_  _ha_ az _természet_  _hajlandó_ az _harag_ légy azon _hogy_ azt _megtartóztat_ és _követ_ ezeket az _intés_ 

Elöször _soha_ meg ne haragudgyál _kevés_ állapotért példának okáért _ha_ valamit _talál_ néked mondani vagy ollyat _cselekedni_ az mi néked nem tettzik vagy az szolgád _talál_ valamiben véteni valamit _eltörni_ ezekért _megharagudni_  _illetlen_  _dolog_ az _jel_ is volna az rendeletlen elmének _benne_ 

Másodszor _hogy_  _ha_ nagyot vétettek _ellene_ minek elötte meg haragudgyál nézd meg _hogy_  _ha_ meg orvosolhatodé azt _harag_ meg is látod _hogy_  _sokszor_ az _harag_  _haszontalan_  _esik_  _ha_ az ugy vagyon _bolondság_  _tőle_  _megharagudni_ mikor pedíg _megbánt_ vagy _felőle_ roszul szolnak _jobb_ azt meg vetni mint sem azért _megharagudni_ 

Harmadszor _hogy_  _ha_ ugy _történik_  _hogy_ szükséges volna meg mutatni rövidségedet annak az _ki_  _megbánt_ azért _hogy_ mászor is meg ne bánttson _mindazonáltal_ szivedben nem _kell_  _hozzá_ lenni _harag_ se véle nem _kell_  _veszekedni_ mivel az ártana az jó _erkölcs_ az illyen _cselekedet_ vétek nélkül sem lehetne

4 Vigyáz magadra és _megelőz_ az _harag_ mikor _érez_  _jönni_  _hogy_  _ha_ némelykor _megelőz_  _igyekezik_  _hely_  _hozni_ és _megcsillapítani_ magadot mivel az jó elme _könnyű_  _megcsendesedik_ 
 mert az mint mondgya sz _Hieronimus_  _hogy_ az _harag_  _ember_  _gyarlóság_  _de_ azt _megcsendesíteni_  _keresztényi_  _kötelesség_ 
 szent _Ambrus_ mondgya _Theodosius_  _császár_ felöl _hogy_ ollyan _kegyes_  _természetű_ vala _hogy_  _kedves_ vevé midön valaki _bocsánat_  _kér_ tölle és mentöl nagyob _harag_ vala annál _könnyű_  _megenged_ ugy annyira _hogy_  _kíván_ azt _őbenne_ az mitöl _tart_ másban 
 _ó_  _fia_ mely szép példa ez

5 Mikor _megharagszik_  _ad_ valamely _büntetés_ magadnak _imádság_ vagy alamisnát

6 Nincsen senki is az _ki_  _harag_ ne mondgyon vagy ne _cselekedik_ ollyat _hogy_ azután meg ne _bán_ erre valo nézve midön _haragszik_  _oly_ igen _megtartóztat_ magadot _hogy_ se ne mondgyad se ne _cselekedik_ azt az mit az _harag_ sug néked magadnak _soha_ ne _hisz_ mikor _haragszik_ várd meg annak el mulását és azután visgáld meg _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ vagy mondani

7 Az elmédben ne _táplál_ az _harag_ valo _ok_ ne _hogy_  _elhitet_ magaddal arra valo _igaz_  _ok_ létit mivel az illyen állapot _csak_ az _harag_ neveli az _harag_ minden azt _gondol_  _hogy_ az _harag_ nagy _ok_ vagyon _te_ pedig _meggondol_ azt magadban _hogy_  _megcsalatkozhat_ik_ arrol _elfordít_ az elmédet  és _harag_ el mulván meg látod _hogy_ más képen _fog_  _ítélni_ az _dolog_ felöl

8 Ha az _harag_ meg akarod _gyűlölni_  _megtekint_ mikor más _haragszik_ semmit ollyat nem _fog_  _benne_ láttni az mi néked _tetszik_ szintég ollyan vagy _te_ is mikor _haragszik_ és _ha_  _akkor_ az _tükör_ néznél _elijed_ magadtól

9 _kerül_ az _haragos_  _ember_  _társaság_ valamint az _bölcs_  _javall_  _hogy_ ne _társalkodik_ az _haragos_  _ember_ szoktasad magadot az mindenekhez valo _kegyesség_ és szelidcséghez _elfelejt_ mikor _megbánt_  _megbocsát_  _könnyű_ mindennel _csendes_  _beszél_ és _fia_ mindenkor az elmédben légyen meg váltonknak ezek az _édes_ szavai _tanul_  _éntőlem_ mert én _kegyes_ és alázatos szivü vagyok 
 


Tizen negyedik Rész
Az _felebarát_ valo _békesség_ az veszekedésröl
és az _gyűlölködés_ 

Az _harag_ származik az veszekedés és az _gyűlölködés_ szükséges _tehát_  _megtanulni_ micsoda _sok_ roszat _okoz_ az ez pedig igen _közönséges_ az _ifjú_ az melegségekis _cselekedik_  _hogy_  _csak_  _kis_  _megbántódás_ sem szenvedhetnek attol is vagyon _hogy_ magok _meggondolatlan_ könnyek az _bosszúállás_ az _gyűlölség_ ebböl _sok_ rosz is _következik_ az _többi_  _között_ az jó _erkölcs_ el vesztése mert _ahol_  _békesség_ nincsen ót nincsen _felebaráti_ szeretet valamint sz _Jakab_ apostol mondgya _hogy_  _ahol_ az _irigység_ vagyon és az _bosszankodás_ ót _háborúság_ és minden _gonosz_  _cselekedet_ vagyon 
 

Ez ollyan _örvény_ az mellyet _idő_  _kell_ el _kerülni_ most _idő_  _kell_ utálni az veszekedést és az _ízetlenkedés_ szeresed pedig az _egyesség_ és az _békesség_ mert _ha_  _békességes_ elméd nincsen az _békesség_  _isten_ nem lészen _teveled_ 
 

Hogy pediglen _békességes_ elméd lehesen _három_  _dolog_ vigyáz 1 senkivel ne veszekedgyél 2 senkinek arra okot ne _ad_  _hogy_  _bele_ veszen 3 _hogy_ okosan visellyed magadot mikor valaki _bele_ vész

1 Ne veszekedgyél _hát_ senkivel is _soha_ mert ollyan elmék vannak az kik _természet_  _szerint_ mindennel _veszekedő_ semmit el nem szenvedhetnek semmit meg nem _gondol_  _csak_ az magok elméjit _követ_ és nem az _okosság_ az illyen igen utálatos _természet_ valamint az _írás_ mondgya _hogy_ az _bolond_  _beszéd_ szereznek versengést és az ö szája _harag_  _ingerel_ 
 ne légy _hát_ ollyan _fia_ mert az _ember_  _tisztességes_  _felhagyni_ az versengést valaki pedig _bolond_ magát _beleelegyít_ 
 

Még nem is _beszél_ az ollyan _veszekedő_ elméröl _ki_  _hamisság_ és utálatos _bolondság_  _keres_ az veszekedést _gyönyörködvén_ mikor valakit magára _haragíthat_ mert az illyenek az magok veszedelmeket _keres_ meg is _talál_ végtire

2 _fia_ az nem _elég_  _hogy_ másokal ne veszekedgyél _hanem_ arra is vigyáz _hogy_ másoknak okot ne _ad_ az veszekedésre _holott_ vannak ollyanok kik arra szánszándékal adnak okot ez _jel_ az _veszekedő_  _hamis_ elmének _hogy_ az _izgága_ szereti és _ellenség_ az _békesség_ némelykor pedig _tudatlanság_ is adnak arra okot nem vigyázván arra az mi másokot _harag_  _indíthat_  _igyekezik_  _hat_ el _kerülni_ azt az mi _megbánthat_  _felebarát_ ugy mint az ellen mondo szót _emberszólás_  _szóhordás_  _csúfolás_  _helytelen_  _tréfa_ és más _egyéb_ az kik szüntelen valo veszekedést és _gyűlölség_  _okoz_ az _ifjú_  _között_ 

3 Ha valaki _bele_ vész _bár_ óknélkül légyen is _de_ azon légy _hogy_ magadot okosan visellyed ne _enged_ magadot _meggyőzetni_ az _harag_ vagy is leg aláb _tér_ mindgyárt magadban _igyekezvén_ szép _beszéd_  _megcsendesíteni_  _felebarát_ mert az _írás_ mondgya _hogy_ az _engedelmes_  _felelet_  _elfordít_ az _harag_  _felgerjedés_ az _megbántódik_  _beszéd_ pedíg _támaszt_  _harag_ 
 adgyad _csendes_  _elébe_ ártatlanságodot vagy is _megkövet_  _ha_  _megbánt_ hapedig nem látod _harag_  _csendesedni_  _akkor_ meny el _előle_ még _harag_ el mulik

 _k_ Ha _ekképpen_  _cselekedik_ nem mondgyáké azt _felőle_  _hogy_ nincsen szivem mindentöl _megijed_ 

 _f_ Edes _gyermek_ erre azt _felel_  _hogy_  _csak_ az _furcsa_  _ifjú_ mondanák azt _felőle_ az okosak pedig _dicsér_ és _becsül_ mértékleteségedet mivel _ha_ az _bátorság_ az viszá valo _felelés_ vagy az szoval valo veszekedésben állana az _kufárné_ sokal _bátor_ volnának náladnál az _bátorság_  _abban_ áll _hogy_ az ollyat meg vessed _csendesség_  _elhallgat_ és _ha_ lehet el _fordít_  _hogy_  _ha_ pedíg nem lehet _békességes_  _keresztényi_  _tűrés_  _kell_ el szenvedni valamint üdvezitönkhöz valo szeretethez _illik_ az _ki_ is mikor szidalmaztatnék senkit nem szidalmaz vala és mikor szenvedne senkit nem _fenyeget_ 
 ez _fia_ ez az _igazán_ valo _bátorság_ ez _illik_ egy _igazán_ valo _keresztény_ és az Isten szolgájához


Tizen _ötödik_ Rész
Az _megbántódás_ valo _bocsánat_ és
az _bosszúállás_ 

 _fia_ még egy szükséges _dolog_  _hátravan_  _hogy_  _megtarthat_  _felebarát_ az _békesség_ és az _csendesség_ az mely is az _megbántódás_ valo _bocsánat_ ezt az jó _erkölcs_  _idő_  _kell_  _megtanulni_ mert ez igen nehéz és igen ritka az _keresztény_  _között_  _holott_  _teljesség_ szükséges az üdveségre

Szükséges _hát_  _kedves_  _fia_  _hogy_ jó szivel _megbocsát_ midön valaki _megbánt_ semmi _gyűlölség_ ne _tart_  _felebarát_ ellen se rajta _bosszú_ állani ne _kíván_ nem _hogy_ roszat _de_ söt még jót _kíván_ néki

 _k_ Hogy lehesen ollyan nehéz _dolog_ végben vinni 

 _f_  _fia_ valo _hogy_ nehéz _de_  _csak_ azoknak az kik még _soha_ meg nem _tekint_  _hogy_ micsoda _ok_  _kötelez_ arra azok pedíg ollyan nagyok _hogy_ lehetetlen _az_ rea nem _térni_ ezek azok

1 AzIsten azt akarja és _teljesség_ azt parancsollya _hogy_  _bosszúálló_ ne légy és _harag_ ne _tart_ az _te_ néped ellen 
 az Isten fia mit mond én pedig azt mondom néktek szeresétek _ellenség_  _jól_  _tesz_ azokal kik _titeket_  _gyűlöl_ 
 senkinek _gonosz_  _hely_  _gonosz_ ne _fizet_ 
 és valaki _gyűlöl_ az ö attyafiát az _gyilkos_ 
 

2 ugy annyira Isten akarattya ez _hogy_ meg nem _bocsát_  _bűn_  _ha_ szivedböl meg nem bocsátod azoknak kik _megbánt_ az Isten fia azt parancsollya _megbocsát_ néktek is _megbocsáttatik_ azon mértékel mérik néktek az mellyel _ti_ méritek 
  _ha_  _megbocsát_ az _ember_  _bűn_ meg _bocsát_ néktek is az _ti_ mennyei attyátok 
 szent _Jakab_ azt mondgya _hogy_ az _ítélet_  _irgalmasság_ nélkül leszen annak az _ki_ nem _cselekedet_  _irgalmasság_ 
 _megfontol_  _jól_ ezeket az szokot és lásd meg _ha_ akarodé _hogy_ az Isten _megirgalmaz_ néked

3 Az _isten_ ezen akarattya igen _igazságos_ az nem igazságosé _hogy_ az Isten veled ugy _bánik_ valamint _te_  _bánik_ másokkal _hogy_ néked _megbocsát_  _ha_  _te_ is _megbocsát_ rajtad _bosszú_ állyon _ha_  _te_ is _bosszú_ állasz azon az _ki_  _megbánt_ ez _hát_ nem igazságosé vigyáz _jól_ ezekre _fia_ mivel azt akarod _hogy_ az az véghetetlen nagyságu nagy méltoságu nagy _hatalmú_  _megbántódik_ Isten _de_  _ki_  az maga _teremt_ állattyától _aki_ minden _javall_ vagyon még is _megbánt_  _holott_ azért az _megbántás_ sem _te_ sem az egész _teremt_ állatok ámbár _örökké_  _hullat_ is vélek _könnyhullatás_  _de_ még is azért _elég_ nem _tehet_  _megbántódik_ egy szoval ollyan _bántódás_ az mely _örök_  _kárhozat_  _érdem_ az kit is _csak_ az ö _ingyen_ valo _kegyelem_  _elkerülhet_ és az mely _kegyelem_ neked nem _tartozik_ még is _te_ azt akarod az mint mondám _hogy_ az a nagy Isten az kit _te_  _oly_ igen _megbánt_  _teneked_  _megbocsát_ és meg _enged_ az midön _te_ nem akarsz egy _kis_  _bántódás_ meg _bocsátani_ attyád _fia_ és magadhoz _hasonló_  _te_ az _ki_  _hasonló_  _bűnös_ vagy _hozzá_ és _hasonló_ szükséged vagyon az _bocsánat_  _te_ az _ki_  _talán_  _te_  _megbánt_  _először_ vagy is leg aláb _soha_ semmi jót nem _tesz_ véle vagy _ha_  _tesz_ is nem lehet azokhoz _hasonlítani_ az mellyeket vettél az _isten_ még is mind ezek után az _bosszúállás_  _keres_ nem akarván az _isten_  _hagyni_  _hogy_ ö állyon _bosszú_  _érte_  nem vagyé _hát_  _igazságtalan_  illiké az _hogy_  _egy_  _ember_ az másik ellen _tart_  _harag_ és az urtól _kér_  _gyógyulás_  _hozzá_  _hasonló_  _ember_ ne _cselekedik_  _irgalmasság_ és az ö _bűn_  _könyörög_ ö _test_ lévén _harag_  _tart_ vallyon _kicsoda_  _könyörög_ az ö _bűn_ 
 

Mind ezekre _fia_ mit _felel_  mondodé azt _hogy_ nehéz meg _bocsátani_ mondgyad _hát_ azt is _hogy_ nehéz _bűn_  _bocsánat_ nyerni az _isten_ mondodé azt _hogy_ nem akarsz _megbocsátani_ mondgyad _hát_ azt is _hogy_ nem akarod az _isten_  _bocsánat_ venni vagy is ne mondgyad _többé_ az miatyánkban _megbocsát_ az mi vétkeinket miképpen mi is _megbocsát_ azoknak az kik _miellenünk_ vétettenek _hanem_  _ekképpen_ mondgyad álly rajtam _bosszú_ valamint én _bosszú_ akarok azon állani az _ki_  _megbánt_  _ó_  _édes_  _gyermek_ visgáld meg _jól_ mind ezeket és lásd meg mit _kelletik_ mondanod és mivelned mind ezekre

 _k_ Én _megbocsát_  _bosszú_ sem állok _de_  _hogy_ szerethessem és _hogy_  _kívánhat_ jót annak az _ki_  _megbánt_ és az _ki_ még most is roszamot _kíván_ erre _erő_ nem vehetek magamon 

 _f_ Mondgyad azt is _fia_ nem akarod _hogy_ az Isten szeresen és _jó_  _tesz_ veled mivel veled is ugy _bánik_ valamint _te_  _bánik_ másokal azt is mondgyad _hogy_ nem akarod az magadhoz _hasonló_ szeretni az _Krisztus_  _Jézus_ az _ki_ is _hoz_ valo szeretetiböl _élet_ le _tesz_  _érte_ mondgyad azt is _hogy_ nem akarod _felebarát_ szeretni az _isten_  _hanem_ magadért noha az Isten azt parancsollya és arra _int_  _hogy_  _felebarát_ szeresed _de_ még is az el nem hagyathattya veled az ö reája valo _harag_ egy szoval mondgyad azt _hogy_ nem _kíván_ se az Isten _kegyelem_ se az _örök_  _élet_ mivel azt mondgya az _írás_  _hogy_ mi _tud_  _hogy_ az _halál_  _általvitetik_ az _élet_ mert szerettyük az mi atyánk fiát az _ki_ pedig nem szereti az _halál_ marad 
 

Hozuk _ki_  _hát_ mind ezekböl _fia_  _hogy_ vagy ellene _kell_ mondani az _kereszténység_ az Isten _kegyelem_ és az üdveségnek vagy pedig meg _kell_  _bocsátani_ mikor _megbánt_ az _ellenség_ szeretni és roszért _javall_  _kell_  _fizetni_  _de_ mint _hogy_ ez nehéz az mostani meg romlot világban azért _gyakran_  _kell_  _kérni_ az _isten_ az _csendes_  _békességes_ szivet most _ifjúkor_ szoktasad magadot az _kevés_ meg _bocsátani_ ugy _hogy_ annak _idő_ az nagyot is _megbocsáthat_ azért az _ki_ meg _bocsát_  _bűn_ és az _ki_  _megtart_ eddig noha _érdem_  _szerint_ már régen _örök_ el veszthetet volna


Tizen _hatodik_ Resz
Az _felebaráti_ szeretetröl

Igen szükseges _fia_ ezt az _jó_  _erkölcs_  _jól_  _megtanulni_ mivel ez az _egy_  _fundamentum_ az _kereszténység_ szeresed az _isten_ mindenek felet és az _te_  _felebarát_ mint _önnönmaga_ ezt pedig igen roszul _követ_ az _keresztény_ 

 _közönséges_ azt _tart_ az _keresztény_  _hogy_  _abban_ áll az _felebaráti_ szeretet _hogy_ az attyokfiokot és az baráttyokot szeresek és azokot _aki_ valamit várhatnak az _többi_ nem is _gondolkodik_ az _gyermek_  _ebben_ az _gondolat_ nevelik _oktatván_ arra _hogy_  _csak_ azokot szeresék az kik _hozzá_  _javall_ vannak ettöl vagyon _hogy_  _oly_  _kevés_ szeretettel és _keménység_ vannak az emberek egy máshoz szükséges _hát_ erröl egy _kis_ világoságot adni az _ifjú_ és nékik meg mutatni micsoda szükséges légyen ez az jó _erkölcs_ az üdveségre

Ez az vétek _három_  _dolog_  _tudatlanság_ vagyon 1 _hogy_  _kicsoda_ az _felebarát_ az kit szeretni _kell_ 2 micsoda _ok_  _kell_ szeretni 3 miben állyon az a szeretet

1 Minden _ember_  _felebarát_ még _aki_ nem üsmérsz is nagy _kicsid_ szegény _gazdag_ jó rosz jó akarod _ellenség_ 

2 Micsoda _ok_  _kell_ szeretni azért _hogy_ minnyájan az _isten_  _fia_ az ö _kép_  _teremtetik_ az ö _fia_ vérin meg váltattak mivel az Isten minnyájunknak attya lévén azt akarja _hogy_ mindeneket ugy szeresünk mint atyánk _fia_ az _Krisztus_  _Jézus_ az _ki_ mindeneknek meg váltoja parancsollya minden _ember_ szeretni

3 Az a szeretet _három_  _dolog_ áll mindennek jót _kívánni_ mindennel _jó_  _tenni_ mikor lehet menteni és szenvedni mások vétkit és _fogyatkozás_ 

Ez _fia_ az _igaz_  _felebaráti_ szeretet ez az _egy_  _fundamentum_ az jó _erkölcs_ és _igazán_ valo _jel_ az _kereszténység_ ez nélkül nem lehet _isten_  _tetszeni_ se _igazán_ valo jó _erkölcsű_ nem lehet lenni

Elöször _fia_ szoktasad magadot arra _hogy_ minden _ember_ atyád _fia_  _tart_ annak okáért mindennek jót _kíván_  _tesz_  _kedves_  _mindenekelőtt_ magadot az szegényekhez és az _keseredett_ légy szánakodásal az _gazdag_  _irigység_ ne légy se náladnál szerencsésebhez szeresed az _jó_  _jó_  _erkölcs_ az _gonosz_ azert _hogy_  _jó_ legyenek az _első_  _kíván_  _abban_ meg maradásokot az utolsoknak _megtérés_ az vétket _gyűlölni_  _kell_ mert _ember_ munkája _de_ az _ember_ szeretni _kell_ mert Isten munkája

2 Nem _elég_  _jó_  _kívánni_ valakinek _ha_ véle jót nem _tesz_ mikor lehet légy _gyors_ az _felebarát_  _jól_  _tenni_ mikor lehet _háromféle_  _tehet_ pedig jót véle az mi az ö _test_  _becsület_ és lelkit _illet_ 

Az mi az _első_  _tekint_ segits másokot szükségekben _tehetség_  _szerint_ és az mint az alkalmatoság _hoz_  _ad_  _örömest_ az szegényeknek _ó_ mely szép _erkölcs_ egy _ifjú_ az szegényeken valo szánakodás mely _boldog_ az az _ki_ maga felöl el mondhattya _Jób_  _hogy_  _gyermekség_  _fogva_ nöt véle az _irgalmasság_ 
 mivel egész _bőség_ várhattya magára az Isten áldását és még _halál_  _óra_ is _haszon_  _érez_ valamint az _írás_ mondgya 
 

Az mi pedig _becsület_  _illet_ arra vigyáznod _kell_ az mennyiben lehet _tőle_ meg nem _engedvén_  _hogy_  _ő_ szollyák valamely roszat _költ_  _felőle_  _hogy_ ollyanal vádollyák az mely nem _igaz_  _fog_ párttyát _ha_ valamely rosz _cselekedet_  _ki_ nyilatkoztatot menttsed _ő_ és légy azon _hogy_ arrol ne _beszél_ az _ki_ arrol _beszél_  _megint_  _hogy_ vigyázon _felebarát_  _becsület_ 

Az mi az lelkét és az üdveségit _illet_ mint _hogy_  _ennél_ nagyob jó nincsen szükséges minden _tehetség_  _abban_ szolgálni néki _imádkozik_  _érte_  _igyekezik_  _ő_ el vonni valamely rosz _erkölcs_ vagy alkalmatoságtol _intvén_  _ő_ szépen vagy magad vagy mások _által_ az maga _hivatal_ mind ezeket _inkább_  _követ_ az magad jó akaroival _társ_  _cseléd_ és _aki_  _gyakran_ vagy mert ez az _igazán_ valo _felebaráti_ szeretet midön az üdveségit _keres_ néki

Még egy _harmadik_  _dolog_  _hátravan_ az _ki_ az _felebaráti_ szeretethez _tartozik_ az _hogy_  _csendes_ szenvedgyed _fogyatkozás_ és mentvén _ő_ vétkeiben anyiban az mennyiben az _igazság_ engedi minek elötte pedig végire nem mégy az _dolog_  _addig_ meg ne fedgyed se meg ne pirongassad _harag_ vagy szükség nélkül 
 

Utollyára _fia_ az _felebaráti_ szeretet _abban_ áll _hogy_ magadrol _ítél_ mást valamint az _bölcs_ mondgya nézd meg az _te_  _felebarát_  _dolog_  _te_ magadrol 
 és _követ_ ezt az nagy letzkét mellyet mind az _írás_ mind az _természet_  _ad_  _elöben_ : az mit _te_ nem szerecz senkinek másnak azt ne _cselekedik_ 
 az mi meg váltonk is _hasonló_ parancsol valamit akartok azért _hogy_  _cselekedik_ az emberek _tiveletek_ azont _cselekedik_  _ti_ is azokkal 
 


Tizen _hetedik_ Resz
Az _felebaráti_ szeretettel valo _intés_ 
és micsoda _kötelesség_ mást meg gátolni
rosz _cselekedet_  _hogy_  _ha_ lehet

Hogy ez micsoda nagy _kötelesség_ légyen azt _kevés_  _tud_ és sokan ezt uj _dolog_ is _tart_  _mindazonáltal_ ez igen _közönséges_ az _Szentírás_ az mely is _tanít_  _hogy_ az Isten mindennek parancsolatot adot az ö _felebarát_  _gondviselés_ 
 annak okáért _int_ egy mást és _épít_  _egy_ az másikotokot 
 ne legyen _közösség_ az setéttségnek _haszontalan_  _cselekedet_  _hanem_ inkáb _megfedd_ azokot 
 

Szeresed az _isten_ mindenek felet és _felebarát_ mint _önnönmaga_  _hogy_ szerettyük _felebarát_ mint magunkot _ha_ üdveségivel _oly_  _kevés_  _gondol_ és _hogy_ szerettyük az _isten_ mindenek felet _ha_ meg _hagy_  _ő_  _bántani_ midön modunk vagyon aztot meg gátolni

Ez ollyan nagy _kötelesség_  _hogy_ szent _Chrysostomus_ azt mondgya _hogy_ az Isten _hasonló_ számot _kér_ töllünk _felebarát_ üdveségiröl valamint az magunkérol és _bár_ egész _élet_ szentül _él_ is _de_  _ha_ el mulattyuk az mások üdveségét (:az mennyiben rajtunk áll: az jó _élet_ nékünk _haszontalan_ lészen mert az az el mulatás _oly_ vétkes _hogy_ az lehet még _ok_  _kárhozat_ 
  _ok_ adgya mert az _ki_ el mulattya _felebarát_ meg segiteni szükségiben az Isten azt _megvet_ az _ítélet_ akár mely jót _cselekedet_ is mást annál inkáb _megérdemel_  _hát_ az minden féle _büntetés_ az _ki_ el mulattya meg segitteni _felebarát_ ollyan nagy _dolog_ mint az üdveség

Ennek az nagy _kötelesség_ végben vitele _abban_ áll _hogy_  _követ_ az _Krisztus_ parancsolattyát mondván _hogy_  _ha_ pedig vétkezik _teellened_  _felebarát_  _megdorgál_  _ő_  _csak_  _teközötted_ és _őközötte_  _hogy_  _ha_ szodot _fogad_ meg nyerted az _te_  _felebarát_  _ha_ pedig szodot nem _fogad_ végy melléd egy vagy _két_  _ember_  _hogy_  _ha_ azoknak is szovokot nem _fogad_ mond meg az _anyaszentegyház_ 
 

Hogy jobban _megértethet_ veled ezt az parancsolatot _öt_  _dolog_  _feltesz_ 

Az elsö _elöben_ adgya _hogy_ mi végre adták ezt az parancsolatot az mely is nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_  _felebarát_ vétekben _esvén_ ne _enged_  _ismét_  _abban_  _esni_ neki vagy _hogy_ mások ne vétkezenek ö reája valo nézve

Az második az _hogy_ ez az parancsolat _nemcsak_ az _hivatal_ lévöket _tekint_  _hanem_ minden _keresztény_ 

Az _harmadik_ az _hogy_ ez az _kötelesség_  _hogy_  _felebarát_ ne _enged_ vétkezni akorá _értetik_ mikor ez az _két_  _dolog_ együt vagyon 1 midön _tudhatni_  _hogy_ roszat _cselekedet_ és _ismét_  _abban_ az veszedelemben _eshet_ik_ vagy másokot is _abban_  _ejthet_ 2 mikor _meggátolhat_ az más rosz _cselekedet_ és az ellen _tehet_ mert az miröl nem _tehet_ arra nem vagy _köteles_ 

Az negyedik az _hogy_ az roszat _meggátoló_  _hatalom_ nem _értetődik_  _csak_ arra _hogy_ az mit mi _tehet_ magunk _hanem_ még mások _által_ is mit vihetünk végben mivel ezt adgya _értés_ az _Krisztus_  _hogy_  _ha_ téged nem _hallgat_ végy másokot is melléd és _hogy_  _ha_ az sem _használ_ mond meg az _anyaszentegyház_ 

Az _ötödik_ az _hogy_ mikor azt parancsollya _hogy_ mond meg az anyaszent egyháznak ugy mint azoknak kik arra rendeltettek _de_  _két_ mondhatod azt meg vagy _titkon_ vagy nyilván _hogy_  _ha_ látod _hogy_ az elsö _használ_ nem szükséges _hogy_ az másikát _követ_ 

Ez igy lévén az _felebaráti_  _intés_ valo parancsolat _kötelez_ mindent meg gátolni mást vétkiben _ha_ azt _tud_ és _hogy_  _ha_ azt magadtol _megorvosolhat_ vagy mások _által_  _tehát_ ebböl _következik_  _hogy_  _tartozik_ az parancsolat _szerint_ meg gátolni az vétket mások _által_ midön magadtol nem lehet

Mar arrol _beszél_ micsoda nagy _kötelesség_ legyen ez és mely nagy _számadás_  _kell_ lenni azért az _ítélet_ ugyan is _fia_  _hogy_ ne volna vétkes _dolog_ Isten elöt mikor láttyák vagy _tud_ valaki lelkinek veszedelemben valo _forgás_ még is azt meg nem segiteni ollyan állapottyában _csak_ ollyan _könnyű_  _hagyni_  _ő_ az _isten_  _halálos_ vétekel meg _bántani_ mint _hacsak_ egy pohár vizet _iszik_ az kinek pedig vagyon ez világi _gazdagság_ és láttandgya az ö attyafiát szükölködni és bé zárandgya az ö szivét _azelőtt_ midon marad meg az _isten_ szerelme _abban_ 
  _itt_  _csak_ az testi szükségröl szól _hát_ az lelkiröl mi lesz 

Szent _Chrysostomus_ azt mondgya 
  _hogy_ igen nagy _kegyetlenség_ az _felebarát_ nem _gondolni_ és _ha_ az nagy _keménység_ volna álatnak nem segiteni midön az _teher_ alat el _esik_  _hát_ az _hogy_ nem volna nagy _kegyetlenség_ egy _keresztény_  _ha_ annyit nem _cselekedik_ az attyafia lelkiért az mit _cselekedik_ egy _oktalan_ állatért 
 egy _oktalan_ állat el _esik_ és vagyon _ki_ fel _emel_ egy lélek el vész és senki nem _gondol_ véle 
 mondgya sz _Bernard_ 

Szent _Chrysostomus_ mondgya _hogy_ az _ó_ törvény azt parancsolta havalaki valamely _eltévelyedik_  _ökör_  _talál_  _ha_ szinte _ellenség_ lesz is _de_ el ne _hagy_  _hanem_ az _gazda_ vezesse _hát_ az _ki_  _elhagy_ nem _ellenség_  _ökör_  _hanem_  _keresztény_ attyafiának lelkit mely az vétek miat _eltévelyedik_ micsoda _bocsánat_ várhat az ollyan

Hogy _ha_ attyád _fia_  _halálos_ seb volna mondgya sz ágoston és azt el akarná titkolni _félvén_ attol _hogy_ valami mettzést ne _tesz_ rajta nem volnaé _kegyetlenség_  _tőle_  _hogy_  _ha_  _te_ is _eltitkol_  _ha_ pedig _tudta_ adnád valamely _doktor_  _hogy_  _meggyógyít_ nagy _irgalmasság_  _cselekedik_ véle annál inkáb _kell_  _hát_  _ekképpen_  _cselekedni_ az ö lelkin valo sebiért mivel azt meg _hagyni_ nöni sziviben és azt _elmulatni_ sokal veszedelmeseb

Ha valamely _gyulladás_ látnál az mellyet _elolthat_ vagy magad vagy _ha_ másoknak meg mondanád _de_  _ha_ azt el mulatnád nem volnálé _ok_ az _égés_  végy erröl példát micsoda vétkes volnál _ha_  _tud_  _felebarát_ vétkit még is azt meg nem mondanád annak az _ki_ azt _megorvosolhat_ az _bizonyos_  _hogy_  _te_ adnál számot az Isten elöt minden vétkeiért mivel annak végit szakasztották volna _hogy_  _ha_  _felebaráti_ szeretetböl _titkon_ másnak _megjelent_ 

Mit _fog_ az _isten_  _felelni_ az _ítélet_  _ha_ szerencsétlenségedböl _ebben_ az vétekben _esik_ azt el mulatván vagy _félelem_ vagy _ember_  _tekintet_ micsoda menttséget adhatz az mely ollyan nagy légyen valamicsoda nagy egy léleknek el vesztése az kit is _megoltalmazhat_ valamely _halálos_ vétektöl mit _felel_ midön azt mondgyák _hogy_ inkáb _fél_  _kedvetlenség_  _esni_  _felebarát_ mint sem az _isten_  _sokszor_ azt _ki_ is mondottad volna _harag_  _de_  _hozzá_ valo szeretetböl _eltitkol_  mit _felel_  _hogy_ minden veszedelem nélkül _meggátolhat_ az más vétkit _hacsak_ valamely _haszontalan_  _kedvezés_ nem vit volna arra akkor _fog_ vétkes lenni az más vétkiért _holott_  _sok_ roszat _meggátolhat_  _ha_ el nem halgattad volna _aki_ számot is _kér_ az Isten _tőle_ el _kell_  _hát_  _fia_  _kerülni_ ezt az szerencsétlenséget és _követ_ az mit az Isten fia _ad_  _elöben_ midön látod _hogy_ valaki meg bánttya az _isten_  _halálos_ szitokal rut _beszéd_ vagy _ha_ még valamely roszra _ingerel_ téged _igyekezik_ azon _hogy_ ezektöl el _fordít_  _elébe_ adván szépen _hogy_  _ha_ pedig az nem _használ_  _cselekedik_ az _Krisztus_ parancsolattya _szerint_ és mond meg ollyannak az _ki_ arrol _tehet_ 

Szent ágoston _hasonló_  _tanít_ ne _gondol_ aval ártani mikor másnak az vétkit _kijelent_ söt még vétkesek lésztek el veszésiért mivel _megtarthat_  _ő_  _megjelentvén_ nyavalyályát az _orvos_  _de_ el _hagy_ veszni _hallgatás_ 
 

Hogy _ha_  _ekképpen_  _kell_  _cselekedni_ mikor az _felebarát_ vétke _csak_ magának árt anal inkáb _tartozik_ aval mikor látod _hogy_ másoknak is árt: _akkor_  _egyenes_  _az_  _kell_ menni az _ki_ arrol _tehet_  _hogy_  _meggátolhat_ és _megelőzhet_ az mások veszedelmit valamint mondgya sz _Tamás_ 
 

Végezetre ezeket az szép szavait adom _elöben_ sz _Jakab_ apostolnak _atyámfia_  _ha_ valaki _tiközületek_ el tévelyedik az _igazság_ és meg _térít_ azt valaki _tud_ az az _ki_  _megtérít_ az _bűnös_  _ember_ az ö _tévelygő_ utárol _hogy_ meg _tart_ annak lelkét az _halál_ és el fedezi annak _bűn_ sokaságát 


Tizen nyoltzadik Rész
Az _barátság_ 

Szükséges _fia_  _hogy_  _beszél_ néked az _barátság_ mert ennek nagy _erő_ van _hogy_ az _ifjú_  _jó_ vagy _gonosz_ vezese az micsodás az _barátság_ vagy jó vagy _gonosz_ és még azért is mivel az _ifjú_  _természet_  _szerint_  _hajlandó_ lévén az szeretetre _de_ nem lévén _elegendő_ világoságok arra _hogy_ meg _tud_ választani az jó _barátság_ az rosztol azért _sokszor_ igen rosz _barátság_  _esik_ az mellyért veszedelemben _forog_  _sokszor_ el is veszti öket szükséges _hát_  _ezért_ egy _kis_  _oktatás_ venned erröl _hogy_  _tudhat_ el _kerülni_ az rosz _barátság_ és az jót _haszon_  _fordítani_ 

Külömbség vagyon az _felebaráti_ szeretet és az _barátság_  _között_ minden _ember_  _kell_ szeretni ollyan szeretettel az mint már meg mondottuk _de_ nem lehet minden _ember_  _barátság_ vetni mivel az _barátság_  _különös_ szeretet

 _k_ Miben áll az _barátság_ 

 _f_ Az _barátság_  _fia_ nem _egyéb_  _hanem_  _egymás_  _között_ szeretettel valo _megegyezés_ az mellyel _két_  _ember_ szeretik egy mást _különös_ szeretettel

Az _barátság_ mindenkor arra az végre siet az mely végre van _építve_ az _barát_  _ha_ valamely rosz _dolog_ szeretz az _barátság_ is rosz lesz és vétkes _hogy_  _ha_ pedig _jó_ szeretz az _barátság_ is _jó_ lesz és _dicséretes_  _de_ szükséges _hogy_ az az _jó_ valoságos jó _erkölcs_ legyen vagy is ollyan az mely arra vezesen ugy mint az _tudomány_ az jó _természet_  _jó_  _szokás_ és más illyen _efféle_ 

Hogy pediglen az _barátság_ jó és _igazán_ valo légyen _három_  _dolog_  _kívántatik_  _hozzá_  _hogy_ az jó _erkölcs_ légyen _építve_ az jó _erkölcs_  _igyekezik_ és _hogy_ az jó _erkölcs_ vezetessék

1 Az _jó_  _erkölcs_  _kell_  _hogy_ legyen _építve_ az az _hogy_ azért _kell_ szeretni _barát_  _hogy_ jó és _dicséret_ mélto _dolog_ üsmérsz _benne_ 

2 Az jó _erkölcs_  _igyekezik_ mivel az _barátság_  _kell_  _kívánni_ és _keresni_  _java_ az ö baráttyának az jó _erkölcs_ pedig se nagyobat se szükségesebet nem lehet _kívánni_ az mely _barátság_ az _másféle_  _jó_  _keresés_ viszi az _barát_ és az jó _erkölcs_ el mulattattya vélek az nem _barátság_  _hanem_ nyilván valo _csalás_ 

3 Szükséges _hogy_ az jó _erkölcs_ vezettessék az az _hogy_ az _jó_  _erkölcs_ rendi _szerint_ legyen és _hogy_  _egy_  _jóakaró_ az másikáért semmit ne _cselekedik_ ollyat mely az jó _erkölcs_ ellen legyen az mely _barátság_  _megbántat_ az _isten_ az ö jó akarojáért az utálatos és átkozot _barátság_ mivel jobban szereti az _ember_ az _isten_ 

Ebböl az _három_  _dolog_ meg üsmerheted _fia_ az _jó_  _barátság_ az rosztol mellyiket _kell_  _keresni_ és mellyiket _kell_  _kerülni_ 

1 _kerül_ azoknak _barátság_  _aki_ semmi _jó_  _erkölcs_ nem _tapasztal_ az kit szerethetnél _de_  _inkább_ azoknak _barátság_  _óv_ magadot _aki_ rosz szokásokot látz az kik _tisztátalan_  _életű_ részegesek szitkozodok _haragos_ az illyen veszedelmes _barátság_ mivel magad is ollyan lehetz valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_ az _ki_ magát _társ_ adgya az _bolond_ az _gonosz_ lészen 
 

2 _kerül_ az ollyan _barátság_ az mely téged _jobb_ nem tészen illyen az ollyanoknak _barátság_ az kik _barátság_  _csak_ az magok _haszon_  _keres_ azokét is _kerül_ az kik az roszrol meg nem _int_  _de_  _főképpen_ utállyad azoknak _barátság_ kik az vétekre _indít_ az kik _kevély_  _hízelkedő_ az illyenek _barátság_ ugy _kell_  _kerülni_ valamint az _ellenség_ 

3 _kerül_ azoknak is _barátság_ az kik semmínek _tart_ az _isten_ meg _bántani_  _érte_  _csak_  _hogy_  _kedv_ lehessenek mint az lopást _csalás_ veszekedést szitkozodást _emberszólás_  _csúfolás_  _szóhordás_ vesd _félre_ az illyen _barátság_ és el ne felejtsed sz _Ambrus_ ezeket az szavait az _ki_ az _isten_ nem _igaz_ az nem lehet _ember_  _barát_ 
 _bár_  _barát_ lehetne is _de_ nem _kell_ szeretned az ollyan _barátság_  _ha_ Isten _ellenség_ nem akarsz lenni

Ellenben pedig _keres_  _barátság_ azoknak kik az _jó_  _hajlandó_ és _aki_ ollyan jó szokásokot _tapasztal_ az mellyeket lehesen _követni_ azoknak kik az jó _erkölcs_ vezetnek jó _példaadás_ jó _beszéd_ jó _tanácsadás_ kik rosz _természet_ nem _dicsér_  _hanem_ arrol meg _int_ szabadoson valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_  _jobb_ az nyilván valo _dorgálás_ az _titkos_ szeretetnél _tűrhető_ az _barátságos_  _ember_ vet sebek _de_ az _gyűlölő_  _csók_  _csalárd_ 
 legy ollyanokal _barátság_ az kik _istenfélő_ és az kik üdveséges _java_  _keres_ az illyen _fia_ az jó és _igazán_ valo _barátság_ az _ily_ annál is inkáb _kell_  _keresni_  _hogy_ ritka és _ha_ ollyanra _talál_ meg _kell_  _tartani_ az illyen _barátság_ szol az _bölcs_  _hogy_ az _ember_  _hív_  _barát_  _erős_  _oltalom_ mellyet valaki _megtalál_  _kincs_  _talál_ az _hív_  _barátságos_ nincsen árra _becses_ az aranynál és _ezüst_ és az az _élet_  _orvosság_ 
 szeresed és _keres_ az illyen _barátság_ és _ha_ illyenre _talál_  _megtart_ azt és _él_  _hagy_ valamely álhatatlan és változo elmétöl viseltetvén valamint az _ifjú_  _cselekedik_ el ne _had_ régi _barát_ mondgya az _bölcs_ mert az uj nem leszen _az_  _hasonló_ 
 

Hogy pedig illyen _barátság_  _találhat_ azt az _isten_  _kell_  _kérni_ mert azt ö adgya és az _ki_ az _isten_  _fél_ azt meg is _talál_ 
 aztot pedig szeretned _kell_  _becsülni_  _de_ az szeretet _olyanformán_ légyen az mint már meg mondottam _hogy_ az jó _erkölcs_ legyen _építve_ az jó _erkölcs_  _igyekezik_ és _hogy_ az jó _erkölcs_  _igazgat_ 


Tizen _kilencedik_ Resz
Az _játék_ és az mulattságokrol

Az mulattság szükséges az elme _könnyebbítés_  _főképpen_ az _ifjú_ az _játék_ pedig nékik _illendő_ az _természet_ és elméjekhez

Az _játék_ és az mulattság nem _ellenkezik_ az jó _erkölcs_ söt még azt _javall_ is mivel ez az jó _erkölcs_ valo _cselekedet_  _ha_ ugy megyen végben az mint _kívántatik_ 

Hogy pedig ollyan lehesen szükséges _elsőbben_ jó lenní az _igyekezet_ az az _hogy_  _csak_ az elmének mulattságára legyen azután alkalmatosab lévén az munkára az mely is nem _győzhet_  _ha_ mindenkor _foglalatosság_ volna az mulattságod az _dolog_  _kedv_ légyen

Hogy jó és _hasznos_ légyen az _játék_  _három_  _dolog_  _kell_ vigyázni

Elöször _hogy_  _abban_  _tisztességes_ mértékleteséget _kell_  _tartani_ mert _ha_  _abban_ el merülsz már az nem _játék_  _hanem_  _foglalatosság_ nem azért _játszik_  _hogy_ alkalmatos lehes az munkára _holott_ azért _kell_  _játszódni_  _hanem_  _csak_ az magad _gyönyörűség_  _holott_ ez vétkes _de_ alkalmatlanná is _tesz_ magadot az munkára mert az az elmét el _foglal_ az _sok_ az _test_  _meggyengít_ és még az _egészség_ is árthat

Másodszor rendeletlen _kedv_ ne legyen az _játék_ valamint szokások az _ifjú_ mert az _sok_  _idő_ vesztet el arrol _gondolkodni_ szüntelen _hogy_ miképpen mulasad magadot az sem jó mert ugy _soha_ szorgalmatoságal nem _foglalhat_ magadot az munkában mivel az _test_ az _tanulás_ lenne ámbár _de_ az elméd az _játék_ 

Harmadszor _kerül_ az koczka és az _sok_ pénzben valo _játék_ ez az elmének nem mulattságot _hanem_ szomoruságot és nyughatatlanságot _okoz_ igen nehéz mértékletesnek lenni mert vagy az vesztés vagy az nyereség azt nem engedi igen _rosszindulat_ pedig _csak_ az nyereségért _játszani_  _hát_  _ha_ még vesztenek micsoda szomoruság nem _követ_ azt _tesz_ még _az_ az _csalás_ szitkozodást _esküvés_ veszekedést mellyek nélkül nem lehet az illyen _játék_  _sok_  _idő_ elmédnek pénzednek el vesztését az _tűrhetetlenség_  _hazugság_  _irigység_ és más _efféle_ mellyek az _játék_  _jár_ az _isteni_ szeretet _benne_  _meghűl_ az mod nélkül valo szeretet az _játék_  _benne_  _holt_ meg marad mely végtire mind _jószág_  _becsület_ romlására leszen és még nyomoruságra _jut_ 

 _kerül_  _hát_  _fia_ ezeket az _játék_ és _csak_ az _tisztességes_  _játék_ adgyad magadot mely az elmének és az _test_ legyen _haszon_  _de_  _abban_ is mértékletes légy mert az _ifjú_ romlására vagyon az mod nélkül valo valamint sz agoston mondgya 
 _de_ ez az mód nélkül valo _nemcsak_ az _idő_  _értetik_ az mellyet el vesztesz _hanem_ még az pénzre is mellyet _eljátszik_  _holott_ az mely _felettébb_ valo pénzt el vesztesz _jobb_ volna azt az szegenyeknek adni mert az szegényeknek szükségek _ellene_ fog még _kiáltani_ az Isten elöt


Huszadik Rész
Az _fösvénység_ 

Az _fösvénység_ noha nem rend _szerint_ valo vétek az _ifjúság_  _mindazonáltal_ szükséges _elébe_ adnom _hogy_ meg _tud_ magokot attol _őrizni_ 

Az _fösvénység_ az pénzhez mod nélkül valo szeretetböl áll ez _kétféle_  _megesik_ némellyek azt _csak_  _meggyűjteni_ szeretik némellyek pedig el _költeni_ szeretik és az magok _gyönyörűség_  _fordítani_ az elsö az _ifjú_ ritkán _találtatik_  _de_ az másika igen _közönséges_ és artalmas

Hogy nálok az _közönséges_ légyen azt minden nap láttyuk mert mivel az magok _gyönyörűség_ igen szeretik minden modot is _keres_ annak _elégtétel_ az pedig pénzel megyen végben arra valo nézve mindent _cselekedik_ az attyok elöt minden féle _csalás_  _hazugság_ végben visznek _csak_ töllök nyerhessenek ettöl az _rosszindulat_  _jön_ az szegényekhez valo _megkeményedés_ az _gazdagság_ szeretete az _előmenetel_ valo nagy _kívánság_ Ez az _rosszindulat_  _megfoganván_ az _ifjúság_  _könnyű_ nevekedik és _idő_  _megerősödvén_ ugy _meggyökerezik_  _hogy_  _holt_  _benne_ marad az is _okoz_ azt az zürzavart mellyet látunk az _keresztény_  _között_ és az mellyért is suhajtoz az propheta _hogy_  _kicsid_  _fogva_ nagyig minnyájan az _fösvénység_ adták magokot 
 valamint sz pál mondgya _hogy_ az az _gyökér_ minden féle rosznak 
 

Ez _három_  _dolog_ veszi _eredet_ az _ifjúság_  _elsőbben_ az rendeletlen szeretettöl mellyel vagynak az magok _gyönyörűség_ másodszor az világban _közönséges_ valo példátol mivel láttyák _hogy_  _csak_ az _ezüst_  _becsül_ és szereti és azután _fut_  _telhetetlenség_ 

Az _harmadik_ az attyáktol vagyon mivel ök nevelik az _gyermek_ ezt az szeretetet mivel nem _beszél_  _egyéb_ nékik _hanem_  _hogy_ miképpen nyerjék _élet_ miképen _elémehet_ valamint sz _Cyprianus_ mondgya arra _tanít_ az _gyermek_  _hogy_ jobban szeresék az világi _jó_ mint sem az _Krisztus_  _Jézus_ 
 

Edes _fia_ meg _kell_  _hát_ elözni ezt az roszat _idő_ ne _hogy_ el _foglal_ lelkedet mert minden _bizonnyal_ semmi vétek az _idő_ ugy nem nö mint ez azért azt _tanácsol_ neked

Elöször az mint már meg mondottuk _hogy_ az _gyönyörűség_ szeretete _nagy_  _ok_ az _fösvénység_ az _ifjú_ azért minden _tehetség_ azon légy _hogy_ meg mértékellyed azt az rendeletlen szeretetet az mely minden jót meg gátol az _isten_  _megtekint_ micsoda szükséges _megtartóztatni_ az _gyönyörűség_ rendeletlen szeretetit

Másodszor _hogy_ az szivedet meg ne _bír_ az pénznek szereteti _megemlékezik_ sz pál mondásárol _hogy_ az az _gyökér_ minden féle rosznak

Harmadszor _abban_  _bizonyos_ légy _hogy_ az _gazdagság_  _sok_ lelket _elkárhoztat_ valamint az apostol mondgya _megtud_  _hogy_ az _fösvény_ nem _bír_ az Isten _ország_ 
 

4 szoktassad magadot arra _hogy_  _csak_ szükségedre _kíván_ az pénzt és midön nincsen szenvedgyed azt _békességes_  _tűrés_ meg _gondolván_ azt _hogy_ mennyi szegény vagyon az kinek _csak_ szükségire valo sincsen és _aki_ mivel vagy _jobb_ ! _főképpen_ ne _él_ semmi _csalás_ vagy valamely rosz modal _hogy_ pénzed legyen

5 Távoztassad el az _fösvénység_ minden _jel_ az másét magadnak meg ne _tart_ másal _ízetlenkedni_ egy nehány pénzért az sem jó _bár_  _igazság_ legyen is _ha_ valaki _hozzá_  _folyamodván_ vagy _kölcsön_ vagy más képen _kér_  _tőle_ szomoruán el ne _bocsát_ magadtol az szegényeket szeresed minek utánna az _cseléd_ meg adtad volna az mivel _tartozik_ mivel _elsőbben_  _az_  _kell_  _gondolkodni_ az mit magadra akarnál _költeni_ vonny el _abból_ is az szegények számára mivel nem szégyené az  _hogy_ ollyan _bőkezű_ vagy az magad _gyönyörködés_  _köntös_  _kemény_ és _fösvény_ az szegényekhez az kik emberek valamint magad és _talán_  _jobb_ az Isten elöt

Egy szoval vagy szegény vagy vagy _közönséges_ állapotban vagy _gazdag_ vagy

Ha szegény vagy _kér_ az Isten _kegyelem_  _hogy_  _békességes_  _tűrés_ vegyed az szegénységet az ö szeretetiért az ö _gondviselés_ alá adgyad magadot mert el nem _hagy_  _soha_ szolgait _ha_ az _isten_  _gond_ vagyon _kis_  _teremt_ allattyára annál inkáb _hogy_ ne volna reátok _gond_  _keres_  _elsőbben_ az _isten_  _ország_ az többi meg _adatik_ néktek 
 

Ha _közönséges_ állapotban vagy _megelégedik_  _abban_ és ne nyughatatlankodgyál nagyob után meg emlékezvén sz pálnak szavairol: _hogy_ az kik meg akarnak gazdagulni _esik_  _kísértet_ és az _ördög_  _tőr_ és _sok_  _balgatag_  _káros_  _kívánság_ mellyek bé merittik az _ember_ veszedelemben mert minden _gonoszság_  _gyökér_ az pénznek szerelme 
 _követ_ az apostolnak ezeket az szép szavait _hogy_ az _ti_  _erkölcs_  _idegen_ légyen az _fösvénység_  _megelégedik_ az _jelenvaló_ mert az Isten mondotta nem _elhagy_ tégedet 
 

Ha pedig _gazdag_ vagy _fél_ az veszedelemtöl a melyre _tesz_ agazdagság üdveségedet mivel az Istenfia mondgya _jaj_ néktek _gazdag_ mert el veszitek _itt_ az _ti_ vigasztalástokot 
 és _hogy_ az _gazdag_ nehezen menyen bé _mennyország_ 
 _kerül_  _hát_  _fia_  _kerül_ ezt az veszedelmet és _kér_ az _isten_  _hogy_ vegye el szivedböl


Huszon egyedik Rész
Az álamisnárol

Az alamisnárol az mit ide _feljebb_ mondottam mint _hogy_ igen rövidnek _tetszik_ nékem azért _bő_ akarok erröl szolni _had_  _megtanulhat_ most _idő_  _kedves_  _fia_ szeretni és _követni_ ezt az Isten elöt valo _kedves_  _cselekedet_ mely _oly_ szükséges és _hasznos_ üdveségedre

Az _Szentírás_ nincsen ollyan jó _erkölcs_ az mellyet inkáb _dicsér_ és _javall_ mint az szegényekhez valo szeretetet az Isten _meghagy_ az ö népinek _hogy_ ne lenne 
 senki _közötte_ az _ki_  _koldulás_  _eszik_  _kenyér_  _Tóbiás_ azt _hagy_  _fia_  _hogy_  _soha_ egy 
 szegényröl se vese el szemeit az Isten is ugy nem veti el rola szemeit meg segitvén _ő_ 
 minden szükségiben az _bölcs_ pedig arra _int_  _hogy_ az szegénytöl el ne vonnyad az alamisnát és szemeidet rolla el ne vegyed nem adván neki alkalmatoságot az _nemadás_  _hogy_ néked roszat _kíván_ mert az ö _imádság_ meg _hallgat_ az Isten _ha_ pedig az 
 alamisnát az szegénynek _kebel_ rejted _imádkozik_  _érte_ 

Az _újtestamentum_ ez _sok_  _hely_ van parancsolva az _Krisztus_ azt mondgya _hogy_ az alamisna 
 az _bűn_  _bocsánat_ meg nyeri date eleemosinam et ecce omnia munda sunt vobis ezt _ígér_ nékünk _hogy_  _bőven_  _ad_ nékünk _hogy_  _ha_ mi is adunk az szegényeknek és _hasonló_ 
 mértékel mérnek nekünk mint az mellyel mérünk másoknak sz _János_ mondgya _hogy_ az _ki_ meg nem szánnya szükségiben _felebarát_ az nem mondhattya _hogy_  _isteni_ szeretet van _benne_ mert _ha_ az _isten_ szeretné meg szánná _felebarát_  _holott_ az Isten azt parancsollya _hogy_ ugy szerese mint _önnönmaga_ 
 

 _de_ nincsen semmi az _Szentírás_ az mi ugy meg mutatná az alamisnálkodásnak nagy _kötelesség_ mint ezek az szavai az üdvezitönknek jertek el én attyámnak áldottai _bír_ az _ország_ mely néktek _készíttet_ mert _éhezik_ és _enni_ adtatok szomjuhoztam és _inni_ adtatok mezitelen voltam és meg ruháztatok _soha_ el ne felettsed _fia_ ezeket az szokot mert az kik ezeket nem _cselekedik_  _elkárhozik_ 

Az _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ az _igaz_ minden jó _cselekedet_  _között_ az Isten fia nem adgya más _ok_ üdveségeknek _hanem_  _hogy_  _irgalmasság_ voltak _felebarát_ és az _hamis_ mind annyi vétkekért is _egyéb_ szemekre nem _hány_  _hanem_  _hogy_  _kemény_ és _irgalmatlan_ voltak másokhoz és mint _hogy_ az _isten_ fia az _ki_ az attyának _bölcsesség_ nem mondot se nem _cselekedet_ semmit az mi nem _használ_ lelkünk üdveségire ezekel az szavaival mellyeket fog mondani az _ítélet_ ezt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ micsoda _kedves_ nála az másokal valo _jótétel_ és valamint _hogy_ az Isten az _jótétel_  _kegyelem_ adgya az _igaz_  _hogy_ jobban végig meg maradgyanak _ellenben_ az _gonosz_  _keménység_ meg nem _könyörül_ nyomoruságokban az melyben vetette öket az vétek és _elhagy_ mivel _ők_ is _elhagy_  _felebarát_ azért is _penitenciatartatlan_  _meghal_ és az _kárhozat_  _esik_ 

Adná Isten _hogy_  _jól_  _meggondol_ minden _keresztény_ ezeket az rettentö szavait meg váltonknak és _hogy_ mi _következik_ reájok az _ítélet_ azért _hogy_ most el mulattyák _jól_  _tenni_  _felebarát_ meg fogják _akkor_ üsmérni vétkeket _de_  _akkor_  _késő_ leszen

Te pedíg _édes_  _fia_ mint _hogy_ most _idő_ akarsz munkálkodni üdveségedért arra _int_  _hogy_ most _gondolkodik_ arrol az _jövendő_ nyomoruságrol és _kényszerít_ arra _hogy_ most _ifjúkor_ szoktassad magadot az másokal valo _jótétel_ szánakodván az mások nyomoruságán _ha_ egy szegényt vagy egy nyomorultat látz _meggondol_ magadban _hogy_ nem vagy _jobb_ azoknál és _ha_  _abban_ az szenvedésben nem vagy az Isten _ingyen_ valo _irgalmasság_  _köszön_  _de_ mint _hogy_ ö jó volt _hozzá_ azt akarja _hogy_  _te_ is _irgalmasság_ légy másokhoz és segittsed másokot _abból_ az mit néked adot szükségekre _költvén_ azt az mit az magad _gyönyörűség_ akarnál _fordítani_  _igyekezik_ azon _hogy_ el mondhasad _Jób_  _hogy_ 
 az másokon valo szánakodás _gyermekség_  _fogvást_ nevekedet veled _hogy_ pedig azt _követhet_  _megemlékezik_ ezekröl az szép _intés_  _Tóbiás_  _fia_ az _te_  _gazdagság_  _adakozik_ és az _te_  _orca_ az szegénytöl el ne _fordít_ az Isten sem _elfordít_  _orca_ rollad az _te_  _erő_ és _bőség_  _szerint_  _tesz_  _kegyesség_  _hogy_  _ha_  _kevés_ van néked az _kevés_ se szány _kevés_ adni mert _drága_ el rejtet _kincs_  _gyűjt_ magadnak szükségednek napjára mert az _jótétemény_ meg szabadit az _halál_ és nem _hagy_ az setéttségre _jutni_ mert nagy szép ajándék az _felséges_ Isten elöt az alamisnálkodás mind azoknak az kik azt _gyakorol_ 
 

Ezekböl egy nehány _dolog_  _tanulhat_  _először_  _hogy_ az magadébol _ad_ alamisnát és nem az más _jószág_ az mely lopot vagy roszul _keres_ légyen _hanem_ az magad saját _jószág_ 

Másodszor nem _kell_  _elidegeníteni_ az szegényt valamint az _ifjú_  _cselekedik_  _sokszor_ az kik nem _tud_ mi légyen az máson valo _könyörületesség_ nem _gondolván_  _egyéb_  _csak_ az magok _gyönyörűség_ azt is _megtanulhat_ ebböl _hogy_ ámbár _kevés_  _jószág_ legyen is _de_ alamisnát _kell_ adnod arra _megtanít_  _hogy_  _bőven_  _kell_ adni _ha_ sokad vagyon és _kevés_ az _kevés_  _de_ jó szivel mert az Isten _nemcsak_ azt nézi _hogy_ mit adnak _hanem_  _hogy_ mint adgyák non quantum sed ex quanto mivel egy _gazdag_ az _ki_  _kevés_  _ad_ meg mutattya _hogy_ az szegényeket nem szánnya

 _fia_  _olvas_  _figyelmetesség_ ezeket az _intés_  _hogy_  _megtanul_ micsoda _kötelesség_  _tartozik_ alamisnát adni azt miképen _kell_ adni és azért micsoda _jutalom_ vész semmi nem _dicséretes_ egy _ifjú_ mint mikor szánakodik az más nyomoruságán az illyenekért _ezer_ áldásokot várhatz magadra  ne mondgyad azt _hogy_ néked más pénzed nincsen _hanem_ az kit az attyád vagy az anyád _ad_ mulattságodra mert _ugyanabból_  _kell_ adni az szegényeknek annál is _kedves_ lesz az Isten elöt _hogy_ magadot attol is _megfoszt_  _őértük_ 


Huszon kettődik Rész
Az alázatoságrol

Ezt az jó _erkölcs_ azert _hátrahagy_ mert ez tészi _tökéletes_ az _többi_ is meg _tartván_ és nevelvén az _ifjú_ 

Az _kevélység_ mely az magához valo rendeletlen szeretettöl vagyon igen veszedelmes az _ember_  _de_  _inkább_ az _ifjú_ mert ajtot nyit minden féle rosz _erkölcs_  _fia_ vigyáz arra _hogy_ semmi _kevélység_ ne legyen _gondolat_ se az _te_  _beszéd_ mert attol vagyon minden veszedelem 
 

 _fia_  _oltalmaz_ magadot az _kevélység_ meg ne _enged_  _hogy_ az elmédben _hely_ verjen szükséges azért ez ellen állani az alázatoságal _de_ nem _külső_  _hanem_  _belső_  _igazán_ valo alázatoságal az mely alázatoság _háromféle_  _tesz_ alázatosá magadban az _isten_ és az _ember_ 

Elöször légy alázatos magadban nem _becsülvén_ magadot nagyobra mint sem _kívántatik_ valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_ ne _felfuvalkodik_ az _te_ elmédben mint az _bika_ 
 semmiért magadot ne _becsül_ se _gazdagság_ nemzettségedért szépségedért _termet_ az illyen az _hivalkodó_ elméhez _illik_ sem az _ész_  _tudomány_ mert az az Isten ajándéka és nagyon meg bántod _ha_ ezekkel _dicsekedik_ se az _jó_  _erkölcs_ mert ez annál is inkáb nem _tőle_ vagyon és az _ki_ aval _dicsekedik_  _fél_  _hogy_ azt el ne veszesse _hozzáad_ azt is _hogy_  _sokszor_ ollyan _tökéletesség_  _gondol_ magunkban lenni mellyek _távol_ vannak _tőle_ és _akkor_  _ha_ magunkot _becsül_  _megcsal_ magunkot _de_  _ha_ szintén meg volnának is _benne_ azokért az _isten_  _kell_  _dicsérni_ mert ö tölle vettük és mondgyuk szivünkböl non nobis Domine non nobis sed nomini tuo da gloriam nem nékünk uram nem nékünk _hanem_ az _te_ nevednek adgyad az _dicsőség_ 
 

Szép szavai ezek szent _Bernard_ az _ki_ azt mondgya _hogy_ az Isten az mely _kegyelem_  _cselekedik_ velünk _abból_  _csak_  _éppen_ azt az _dicsőség_  _tart_ magának _hogy_ meg vallyuk annak tölle vételit annak pedig _haszon_ nékünk _enged_  _tehát_ mind _igazságtalan_ mind vétkes volna _ha_ magunknak akarnok venni mind az _haszon_ mind az _dicsőség_ meg _tartván_ mind az magunk részit mind az _isten_  _holott_ maga mondgya _hogy_ nem adgya másnak az maga _dicsőség_ mit _ad_  _hát_ minékünk _ó_ uram  _felkiált_ sz _Bernard_ az én _békesség_ adom néktek _elég_ uram az _kedves_ veszem az mit nékem akarsz adni és néked _hagy_ az mit magadnak _megtart_ látom _hogy_ igy _énnekem_  _hasznos_ ellene mondok az _dicsőség_ mert az tégedet _illik_  _hogy_ el ne veszesem az _békesség_ mellyet nékem _ad_  _békesség_  _kíván_ és nem _több_ az _békesség_  _bírván_ tégedet _bír_ mert _te_ vagy az mi _békesség_ és _te_  _megegyesít_ magadban azokot kik _eltávozik_ 
 

Légy alázatos az _isten_ meg _gondolván_ az ö _megfoghatatlan_ nagyságát az kinek elötte semmi vagy meg _tekintvén_ az ö _hatalmas_  _örökös_ méltoságát az _ki_ elöt reszketnek az angyalok üsmérd meg _tehát_ vétkeidet mellyekel vétettél az ö véghetetlen nagysága ellen mennyi száma nélkül valo _jótétemény_ vettél tölle micsoda _visszaél_ azokkal micsoda számot _kell_ azokért adnod az _ítélet_  _holott_ micsoda szűkséged vagyon üdveségedre valo _kegyelem_ meg töb _ezernyi_  _efféle_ meg látod _elég_  _ok_ vagyon az magadot meg alázásra és Isten elöt semminek _tartás_ 

Légy alázatos az _ember_ vannak ollyanok kik meg alázák magokot az Isten elöt mert ugyan is _hogy_ ne alázná meg magát egy nyomorult _teremt_ állat az ö _teremtő_ elöt _de_  _kevély_ az _ember_ [emberek hez] nem _meghajthatván_  _előtte_ magokot midön arra _kényszeríttetik_ és igy nincsen _igazán_ valo alázatoságok

Hogy az _ember_  _jól_ lehesen _követni_ ezt az jó _erkölcs_ azt _kell_ meg _tudni_  _hogy_  _háromféle_ rendüek vannak némellyek az kik nálad _elsőbb_ nemellyek _hozzá_  _hasonló_ és nemellyek aláb valok _de_ mindenikhez alázatoságal _kell_ lenned noha _különb-különbféle_ 

Az mi az _elsőbb_  _illet_ legy _tisztelet_ és _engedelmesség_ mindenikhez _aki_  _hatalom_ van rajtad szenvedgyed alázatosan midön _int_  _ha_ más képen _cselekedik_  _kevély_ vagy _becsül_ mind azokot is kik téged _felülhalad_ valamiben az _idő_ az _tudomány_ vagy valamely másban

Az mi az _hozzá_  _hasonló_  _illet_ legy mindenkor _becsület_ azokhoz és _engedelmesség_ az _elsőség_  _becsület_  _előttükvaló_  _járás_ rendeletlenül ne _kíván_ ezeket az _hiábavalóság_ azoknak _kell_  _hagyni_ az kik azokot szeretik az _jól_ neveltetet elme nem _kap_ az ollyan árnyékhoz valo _becsület_  _hanem_  _csendesség_  _megtart_ az maga rendit mikor _kívántatik_  _de_ ez ritkán _kívántatik_  _mindaddig_ az még _ifjú_ vagy

Az mi pedig az aláb valokot _illet_ legy _kegyes_ magad szerettetö azokhoz kik tegedet szolgálnak ugy _tekintvén_ öket mint attyád _fia_  _emlékezik_ az sz pal mondásárol _ti_ is urak azonokot _cselekedik_ ö vélek el _hagyván_ az _fenyegetés_  _tudván_  _hogy_ az _ti_ uratok is menyben lakik és _hogy_ nincsen annál személy válogatás 
 legy alázatos és nyájas mind azokkal kik aláb valo renden vannak nálad _gyorsaság_ szolgály nékik és segittsed szükségekben

Egy szoval _hogy_ az _kevélység_ meg utállyad azt _meggondol_ micsoda az _ember_ az ö alávaloságát nyomoruságát rövid _élet_  _halál_ és azután mire _jut_ miért _kevélykedik_ az _föld_ és _hamu_ mondgya az _bölcs_ az _hatalmas_ is rövid az _élet_ ma _király_  _holnap_ meg _hallhat_ az _ember_  _meghalván_  _kígyó_  _oktalan_ állatoknak és _féreg_  _örökség_ leszen 
 

Ne _tekint_  _fia_ az _külső_ állapotokot mellyek _kevélység_  _indíthat_ téged _hanem_ azt _meggondol_  _hogy_ mi vagy magadban és _elég_ okot _talál_ az magad meg alázására azért is adgya sz _Bernard_ ezeket az szép verseket _elöben_  _kér_  _megtanul_ öket
 

 _forma_ favor populi fervor juvenilis opusque
            subripuere tibi noscere quid sit homo
Unde superbit homo cujus Conceptio Culpa
            nasci poena labor vitae necesse mori
Post hominem vermis post vermem foetor et horor
            sic in non hominem vertitur omnis homo

Ez azt _tesz_  _hogy_  _ha_ az _ember_  _jól_ meg _tekint_ magát _elég_ okot _talál_  _hogy_ meg utállya _kevélység_ meg láttya _hogy_  _fogantatás_ az vétekben veti születése az nyomoruságban _hogy_ az ö _élet_ szüntelen valo nyomoruságos munkábol áll az _halál_ el nem kerülheti _holta_ után meg rothad és a _féreg_  _eledel_ lészen ez pedig _csak_ az _test_  _illet_ mivel az léleknek az Isten _ítélet_  _kell_ menni ót vagy az _örökkévaló_  _boldogság_ vagy az örökévalo nyomoruságra _küldetik_ ez az _ítélet_  _irtóztató_ még az szenteknek is _ihon_  _édes_  _fia_ lásd meg havané az _ember_ miben _kevélykedni_ és _ha_ nem illiké inkáb _hozzá_  _hogy_ magát meg alázza _gondolkodik_  _gyakran_ ezekröl és _irtózik_ az _kevélység_ légy alázatos _csendes_  _kegyes_ és szelid minden _gondolat_ és _cselekedet_ 

 _ember_  _hogy_ lehet mivel _kevélykedni_ 
     _fogantatás_  _kezd_ az vetekben vetni
     születése után sokat _kell_ szenvedni
     az _sok_ munka után még meg is _kell_  _halni_ 
Holta után pedig _adatik_  _féreg_ 
     kik _kegyetlenség_ ö rajta _élődik_ 
     ö rodhattságátol mindenek rettegnek
     és igy nem _ember_  _kell_ lenni _ember_ 


 _ötödik_ SZAKASZ

Az _élet_ rendinek választásárol

Az eddig valo _oktatás_  _hiányos_ volna _hogy_  _ha_ minek utánna meg mutattam volna _hogy_  _kell_  _élni_ az _ifjúság_ azt meg nem üsmértetném veled mi modon _kell_ meg választani az _élet_ rendit az melyben _kell_  _élet_  _tölteni_ ez az választás pedig ollyan _dolog_ az melynek _tudás_ annál is inkáb szükségeseb az _ifjú_  _hogy_ annak nagy voltát nem üsmérik és az micsoda vétekben _esik_  _eziránt_  _sokszor_ azt nem is lehet _hely_  _hozni_ ez az vétek pedig nem _kicsid_  _holott_ az _ember_ egész _élet_  _tekint_ és az _örökkévaló_ üdveséget az _örökkévaló_ nyomoruságban is _esik_  _ha_ erröl nem _gondolkodik_ azért _kedves_  _fia_  _kér_  _hogy_  _figyelmetesség_  _olvas_ ezt az utolso szakaszt mind annak elötte mind akkor midön arra az _idő_  _jut_  _hogy_ az _élet_ rendinek valasztásárol _kelletik_  _gondolkodni_ és azután is midön már választottál mert _itt_  _megtalál_ miképen _kelletik_ magadot _alkalmaztatni_ 


Első Resz
Hogy micsoda szukséges légyen az _élet_ rendinek
 _jól_ meg választása

 _k_ Igen szükségesé az _élet_ rendinek _jól_ meg választása _holott_  _közönséges_ látom _hogy_ mindenik ollyat választ magának az mint tettzik és mellyik _hasznos_ 

 _f_  _fia_ sokkal szükségeseb mint sem _közönséges_  _gondolkodik_ az felöl ennek az választásnak pedig nagysága _két_  _igazság_ van _építve_ 

Az elsö az _hogy_  _bár_ minden féle rend jó legyen is _de_  _mindazonáltal_ mindenik nem jó mindennek és ollyan rend _hasznos_  _egy_ az mely artalmas volna az másiknak mivel minden _ember_ nincsen _egyenlő_  _hajlandóság_ se _egyenlő_  _természet_ se _egyenlő_  _kegyelem_ az _isten_ 

Az masodik az _hogy_ az Isten _gondviselés_ rendelvén ezeket az _különbféle_ rendeket és _hivatal_ az _ember_ ö is _osztogat_ azokot _bölcsesség_  _különb-különbféle_ : rendelvén _egy_  _egy_ mást másra mint egy _cselédes_  _gazda_  _ki_  _eloszt_  _cseléd_  _között_ az _ház_ lévö _hivatal_ az mint ö azt _ítél_  _helyes_ lenni ugyan arra valo nézve is adot az _ember_  _különbféle_  _hajlandóság_ és annyi féle elmét és _az_  _képest_  _osztogat_ nékik _kegyelem_ az mint _ítél_ szükségesnek _az_ az rendhez az melyre _hív_ öket

Ez az _két_  _igazság_ nyilván meg mutattya micsoda nagy _dolog_  _jól_ meg választani az _élet_ rendit és állapottyát mert _ha_ minden _ember_ nem alkalmatos mindenre _tehát_ nincsen senki is az kinek nem _kell_ vigyázni _hogy_ azt _jól_ meg válasza ne _hogy_ ollyan állapotban _esik_ az mely véle _ellenkezik_  _hogy_  _ha_ az Isten _hív_ az _ember_ egy _hivatal_ inkáb mint sem másra _abból_  _következik_  _hogy_  _oly_ nagy vigyázásal _kell_ lenni _hogy_ azt válaszad az mellyik jobban _megegyezik_ az ö akarattyával és az mellyikre alkalmatosabbá tett

Ez az választás ollyan nagy _dolog_  _hogy_ az _ember_ minden _java_ azon _függ_ mind ez _élet_ mind az _örök_  _élet_ valo nézve azért _fia_ nézd meg micsoda nyomoruságra veti az _ember_ az _élet_ rendinek roszul valo választása és az mellyet _te_ sem _elkerül_  _ha_ arra _jól_ nem vigyász

Elöször az mi ez _élet_ nézi micsoda nyugodalomban _élhet_ és _hogy_  _megelégedhetik_ az ollyan az _ki_ valamely rendet roszul választot magának az melyre nem alkalmatos micsoda _kedvetlenség_ nincsen midön ollyan _hivatal_ láttya magát mely _hajlandóság_  _ellenkezik_ és mint _hogy_ nehezen _kell_  _hivatal_ végben vinni az szüntelen valo _gondolkodás_ veti _ő_ arra valo nézve mind magának mind másoknak _ízetlen_ és állapottyában ugy van valamint egy _tömlöc_ 

Másodszor az mi az üdveséget _illet_  _hogy_ lehesen az illyen állapottyában arrol _gondolkodni_ mert _azonkívül_  _hogy_ az szomoruság az resztcségben veti és az resttség az vétekben _de_ micsoda _baj_ és munkával _kell_ néki az üdvesége után _fáradozni_ ollyan _hivatal_ a melyre se _hajlandóság_ se az _isten_ nem _hivatott_  erre valo nézve annyi vétekben _esik_  _hogy_  _másféle_  _hivatal_ annyiban nem _esik_ az ö _elégtelenség_ mindenkor nehézségeket _talál_ az ö _hivatal_  _kötelesség_ végben vitelében és _bizonyára_  _ha_  _keres_ az _ok_ micsoda rendeletlenségeket látunk az papi és az világi renden lévökben az kik _közül_ sokak roszul viszik végben _hivatal_ meg látnák ezt az _ok_  _hogy_  _nagy_ része meg nem visgállya _elsőbben_ midön valamely _hivatal_ lépik _ha_ arra alkalmatosé és _ha_ az _isten_ hivatalosé arra

Erre valo nézve _int_  _fia_ és mind azokot az kik valamely _hivatal_ akarnak választani _hogy_  _három_  _dolog_ vigyázanak

Elöször _hogy_ micsoda nyomoruságban és szomoruságban lésznek egész _élet_  _ha_ rosz választást _talál_  _tenni_ 

Masodszor mennyi _sok_ vétekben _esik_ az _könnyű_ valo valasztásert az melyben nem _esik_ valamely más _hivatal_ 

Harmadszor micsoda veszedelemre teszik üdveségeket az rosz választásért

Az kik ezt az _három_  _dolog_  _jól_  _meggondol_ arra vigyázanak _hogy_ valamiben nem véttsenek illyen nagy állapotban


Második Rész
Hogy rend _szerint_ micsoda vétekben _esik_ 
az választásban

 _fia_ rend _szerint_  _négyféle_ vétekben szoktak _esni_ az _ifjú_ az választásban

Az elsö az _hogy_ nem végeznek _jól_ az választásrol nem _hogy_  _okosság_ és meg ért elmével _gondolkodik_ arrol _hanem_  _csak_ vaktában az magok elméjeket _követ_ némelykor az alkalmatoságal akarván _élni_ és _sokszor_ azért _hogy_ egy _hivatal_ inkáb _érez_  _hajlandóság_ mint másra meg nem visgálván magokban _ha_ arra alkalmatosoké _java_ leszé és _ha_ üdveségekre váliké

Az második az _hogy_ mikor arrol vegeznek is roszul végeznek az az nem jó végre nem arra az mellyet _kell_ magok _elébe_ venni némellyek az mely rendet választnak _abban_  _csak_ az nyugodalmas _élet_  _tekint_ mások az _gazdagság_ az elövalo menetelt mások az _becsület_  _hírnév_ egy szoval minnyájan _csak_ az világi jót _tekint_ és az mostani _élet_  _de_  _kevés_ vannak az kik az jó _erkölcs_ és az üdveségre vigyáznának _holott_ mindenek felet ezekre _kell_ vigyázni azt _tud_ mondani: ez az _hivatal_  _énnekem_ igen jó mert _abban_ elö mehetek és szerencsémet _kereshet_  _de_ azt nem mondgyák az nékem jó mert _abban_ elö mehetek az jó _erkölcs_ és üdveségemet is _keres_ vagy is az nékem nem jó mert _előre_ látom _hogy_  _abban_  _sokszor_  _megbánt_ az _isten_ ollyan _kötelesség_ látok _abban_ az mellyekre elégtelen vagyok _sok_ alkalmatoságot és veszedelmet: az magamot el vesztésire

Ez az vétek igen nagy és az _okosság_  _ellenkezik_  _de_  _hogy_  _bölcs_ lehesen végezni arrol az _hivatal_ melyben _élet_ akarod _tölteni_ azt _kell_ meg _tekinteni_ micsoda végre vetted az _élet_  _holott_ azt nem más végre _hanem_ az Isten szolgálattyára és az üdveségre: erre _kell_  _hát_  _célozni_ az választásban mivel más képen veszedelemre adod magadot

Az _harmadik_ az _hogy_ midön valamely _hivatal_ végeznek senkitöl _tanács_ nem _kér_  _csak_ magoktol ez pedig igen _közönséges_ vétek az _ifjú_ mert ugyan is _ha_  _okos_  _ember_  _tanács_ nem _kér_  _hogy_ lehesen illyen nagy _dolog_  _jól_ végezni olyon _kor_ az melyben még _elegendő_  _értelem_  _az_ nincsen azt _javall_ az _bölcs_ az _ifjú_  _hogy_ ne legyenek _bölcs_ az magok _ítélet_  _szerint_ 
 és _hogy_ semmit ne _cselekedik_  _tanács_ nélkül 
 vigyáz _hát_ erre _fia_ mert az _ördög_ meg szokta csalni az _ifjú_ az választásban

Az negyedik az _hogy_ az _isten_ nem _folyamodik_ az választáskor nem _kér_  _ő_  _hogy_ meg mutassa akarattyát nem _gondolkodik_ arrol micsoda szükségek van segittségire _ebben_ az nagy _dolog_  _holott_ ö az világoságnak attya ö tölle származik minden jó _tanács_ ö tölle is _kell_ várnunk azt az _hivatal_ az melyben akarja _hogy_ szolgállyuk ez _élet_ és azt az ö szentséges _kéz_  _kell_ el venni azt is akarja az mint az _Szentírás_ láttzik _hogy_  _hoz_  _folyamodik_ az nagy _dolog_ aval pedig igen _bántódik_  _ha_ azt el mulattyák mivel az ö nála nélkül _elkezdett_  _dolog_ nem lehet jó vége példát mutatok erröl

Az _izraelita_ el akarván szaladni az _ellenség_ elöt _feltesz_ magokban _hogy_ viszá mennyenek _Egyiptom_  _de_ az _isten_ nem _folyamodik_  _hogy_  _megtudhat_  _eziránt_ valo akarattyát azért is meg _fenyeget_ öket az propheta _által_  _tudta_ adván _hogy_ szándékok veszedelmekre _fordul_ az mint bé is tellyesedék _jaj_ az _engedetlen_  _fi_ mongya az ur kik _tanács_  _tart_ nálam nélkül _hogy_ az ö _bűn_ meg nevellyék kik _Egyiptus_  _törekedik_ menni _holott_ az én számtól _tanács_ nem kérdettek lészen néktek az pharao _erő_ szegyenetekre és az _Egyiptus_ árnyékában valo reménségtek _gyalázat_ 
 adná Isten _hogy_ ez az elméjekben volna azoknak kik valamely _hivatal_ akarnak menni ebböl az példábol meg látod mi _történik_ azoknak kik az _isten_ nem _folyamodik_ 


Harmadik Rész
Hogy micsoda modal _kell_ választani az _élet_ rendét
és _hogy_ az _ifjúság_ valo jó _élet_ 
 _az_ igen szűkséges

 _fia_ minek utánna meg mutattam volna néked micsoda vétekben _esik_ az _élet_ rendinek választásában most azt adom _elöben_ micsoda modal _kell_ aval _bánni_  _hogy_  _jól_ véghez mennyen

Az elsö az _ifjúság_ valo jó _élet_ ezt azért adom _elöben_ mert az _ember_ feleis nem _tud_ ezt az _igazság_  _hogy_ semmi ugy meg nem akadályoza az _élet_ rendinek _jól_ meg valasztását mint az _ifjúság_ valo vétek és _ha_ sokan roszul választnak az _ok_ az _hogy_ rendeletlen _élet_  _él_  _ifjúság_ 

Nem nehéz ezt meg mutatnom néked mivel sokan probállyák minden nap _hogy_ vétkekért valo _büntetés_ az Isten nem adgya nékik _kegyelem_  _hogy_ meg üsmérhesék mellyik _hivatal_ légyen nekik valo _hanem_  _elhagy_ öket az választásban valamint ök is _elhagy_ szolgálattyát meg nem világosittya öket mert ök is nem szerették és nem _engedelmeskedik_ néki az _ördög_ adták _ifjúság_ valo _idő_ az Isten is meg engedi _hogy_  _csal_ öket választtatván vélek ollyat mely _java_  _ellenkezik_ mert mint _hogy_ nem _hallgat_ parancsolatit és sugarlásit ö sem _meghallgat_ mikor segittségül _hív_ segittségül _hív_ engemet _de_ meg nem _hallgat_ reggel _keres_ engemet _de_ meg nem _talál_ annak okáért _hogy_  _gyűlöl_ az _bölcsesség_ és az urnak _félelem_ nem valasztották magoknak 
 

Az _Szentírás_  _elég_  _hely_ láttyuk az Isten _fenyeget_ azokot _hogy_ világoságát nem adgya azoknak kik arra _érdemtelen_ teszik magokot az vétkekkel az mellyet _Ezekiel_  _olvas_ az rettentö az _Izrael_ népe _között_ az _első_  _közül_ egy nehányan _ehhez_ az prophétához menének az Isten akarattyát meg tudni tölle az Isten azt _felel_ nékik az prophéta _által_  _hogy_ meg nem _felel_ nékik mert _gonosz_ és _hogy_ szivekben viselik _gonoszság_ és _hogy_ az _ki_ az prophetához megyen _hogy_ meg _tud_ ö általa az ö akarattyát és az ö sziviben viseli az ö álnokságát annak álnoksága _szerint_  _felel_ 
 az az _hogy_ nem _felel_ nékik és meg vonván töllök világoságát meg is csalodnak _feltett_ szándékokban

Az _király_  _könyv_ erröl nagy példát _ad_ saulrol az _Izrael_ népinek elsö _király_ az _isten_  _harag_ erre az _fejedelem_ szállot vala az ö _sok_  _engedetlen_ és _hálaadatlanság_  _egyszer_ ugy _történik_  _hogy_ az _ellenség_  _körülfog_ és nem _tud_  _hogy_  _ha_ meg hartzollyoné véle vagy sem látván minden képen az veszedelmet nem is _tudván_  _abban_ az állapottyában mi _tanács_ adni magának az papokhoz és az prophétákhoz _küld_  _hogy_ meg _tud_ az Isten akarattyát _de_ az Isten nem _felel_ néki sem álom látásban sem az papok sem az prophéták _által_ 
 ez az nyomorult _fejedelem_ látván _hogy_ az Isten _elhagy_ egy varáslo aszszonyt _kerestet_  _az_ menvén _kér_  _hogy_  _feltámaszt_ samuelt az _ki_  _őhozzá_ annyi _javall_ volt az Isten meg _enged_  _hogy_ samuel _megjelenik_ néki _és_ szerencsétlenségire _megtanít_ mondván vallyon miért _kérd_ engemet _ha_ az ur _eltávozik_  _tetőlled_ az _szerint_  _cselekedik_ az ur _teveled_ valamint én általam meg mondotta vala mert mivel _hogy_  _te_ nem _enged_ az ur szavának azért _cselekedik_ az ur _teveled_ ezeket ez mai napon az _Izrael_ népit is az philistéusok _kéz_ adgya és _te_ és az _te_  _fia_  _holnap_ én velem lesztek az mely is _megtörténik_ 

Oh ! mely rettentö példa ez meg látod ebböl az Isten mint _elhagy_ az _ember_  _nagy_ szükségiben is az ö _bűn_ adna Isten _hogy_ ez ne _történik_ annyi _ifjú_  _aki_ az Isten _elhagy_ az ö _élet_ rendinek választásakor _ifjúság_ valo rosz _élet_ mert ugyan is minek lehesen másnak _tulajdonítani_ midön annyi _ifjú_ látunk minden nap kik némellyek azok _közül_ ollyan rendet választnak magoknak mely se _haszon_ se üdveségekre nem válik és az mely vagy ez világi vagy az _örökkévaló_ veszedelmekre leszen némellyek pedig _függő_  _tart_ elméjeket nem adhatván magokot semmi _hivatal_ és igy _élet_ leg szeb részit az _halogatás_  _henyélés_ és _sokszor_ az vétekben _eltölt_ mások pedig szüntelen valo álhatatlan változo elmével vannak az mellyért is _hamar_ meg unnyák rendeket _alig_ választanak _egy_  _hogy_ már mást _kíván_ és _keres_ azért is nem mennek _egyik_ is elö mind ezek az mint mondám nem büntetéseé az _isten_ az _ifjúság_  _tesz_ vétkekért 

Végezetre azt az _tanács_ adom néked mivel _hogy_ még nem vagy _abban_ az _idő_  _hogy_ valamely rendet válasz magadnak vigyáz ugy _élni_ az Isten _félelem_ és az vétket el _kerülni_  _hogy_ midön az választásnak _idő_  _elér_ az Isten el ne vegye segittségit _tőle_ és ugy _él_  _ifjúság_  _hogy_ áldását vehesed annak _idő_ 

Hogy _ha_ pedig azt az _idő_  _elér_ visgáld meg mint _él_  _addig_  _ha_ vétekben _él_ vigyáz _hogy_ ollyan rosz állapotodban ne _tesz_ választást _hanem_  _elsőbben_  _tart_ penitencziát és _megtér_ az _isten_  _hogy_ el ne _hagy_ vétkeidért mert _fia_  _ha_  _abban_ az vétkes állapotodban akarsz választást _tenni_  _bizonyos_ magadot meg csalod és _soha_  _jó_ nem válik az a _hivatal_ mellyet _fog_ választani


negyedik Rész
Hogy _jól_ lehesen meg választani pediglen
az _élet_ rendit szükséges arrol _gondolkodni_ 
még az _idő_ elöt

 _fia_ mint _hogy_ az _élet_ rendinek választása egész _élet_  _tekint_  _nemcsak_ egy _két_ nap _hanem_ még _azelőtt_ jó _darab_  _idő_  _kell_ erröl _gondolkodni_  _az_ az nagy _dolog_ még _idő_  _kell_ magadot _készíteni_ ugy _hogy_  _megért_ elmével _tehet_ arrol _ítélet_  _akkor_ midön arra az _idő_  _jut_ erre valo nézve _három_  _dolog_ vigyáz _ha_ még _abban_ az _idő_ nem vagy

Elöször az _hogy_  _él_ az jó _erkölcs_  _hogy_ mikor azt az _idő_  _elér_ az Isten _kegyelem_ adhassa

Az második _hogy_  _kér_  _gyakorta_ az Isten malaszttyát mely üsmértesse meg veled azt az rendet az melyben akarja _hogy_ szolgállyad _ó_  _isten_ üsmértesd meg velem azt az utat az mellyen _kell_  _járni_  _megtanít_ engem az _te_ akaratodnak végben vitelére 
 

Az _harmadik_ az _hogy_  _gondolkodik_ némelykor az _élet_ rendinek választásárol nem azért _hogy_ azon meg állapodgyál _hanem_  _hogy_ meg üsmérhesed _hajlandóság_ erre rea vigyázni _hasznos_ mert _sokszor_  _történik_  _hogy_ arra az _hivatal_  _hív_ az Isten az melyre _hajlandóság_  _ad_ az _ifjúság_ 


 _ötödik_ Resz
Hogy micsoda modal _kell_ az _élet_ rendinek
választásárol végezni

 _fia_ azt adtam eddig _elöben_  _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ minek elötte még azt az _idő_ el nem _ér_  _hogy_ valamely rendet válasz magadnak már mostanában arrol szollok _hogy_ mint _cselekedik_ mikor azt az _idő_  _elér_  _hogy_ választanod _kell_ 

Az _bölcs_  _megtanít_ mit _kell_  _cselekedni_ mikor valamely _dolog_ végeznek azért _három_  _dolog_ vigyáz

Elöször _hogy_  _tanács_  _kell_  _kérni_  _de_ nem minden _ember_  _hanem_  _okos_ és _értelmes_  _ember_ és minek utánna meg mondaná _hogy_  _ki_ nem _kell_  _tanács_  _kérni_ azt mondgya ne _hallgat_ ezeket semmi _tanácskozás_  _hanem_ az _jámbor_  _ember_  _tanácskozik_ az kit üsmerendesz _hogy_ az urnak parancsolattyát meg _tart_ 
 

Másodszor: _hogy_ magadot is visgáld meg az _te_ szivednek _tanács_  _tanácskodik_ azt akarja mondani _hogy_ magadban is _kell_ végezni meg ért elmével meg visgálván azt az _dolog_ az mellyröl végesz minden részeiben azt mi _követhet_ miben _érez_ és miben nem _érez_  _az_  _hajlandóság_ mind ezeket _jól_  _megfontolván_ valamint sz _Ambrus_ mondgya _hogy_ mindenik meg üsmérje az maga elméjit és magát _foglal_  _abban_  _hogy_  _jól_ vigye végben azt az _hivatal_ az mellyet az maga _java_ választot meg néze _elsőbben_ az mit választ meg üsmérje az maga jó és rosz _erkölcs_ és magát _igazán_  _megítél_  _hízelkedés_ nelkül 
 

Ezt az _tanács_ még az pogányok is _tud_ mivel _egy_  _közüle_ azt mondgya


 E caelo descendit nosce _te_ ipsum
Figendum et memori tractandum pectore: sive
Conjugium quaeras vel sacri in parte senatus
Esse velis     seu tu magno discrimine Causam
protegere affectas: _te_ Consule dic tibi quis sis

Harmadszor az _bölcs_ arra _int_  _hogy_  _imádság_  _fordul_ az _isten_  _kérvén_ segittségit végezésunkben és mindenben _kér_ az _isten_  _hogy_ vezese utadot az _igazság_  vezérellyen _olyanformán_  _hogy_ meg ne csallyad magadot az választásodban az emberek _megcsalatkozhat_ik_ az _tanácsadás_ magad is _megcsalhat_ magadot _ha_ az Isten nem vezérel _ebben_ az _dolog_ 

Ezt az _három_  _dolog_  _kell_  _hát_  _fia_  _követni_ az _élet_ rendinek választásakor annál is inkáb nagyob _tisztelet_  _követvén_ ezt _hogy_ az szent lélek maga _tanít_ erre _hogy_ pedig _haszon_  _fordíthat_ rend _szerint_  _elöben_ adom _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ mikor azt _idő_  _elér_ 


Hatodik Rész
Hogy mit _kelletik_  _cselekedni_ mikor _abban_ az _idő_ lész
 _hogy_ valamely rendet válasz

 _fia_ mikor már az _élet_ rende választásának _idő_  _elér_ (az melyröl nem _kell_  _gondolkodni_  _előbb_  _ha_ lehet _hanem_  _tizennyolc_  _esztendős_  _kor_ :) _akkor_ ezeket _követ_ 

Minek utánna _feltesz_ magadban valamely _értelmes_  _ember_  _tanács_ az magad rendiröl valo választást _ad_ valamely _bizonyos_  _idő_ ennek az nagy _dolog_ végezésire ugy mint _három_  _holnap_ vagy is _több_  _ha_ szükséges azon _idő_ alat pedig ezeket _követ_ 

Az egész _idő_ alat ez az _két_  _dolog_ légyen _előtte_  _hogy_ micsoda nagy _dolog_ legyen az és _hogy_ micsoda végre _kell_ azt _cselekedni_ 

Az mi annak az _dolog_ nagyságát _illet_  _elhitet_ magadal _hogy_  _soha_ nagyobrol nem vegezhetz mivel az mind ez _élet_ valo _boldogság_ mind pedig az máson valo üdveségedet _illet_ 

Az mi az szándékot _illet_  _első_ szándékod az Isten szolgálattyárol és az üdveségedröl legyen _főképpen_ erre az végre _kell_ vigyáznod és azt mondani ollyan rendet akarok magamnak választani melyben az _isten_ szolgálhasam és üdveségemet _kereshet_ 

Annak okáért _hogy_  _jól_  _elkezdhet_  _dolog_  _elsőbben_ is az _gyónás_  _elkezd_ és azt _tanácsol_  _hogy_ egész _élet_ valo _gyónás_  _tesz_ az mely is négy _dolog_  _használ_ 

Elöször meg látod _hogy_  _ha_  _abban_ az álapotban vagyé _hogy_ végezhess erröl az választásrol és _ha_ vétkeid meg nem gátolnaké végezésedben 2 az Isten _kedv_ vévén mind segittségit mind világoságát adgya néked 3 meg látván _eltöltött_  _élet_ meg üsmérheted az _benne_ való jó vagy rosz _hajlandóság_ az _alkalmatlan_ vagy _elégséges_ voltodot valamely _hivatal_ 4 az _gyóntató_ attyád is _könnyű_ vezethet _ebben_ az _dolog_ 

Az _gyónás_ és az _communio_ el végezvén _kér_ az Isten segittségit ez még az _kezdet_  _de_ még ezeket is _kell_  _cselekedni_ az _idő_ alat az mellyet vettél magadnak

1 Az jó _élet_ vigyáz az vétket _kerül_ az jó _erkölcs_  _foglal_ magadot _hogy_ az Isten áldását vehessed

2 _kér_ minden nap az _isten_  _hogy_ mutassa néked az mely rendre _hív_ notam fac mihi inqua ambulem _hív_ segittségül az _boldogságos_ szüzet az _őrzőangyal_ 

3 Azon _idő_ alat _meggyón_ik_  _gyakorta_ az szent misét _soha_ el ne mulasad az szegényeknek _ad_ és ajánllyad azt az _isten_ az végre _hogy_ adgya segittségit

4 Végy minden nap egy _kevés_  _idő_ az melyben valojában _elmélkedik_ arrol az _hivatal_ az mellyet akarsz választani

 _elsőbben_ is ved _elöben_ ezt az _két_  _főrend_ az _egyházi_ és az _házasság_ rendit az _egyházi_ rend magaban _foglal_ az szerzeteseknek rendit az _házassági_ rend pedig az világi _különb-különbféle_ rendeket

Elsöben ezt az _két_ rendet visgáld meg és vigyáz arra mellyikére van _hajlandóság_ 

Hogy _ha_ mindenikehez egy aránsu _kedv_ vagyon végy _idő_ magadnak és visgáld meg mindenikét az Isten elöt aval az szándékal _hogy_ az _kettő_  _közül_ azt választod az mellyíkét _jobb_  _ítél_ 

Ha az _egyik_ inkáb vonszol mint az másikához ne mindgyárt _követ_  _hajlandóság_  _hanem_ meg ért elmével _gondolkodik_ arrol és sokáig

Elöször _ha_ az világi rendhez van _hajlandóság_ nézd meg _ha_ régen vané az a _hajlandóság_  _ha_  _jóindulat_ viszené arra _ha_ nem az világi _jó_ kivanságaé vagy az _gyönyörűség_ szeretetiért vagy az nagyra vágyásért visgáld meg azután ennek az rendnek nehézségeit és _kötelesség_  _kér_ az _isten_ mutassa meg _eziránt_ akarattyát és ne _enged_ néked se ezt az rendet se _másféle_ venni más képpen _hanem_  _hogy_  _ő_ szolgálhasad _felfogad_ néki _hogy_ ez az _te_ szándékod és akár mely _hajlandóság_ legyen is _az_  _de_ el _hagy_  _mihelyt_ meg látod akarattyával _ellenkezni_ vesd _ki_ az elmédböl az _rosszindulat_  _fösvénység_ nagyra vágyást és ne legyen más _indulat_  _hanem_ az _isten_ szolgálhasad és az üdveségedet _kereshet_  _ha_ ezeket _követ_ egy jó _darab_  _idő_ meg maradván _hajlandóság_  _benne_  _akkor_ az Isten segittségivel _bízvást_ választhatod az világi rendet _feltévén_ mindenek felet magadban _hogy_ annak _kötelesség_  _jól_ végben viszed magadot _keresztényi_ modon viseled és _hogy_ egész _élet_ az _isteni_  _félelem_  _előtte_ viseled minden _cselekedet_ 

Hogy _ha_ pedig az _egyházi_ vagy szerzetes rendhez van _hajlandóság_ erröl _ezután_  _beszél_ 

 _fia_ mind ezeket _közöl_ az _gyóntató_ atyádal és más _értelmes_  _ember_ is _él_  _tanács_ 


Hetedik Resz
Hogy micsodásoknak _kell_ azoknak lenni
 _aki_  _tanács_  _kérd_  _ebben_ az _dolog_ 

Az _bizonyos_  _hogy_  _főképpen_ az _gyóntató_ atyadal _kell_ ezt az _dolog_  _közölni_ és _tanács_  _kérdeni_  _holott_ ö üsméri jobban lelked üsméretit _de_ szükséges _hogy_ nagy jó _erkölcs_  _bír_  _értelmes_ légyen és az _ki_ ezeket _követ_ 

1 _hogy_ másokot ne vezesen _ebben_ az állapotban _ha_ arra nem alkalmatos _ha_  _elegendő_  _tudomány_ arra nincsen _hogy_ meg üsmérhesse: mások mire hivatattak

2 _hogy_  _egyéb_ ne _tekint_  _ebben_ az _dolog_  _hanem_ az _isten_ és az üdveségedet nem lévén más szándéka _hanem_ az Isten akarattyának keresése

3 Meg ért elmével _jár_  _ebben_ az _dolog_ az _egyik_ inkáb ne _javall_ mint az másikát az maga _hajlandóság_  _letesz_ ne _hogy_ az Isten akarattyát az maga _hajlandóság_  _fordít_ siettségel _tanács_ ne adgyon _hanem_ mindeneket visgállyon meg _jól_  _elsőbben_ 

4 Az _isten_  _kér_ üsmértesse meg véle mit _kelletik_  _tanácsolni_ akarattya _szerint_ és az _te_  _java_ és az _ki_ inkáb _bízik_ az _imádság_ mint az maga _értelem_ valamint az _bölcs_ mondgya _kicsoda_  _megtudhat_ az emberek _közül_ az _isten_  _tanács_ vagy _kicsoda_  _meggondolhat_ mit akar az Isten az _te_  _tanács_ pedig _kicsoda_  _tud_  _hanem_  _ha_  _te_  _ad_  _bölcsesség_ és az _te_ szent lelkedet az magoságbol _elbocsátand_ 
 

Sokszor _oly_ nehez _dolog_  _találkozik_  _ebben_ az álapotban _hogy_ az _ki_  _tanács_ akarna adni nem _tud_ mihez _tartani_ magát _akkor_  _idő_  _kell_ venni és az _isten_  _kérni_  _hogy_ mutasa meg akarattyát

Másoktol is lehet _tanács_  _kérni_  _csak_  _okos_  _értelmes_ és _istenfélő_ legyen az _ki_ mindeneket _jól_  _megtekint_ és mindenekben üdveségedre vigyázon


nyoltzadik Resz
Hogy _ha_ az attyáknak és az atyafiaknak
 _tanács_ bé kellé venni _ebben_ az _dolog_ 

Azért _tesz_ ezt az _kérdés_ mert _sokszor_ az attyak meg gátollyák és _felháborít_ az _élet_ rendinek választását nem adván szabadcságot _gyermek_ az választásra _hanem_ az magok akarattyok és _haszon_  _szerint_ valora _kényszerít_ öket az mellyért nagyon vétenek és vétkeseké _tesz_ magokot Isten elöt azokért az nyomoruságokért szerencsétlenségekért mellyek _történik_  _igazságtalan_  _cselekedet_ 

Elöször _ha_ szüléid szabadcságot adnak az választásra azért _hála_  _ad_ az _isten_  _ha_ pedig nem adnak _ekképpen_  _cselekedik_ 1 az mi az _egyházi_ vagy szerzetes rendet _illet_ 2 az mi az világi rendet _illet_ 

Az mi az _egyházi_ vagy az szerzetes rendet _illet_ erröl az ö _tanács_ vagy akarattyok nem lehet _elegendő_  _ok_ arra _hogy_ valamellyikét ez _két_ rend _közül_ válaszad vagy ne válaszad _hanem_ azt visgáld meg _ha_ arra az _isten_  _hivatalos_ vagyé vagy nem mint _hogy_ ez az _két_ rend _tökéletes_  _kötelesség_ is ezeknek nagyobak és _különös_  _kell_ ezekre az _isten_  _hívattatni_ annak okáért _ha_ szüléid az _egyházi_ vagy szerzetes rendben akarnak _tenni_ visgáld meg _először_  _ha_ az _isten_  _hivatalos_ vagyé valamelyikre _ha_ minek utánna _jól_ meg visgaltad volna azokhoz _hajlandóság_ nem _érez_  _egyik_ is ne meny ámbár _javall_ parancsollyák vagy eröltetnénekis

 _de_ arra vigyáz _hogy_  _ha_ nem _engedelmeskedhetik_ is nékik _mindazonáltal_ az _tisztelet_ légyen _elébe_ adván _csendesség_  _hogy_  _elég_ nem _tehet_  _kívánság_ mások _által_ is _adat_  _elébe_ és _kér_ az _isten_  _hogy_ változtassa meg elméjeket

Ellenben _ha_ az _egyházi_ vagy szerzetes rendtöl el akarnának vonni magadnak pedig arra nagy _kedv_ lévén _ekképpen_  _cselekedik_ visgáld meg _hajlandóság_  _ha_ az _isten_ vagyoné mert _ha_ az Isten arra _hív_ néki _kell_ inkáb _engedelmeskedni_ mint sem az _ember_ meg üsmered _abból_  _ha_  _isten_ vagyoné _ha_ az _indulat_ más végre nem _céloz_  _hanem_ az Isten szolgálattyára és az üdveséged _keresés_  _ha_ az _benne_ álhatatos ámbár attol _kíván_ is el _fordítani_ ez igy lévén _jel_  _hogy_  _isten_ vagyon _de_  _mindazonáltal_ semmit ne _cselekedik_  _értelmes_  _ember_  _tanács_ nélkül az kik arra _megtanít_ mikeppen lehesen _követni_ az Isten akarattyát szüléidhez valo _tisztelet_ meg sértése nélkül

Az mi pedig az világi rendet _illet_  _ha_ arra vagyon _hajlandóság_  _ebben_ szükséges az szüléid akarattyokot _követni_ és az ö _ítélet_  _hagyni_  _ki_ vévén _ha_ ollyan rendben akarnának _tenni_ az melyben az _isten_  _megbánthat_ és az _java_  _ellenkezik_ vagy _ha_ arra magadot _teljesség_ alkalmatlannak üsmernéd lenni _de_  _mindazonáltal_ magad _tanács_ ne _él_  _hanem_ más _okos_  _ember_ 


Hogy az attyák mi képpen _cselekedik_ 
midön valamely _hivatal_ adgyák _gyermek_ 

Noha ezt az munkámot az _ifjú_  _oktatás_ szántam _mindazonáltal_  _gondol_  _hogy_ az attyák rosz neven nem vészik _ha_ valamely _tanács_ adok nékik _hogy_ mi képen _bánik_  _gyermek_ midön valamely _hivatal_ adgyak az melyben _holt_  _kell_ maradniok reménlem _hogy_  _kedves_ is veszik _tőle_  _hogy_  _ha_ azt magokkal _elhitet_  _hogy_ az mely szeretettel viseltetem az _ifjú_  _java_  _keresni_ ugyan az is _kötelez_  _hogy_ az attyákét el ne mulassam

 _csak_ egy _kevés_ üsmerettsége légyen is valakinek _hogy_ az világban mi _történik_  _könnyű_  _általláthat_ az attyáknak rosz magok viseléseket _ebben_ az nagy _dolog_ mert noha _az_ ne szollyak is kik ezt az _dolog_ el mulattyák és az _gyermek_ akarattyokra _hagy_ azt _cselekedni_ az mi nekik tettzik _de_  _elég_ vannak ollyanok kik ezt nem _tart_  _kevés_  _dolog_ az mint _hogy_  _jól_  _cselekedik_  _de_ mind más képen _bánik_ az _dolog_ nem ugy az mint _kell_ mivel _közönséges_ azt _tart_  _hogy_ az atyáknak _kell_ az _fia_  _hivatal_ választani aztot az attyai _juss_ is _hoz_ magával és ök azt _jól_  _tud_ mi jó _gyermek_ noha _sokszor_  _megcsal_ magokot

Erre valo nézve még azt az _idő_ nem várják _hogy_ az _gyermek_ magok választhasanak _hanem_ ollyan _hivatal_ szánnyák őket az mint nekik tettzik és mikor az _idő_  _elközelget_  _akkor_  _elébe_ adgyák nékik szándékjokot _igyekezvén_ azon _hogy_ arra _hajthat_ elméjeket

Ez még is szenvedhetö volna _ha_ továb nem mennének az mint nem _kell_  és _hogy_  _ha_ az attyák végben nem akarnák vinni szándékjokot midön láttyák _hogy_ az _gyermek_ se nem alkalmatosok se _kedv_ nincsen arra az _hivatal_ melyben akarják öket _tenni_ noha a _jó_ atyák az kik _igazán_ szeretik _gyermek_  _ekképpen_  _cselekedik_ nem vigyázván másra _hanem_  _java_ és üdveségekre

 _de_ sokan vannak ollyanok kik ezekre az akadállyokra nem _hajt_  _csak_ végben vihesék akarattyokot ámbár lássák is _gyermek_ arra valo nagy _kedvetlenség_  _de_ minden modal azon vannak _hogy_ végben vigyék _feltett_ szándékjokot _először_  _csendes_  _bánik_  _elébe_ adván szépen _hogy_ az az ö _java_ lészen _ha_  _abban_ az _hivatal_ mennek mellyet nékik szántak _ha_ láttyák az szép szonak _kevés_  _haszon_ az _fenyegetés_  _fakad_ még roszul is _bánik_ vélek akarván _erőszak_ végben vitetni vélek az mit szép szoval végben nem vitethettek

Az illyen az _okosság_ és az valásal _ellenkező_  _cselekedet_ attol vagyon _hogy_ az attyák másra _céloz_ és nem az _gyermek_  _java_  _sokszor_  _csak_ az _família_  _haszon_ nézik némelykor mert _egy_  _gyermek_ inkáb szeretik mint az másikát vagy is azt el lehet mondani _hogy_ magokot inkáb szeretik mint sem az _gyermek_ 

Azt mondám _hogy_ az illyen _cselekedet_  _ellenkezik_ az _okosság_ és az vallásal ezt _könnyű_  _általláthat_ az atyák hamagokban akarnának szállani

Az _okosság_  _megtanít_ öket _hogy_ az _ember_  _természet_  _szerint_ szabad lévén _cselekedet_ nincsen ollyan _hatalom_ az mely _ő_  _erőltethet_ ollyan _dolog_ mely az ö _java_  _ellenkezik_ annál is inkáb ollyan allapotra mely egész _élet_  _tekint_ 

Ugyan azon _okosság_  _megtanít_ öket _hogy_ attyák lévén _természet_  _szerint_  _tartozik_  _java_  _keresni_  _gyermek_ az mennyiben töllök lehet _ezzel_ az _javall_ pedig semmi ugy nem _ellenkezik_ mint öket ollyan _hivatal_  _tenni_ az mely nem nékik valo meg valhatnák azt az atyák _hogy_ nem akarták volna _ha_ az attyok ugy _bánik_ vélek valamint ök _bánik_  _gyermek_ nagy _igazságtalanság_  _hát_ ugy _bánni_ másokal _hogy_  _ha_ velünk ugy _bánik_  _igazságtalanság_  _tart_ arra is _megtanít_ öket _hogy_ ugy _bánik_  _gyermek_ az mint ugy nem _cselekedik_ szolgájokkal mivel nem _kíván_ ollyan szolgát _tartani_ az _ki_ öket _kénytelen_ és _kedvetlen_ szolgálná azt pedig észre nem veszik micsoda _igazságtalan_  _bánik_  _gyermek_ mivel ollyan _hivatal_  _erőltet_ öket az mellyre _hajlandóság_ nincsen

Az vallás pedig _megtanít_ az atyákot arra _hogy_ nemcsak az világi _java_  _tartozik_  _gond_ viselni az _gyermek_  _hanem_ inkáb az üdveségekre ez mindenik _az_ az _élet_ rendihez lévén _kötve_ az melyben akarják _tenni_  _gyermek_ számot is adnak az atyák az _gyermek_ üdveségekért _ha_ ollyan _hivatal_ teszik öket az mellyben üdveségeket nem _kereshet_ 

Arra is _megtanít_ öket _hogy_ az _isten_ számot adnak _mindaz_ az vétkekért mellyekben _esik_  _gyermek_ ollyan _hivatal_ az mellyben akarattyok ellen _tetet_ nem léven _elégséges_ annak végben vitelére és _hogy_  _ha_ az Isten ollyan _kemény_  _megbüntet_ az atyákot midön el mulattyák vétkekröl meg _inteni_  _gyermek_ (példa az _főpap_  _Éli_ :) micsoda _büntetés_ nem várhatnak _hát_ magokra _ha_ ollyan _hivatal_ teszik _gyermek_ melyben az _bűn_ el nem kerülhetik

Arra is még _megtanít_ öket _hogy_  _tilt_ az apostol az attyáknak _kemény_  _bánni_  _gyermek_  _hogy_ el ne kedvetlenedgyenek az _jó_ még szorosoban _tilt_ nékik ollyan _hivatal_  _tenni_ öket az mely miat vétkekben _eshet_ik_ világtalan attyák kik _oly_ világoson láttyátok az világi _dolog_ és _oly_ igen _megcsal_ magatokot _abban_ az mi az üdveségteket _illet_ leheté _hogy_ mind ezekre fel ne nyisátok szemeteket és _hogy_ az nagyra vágyás az _haszon_ keresése _kedv_ ollyan roszul _bánik_ azokkal _aki_ az Isten és az _természet_ parancsollya szeretni és azért _hogy_ valamellyiket az _gyermek_  _közül_ az világban elö vihesétek _ahol_  _talán_ el fogja magát veszteni az _többi_ veszedelemre _tesz_ üdveségeket az mellyekel minden _bizonnyal_ az magatokét is el vesztitek

Ugyan az a vallás _ha_  _jól_ meg akarják visgálni _megtanít_ öket _hogy_ erre az _három_  _főrend_ az papságra szerzeteségre és az _házasság_  _soha_ ne _kényszerít_  _gyermek_ semmi féle uton modon

Az mi az _egyházi_ rendet _illet_ azt meg _tudhat_  _hogy_ senkinek _abban_ nem _kell_ lépni _ha_ az _isten_ arra nem _hivatalos_ az mint azt meg mondgyuk ide aláb és _hogy_ az attyák kik _ebben_ az rendben teszik _gyermek_  _hivatal_ nélkül ellene állanak az Isten rendelésinek és veszedelemre _tesz_  _gyermek_ üdveségeket azok kik _ebben_ az rendben mennek arra _kötelez_ magokot _hogy_  _holt_ az _tisztaság_ meg _tart_ az _egyházi_  _imádság_ minden nap el mondgyák és szenteb _élet_  _él_ mint sem az világban _él_ ezekre pedig az magok és nem az mások akarattyokbol _kell_  _kötelezni_ magokot mivel az attyáknak nincsen _hatalom_ arra _kötelezni_  _gyermek_ és _ha_ azt _elkövet_ számot adnak Isten elöt _mindaz_ az vétkekért az mellyeket _követ_ az ö _gyermek_ ez ellen az _hivatal_ ellen

Hasonlot mondok az szerzeteségröl vagy még _több_ is mert _ebben_  _háromféle_  _fogadás_  _tesz_ az _tisztaság_  _holt_ valo _megtartás_ szegénységet és _engedelmesség_  _csak_  _akkor_ is _kell_ rettegni az attyáknak és az anyáknak midön láttyák _gyermek_ ezekre adni magokot szabad akarattyokbol _hát_ még annál is inkáb mikor ök _kényszerít_ erre az rendre azt pedig még vagy _fenyegetés_  _ígéret_ vagy más _egyéb_ modal leheté _kegyetlen_  _bánni_ az _gyermek_ mint illyen _kemény_ és nehéz _dolog_  _kötelezni_  _holt_ és az _kárhozat_  _csaknem_  _bizonyos_ veszedelmiben _tenni_ öket

Az mi az _házasság_  _illet_ az atyáknak nincsen arra _hatalom_  _hogy_ arra _kötelez_  _gyermek_ arra még _kevés_ vagyon _hogy_ valakit akarattyok ellen vétessenek el vélek mert ez ollyan szövettség az _két_ rész _között_ az melyhez _teljesség_ szükséges az szabadcság és az szeretet és mivel _hogy_ annak _holt_  _kell_  _tartani_  _hogy_  _ha_ az szeretet _hely_  _gyűlölség_ vagy _ellenkező_  _természet_ vagyon az illyen nyomoruságos szövettség lenne _sok_ szomoruságal is _jár_ az mellyet _csak_ azok üsmernék az kik azt probálnák  az _isten_ átka is szállana az ollyan attyákra és anyákra kik _ok_ az illyen rosz _házasság_ 

Nem végezném el _beszéd_  _ha_ erröl _bő_ akarnék szolni az mit már mondottam _elegendő_ azoknak kik _figyelmetesség_ akarják _olvasni_  _kér_ azért az atyákot _hogy_ arrol _megemlékezik_  _hogy_  _keresztény_ és azt _kell_  _követni_ az mit az vallás _ad_  _elébe_ ezekre vigyázanak

Elöször _hogy_ az atyák nem _teljesség_ valo urok az _gyermek_  _hogy_ azt _cselekedhet_ik_ vélek az mit akarnak és _hogy_ az mely _hatalom_ van rajtok aláb valo az _isten_ az _ki_ is _teremtő_ és elsö attyok nékik

Másodszor: _hogy_ az atyák midön valamely _hivatal_ szánnyák az _gyermek_ vagy is szabadcságot adnak nékik az választásra mindenek felet az lelki _java_ vigyázanak és az ö üdveségeket _tekint_ 

Harmadszor arra vigyázanak _hogy_  _ebben_ az választásban az Isten akarattyát _tekint_ mert _sokszor_  _ha_ az _gyermek_ valamely _hivatal_  _kedv_ nincsen _jel_ az _hogy_ az Isten arra nem _hív_ öket

Negyedszer _hogy_ ne _kényszerít_  _gyermek_ se egy képen se más képpen akarattyok ellen azt _hív_ egy képpen valo _kényszerítés_ midön az atya _kérelem_ és _ígéret_ tészi valamely _hivatal_  _gyermek_ az _ki_ nem néki valo vagy is mikor azt mondgya néki _hogy_ nem _erőltet_ válaszon magának _de_ azután semmit nem _cselekedhet_ik_  _őérte_ az illyen nem _teljesség_ valo kenszerittésé

Ötödször _hogy_  _megtart_ az _gyermek_ valo szeretetekben mind az nekik valo _adomány_ az _egyenlőség_ és azt azért mert az _különböztetés_ az _isten_ nem tettzik _és_ aval _irigység_ is _okoz_ az _gyermek_  _között_  _hogy_  _ha_ pedig valamely jó _ok_ viszi öket arra _hogy_ az _egyik_ töb jót _tesz_ mint sem az _többi_ nagy mértékletesegel _kell_ azt _cselekedni_ és _olyanformán_  _hogy_ az _többi_  _kár_ ne legyen mert az illyenekért _sok_  _ízetlenség_ veszedelmeket látunk az _família_ az melyböl _ki_ tettzik _hogy_ az Isten nem _jóváhagy_  _hogy_ az atyák _egy_ inkáb _kedvez_ mint az _többi_ 

Kérem azért az attyákot és az anyákot kik ezt _olvas_  _hogy_ ezt az nagy _dolog_  _jól_ meg visgállyák mert ez mind magoknak mind pedig _gyermek_ üdveségekben _jár_ 


 _kilencedik_ Resz
Az _élet_ kiilömb _különbféle_ rendeiröl
és _először_ az _egyházi_ rendröl

Hogy jobban lehesen végezni arrol az rendröl mellyet választanod _kell_ szükséges _hogy_ öket _elöben_  _tesz_ és _megmond_ mire _kell_ vigyáznod

Az _egyházi_ renden _elkezd_ azért _ha_ az van az elmédben _három_  _dolog_  _kell_ vigyázni

1 Hogy micsoda nagy rend legyen az micsoda _kötelesség_ vannak annak és micsoda veszedelemel _jár_ 

2 Szükséges _hogy_ erre _hívattatik_ 

3 _hogy_ micsoda _készület_  _kell_  _az_ lenni


 _I_ Articulus
Az _egyházi_ rend _kötelesség_ és veszedelmes
voltának nagyságárol

Elöször meg _kell_ azt gondolnod _hogy_ ollyan rendet akarsz magadnak valasztani az mely nagyob és _elébb_ valo az vilagi rendek _között_ ez az rend _inkább_ is _közelít_ az _isten_ rendeltetvén azért az _isten_  _hogy_  _közben_  _járó_ legyen _őközötte_ és az emberek _között_  _azáltal_ is _közöl_ magát nékik az _Krisztus_  _Jézus_ arra _bíz_ az mi _drága_ ugy mint az ö _beszéd_ prédikálását az szenttségeknek szolgaltatását az ö anyaszent egyházának _igazgatás_ és az lelkeknek üdveségit mellyeket szent vérivel váltotta meg ennek az rendnek _hivatal_ sokal _feljebb_  _halad_ az angyalokét az kik is _az_ nagy _tisztelet_ vannak _ó_  _isten_ ! _fia_ micsoda meltoság ez !

 _de_ ámbár ez az rend ollyan nagy légyen is _mindazonáltal_ nem _kell_ az _egyházi_  _ember_ valamely _dicsőség_  _tulajdonítani_ magoknak söt még inkáb _fél_ és rettegjenek mert mennél nagyob annál nagyob _dolog_ is _kötelez_ 

1 Igen nagy szenttséget _kíván_ töllök szenteknek is _kell_ lenniek mert az Isten mondgya _hogy_ az kik _énhozzám_  _közel_ vadnak azokban meg szenteltetem 
 legyetek szentek mert én szent vagyok 

 _és_  _nemcsak_ ollyan _különös_ és _titkos_ valo szenttségel _kell_ lenniek mint az töb _keresztény_  _hanem_ ollyan szenttségel _hogy_ például legyenek és vilagosittsanak másoknak rendeltetvén arra _hogy_ mind _cselekedet_ mind _beszéd_ világosittsanak ugyan azért is mondotta nékik az _Krisztus_  _ti_ vattok ez világnak világosagi ugy _fénylik_ az _ti_ 
 világoságtok az emberek elöt _hogy_ lássák az _ti_  _cselekedet_ és _dicsőít_ az _ti_ mennyei attyátokot Az _tridentinumi_  _koncílium_ igen szépen mondgya erröl _hogy_ semmi másokot ugy nem _oktat_ az _buzgóságos_ és az _isteni_ szolgálatra mint azoknak _élet_ és példájok kik az Isten szolgálattyára szentelték magokot szükséges azért _hogy_ azok az _egyházi_ emberek _aki_ az ur arra _hív_  _élet_ és szokásokban ugy visellyék magokot _hogy_  _köntös_  _járás_  _beszéd_ és mindenben meg lássék _hogy_  _magukrátartó_  _csendes_ és _hogy_ az vallásnak _dolog_  _tele_ vannak és _hogy_  _kerül_ azokot az _fogyatkozás_ kik noha _kevés_ másokban _de_  _őbennük_ nagyok volnának ugy _hogy_ magok viselésekért az egész világ _tisztelet_ és _becsület_ legyen _hozzá_ 
 

Az második _kötelesség_ az _egyházi_ az _hogy_ munkálkodgyanak az lelkeknek üdveségiben mivel erre az végre rendeltettek micsoda _csúfos_  _dolog_ azt _gondolni_  _hogy_ erre _csak_ az plebanus _tartozik_  _holott_ aval minden _egyházi_  _ember_  _tartozik_ szent _Gergely_ mondgya _hogy_  _jól_ meg _kell_ azt fontolniok micsoda vétkes _dolog_ légyen az munkáért valo _jutalom_ el venni munka nélkül 
 

Szent _Bernard_ erröl rettentö _dolog_ mond _hogy_ az _ítélet_  _meghall_ ollyan népnek panaszit és siránkozásit kik vádolni fogják az _egyházi_  _ember_ az Isten széke elöt azért _hogy_  _megcsal_ öket _java_  _él_ nem munkalkodván lelkek üdveségeken vakságban vezették öket nem _hogy_ az _örök_  _élet_ vezették volna _hanem_ az _örökkévaló_ veszedelemben vetették öket 
 _ó_  _édes_  _fia_  _olvas_  _figyelmetesség_ ennek az szentnek mondasit az _egyházi_  _kötelesség_ 

Ezen _két_ nagy _kötelesség_  _két_ nagy veszedelem származik az _egy_ az midön el távoznak attol az szenttségtöl mellyet _kíván_ ez az rend és világi szokásokot vesznek magokban _de_ még inkáb mikor az ollyan _egyházi_  _ember_  _követ_ kik _ehhez_ az rendhez nem _illendő_  _élet_  _él_ az második az _hogy_  _abban_ az _közönséges_ valo resttségben _esik_ melyel mulattattya vélek azt az munkát az mellyre rendek _kötelez_ öket és vétkeseké tészi öket az Isten elöt

Mind ezekhez azt is _hoz_  _kell_ adni _hogy_ az _egyházi_ emberek az _jövedelem_  _nemcsak_ rosz _hely_ demég szükségeken fellyül valora is nem _költhet_  _halálos_ vétek nélkül annál is inkáb az magok _gyönyörködtetés_ vendégségre _köntös_  _házi_  _ékesség_ meg pedig arra sem _hogy_ az attyafiait _meggazdagít_ vagy _hogy_  _kincs_  _gyűjt_ mert azért az Isten átka szállana az ollyanokra mind ezek meg vannak _tiltva_ azoknak kik _egyházi_  _jószág_  _bír_  _ha_ nem az mi meg marad az magok szükségitöl az szegényekre _költ_ és más _egyéb_ Isten _dicséret_ valo _dolog_ 


 _II_ Articulus
Az _egyházi_ rendre valo _hívattatás_ 

Mivel _hát_ az _egyházi_ rend ollyan nagy és szent szükséges arra az _isten_  _hívattatni_ valamint az apostol mondgya _hogy_ senki nem veszi ö magának az _tisztség_  _hanem_ az _ki_  _hívattatik_ az _isten_ miképpen az _Áron_ 
 valamint _hogy_ az _Krisztus_ is nem maga magát _tesz_ pappá _hanem_ az attyátol _hívattatik_ arra

Szükséges _hát_  _hogy_ az _isten_  _hívattatik_ az papi rendben az _Krisztus_ példájára valo nézve szégyenelni _kell_ azoknak kik vakmerö képen mennek _ebben_ az rendben

 _kedves_  _fia_ meg láthatod ebböl micsoda _figyelmetesség_  _kell_ azt meg visgálni _hogy_  _ha_ hivatattálé arra _ha_ az _egyházi_ rend van az elmédben ezekre vigyáz meg _kell_ üsmerni _ha_ az _egyházi_ rendhez valo _indulat_ és _hajlandóság_ az _isten_ vané _ha_ ö tölle vagyon arra _hívattatik_  _de_  _ha_ nem tölle vagyon az _ördög_ mestersege az _ki_ is az _egyházi_ rendre vonszon _hogy_  _abban_ el veszittsen

Hogy pedig meg üsmérhesed _ha_  _indulat_ az _isten_ vané _két_  _dolog_  _kell_ meg visgálni _először_  _hogy_ micsoda szándék viszen arra az rendre másodszor _ha_ alkalmatos vagyé arra

Az mi az szándékot _illet_  _ha_ az rosz az _bizonyos_  _hogy_ akaratod nem az _isten_ vagyon mivel tölle rosz nem _jöhet_ akaratod pedig rosz _ha_ ez végre _kíván_  _hogy_  _abban_  _könnyű_  _élhet_  _csendesség_  _heverés_  _kedvesség_  _hogy_ pénzt _gyűjthet_  _hogy_ az _ember_  _tiszteltetik_ és _becsültetik_ mind ezek az _indulat_ roszak lévén _ha_ valamellyike ezek _közül_  _benne_ meg van nem _isten_ van szándékod _hanem_ az _ördög_ szent _Bernard_ ezekböl az szép szavaibol _megtanulhat_ ezt az _igazság_ az _bizonyos_ és _kétség_ nélkül valo _dolog_  _hogy_ mind azok kik a _egyházi_ rendben az _becsület_  _gazdagság_ vagy az _élet_  _gyönyörűség_  _keres_ egy szoval vagy az kik az magok _haszon_  _keres_ és nem az _Krisztus_  _Jézus_ nem az _isteni_ szeretettöl vezettetnek erre az rendre _hanem_ az rosz _kívánság_ mely az Isten ellen vagyon és az mely _gyökér_ minden rosznak 
 

Szükséges _hát_  _hogy_  _jó_ legyen szándékod és _hogy_ jó lehesen erre az _két_ végre vigyáz az lelked meg szentelésire és az _felebarát_ üdveségire legyen szükséges _hát_ fel _tenni_ magadban _hogy_  _ebben_ az rendben szent és jó _élet_  _él_ és _hogy_ munkálkodol mások üdveségin minden _tehetség_ valamint sz _Bernard_ mondgya _hogy_ az _aki_ az _egyházi_ rendben szándékozik annak el _kell_ magát vonni az világtol és ugy _közelíteni_ magát az _isten_  _tökéletes_  _tiszta_ elmével és _test_  _hogy_ meg vilagosittasék tölle és munkálkodhasek az maga és az _felebarát_ üdvesegiért az _imádság_ és az _oktatás_ adván magát 
 

 _de_ még nem _elég_ az jó szándék az _egyházi_ rendhez meg _kell_ azt is visgálni _ha_ arra alkalmatos vagyé _háromféle_  _fogyatkozás_ tészi pedig az _ember_ arra alkalmatlanná az mely az elmében az akaratban vagy az _szokás_  _találtatik_ az testi _fogyatkozás_ nem is szollok noha vannak ollyanok az mellyekért _egyházi_ nem lehet lenni az elmenek _fogyatkozás_ mikor _tompa_  _ostoba_  _kemény_  _tudatlan_ az illyen _elméjű_  _ember_ lehetetlen _hogy_ vegben vigye az _egyházi_  _hivatal_ 

Az mi az _szokás_ valo _fogyatkozás_  _illet_ az mely _ember_ az rosz _erkölcs_  _él_ vagy _aki_ még valamely meg rögzöt szokások vannak mint az _tisztátalanság_ részegség _esküvés_  _bosszúállás_  _fösvénység_ az illyen el ne hitese magával _hogy_ alkalmatos legyen se _hogy_ az Isten _hív_ az _egyházi_ rendben _hogy_  _hacsak_ meg nem jobbitotta _élet_ és el nem _hagy_ rosz szokásit


 _III_ Articulus
Hogy micsoda _készület_  _kell_ lenni
az _egyházi_ rendhez

 _fia_ ez az _harmadik_  _dolog_ az mellyet _jól_ meg _kell_ visgálni _ha_  _ehhez_ az rendhez van _kedv_ mert _sokszor_  _történik_  _hogy_ azok kik erre az rendre szándékoznak nem _elhitet_ magokal _hogy_ erre _tiszta_ és szent _élet_  _kell_  _készülni_ még _javall_  _azelőtt_  _hogy_  _abban_ mennyenek mivel az _készületlenség_ vagyon _hogy_  _meggyaláz_ az _egyházi_ rendet _élvén_  _abban_  _hasonló_  _élet_ mint _azelőtt_ 

 _fia_  _hogy_  _jól_  _megértethet_ veled _csak_ azt _kell_  _elöben_  _tenni_  _hogy_ micsoda szent rend legyen ez _hogy_  _ha_ pedig ollyan nagy és szent _abból_  _következik_  _hogy_ szent _élet_ is _kell_  _az_  _készülni_ és azok meg vetik és meg _gyaláz_ ezt az rendet _ha_ rosz _szokás_ lévén még is _ebben_ az rendben mennek és magokot is az _örök_ veszedelemre vetik

 _de_  _hogy_  _elhitethet_ veled micsoda szükséges _ehhez_  _jól_  _készülni_  _elöben_ adom az sz attyáknak _eziránt_ valo _tanítás_ 

Az nagy szent _Gergely_ azt mondgya _hogy_ az rendben rendel _kell_ fel menni és _hogy_ az veszedelmit _keres_ az _ki_ valamely magos _hely_ akarván mászni _elhagy_ az arra vivö _grádics_ és az leg meredekeb _hely_ akar fel menni 
 azután _hozzá_ adgya valamint _hogy_ nem jó az nyers _fa_ az _épület_ mivel _ha_ nyersen _tesz_ arra nem _hogy_ azt _megtart_  _de_ még le ronttya _hasonló_ nem _kell_ bé venni _ebben_ az rendben azokot kik _csak_ ujontában _kitér_ az vétkekböl _hogy_  _hacsak_ meg nem jobbittyák magokot _sok_  _idő_ valo _penitenciatartás_ 

Szent _Hieronimus_ azt mondgya az _egyházi_ rendröl _hogy_  _jaj_ annak _ki_  _abban_ menyegzöi ruha nélkül megyen azért minek elötte _abban_ mennyen probállya meg _ki_  _ki_ magát mert az _egyházi_ méltoság nem tészi az _ember_  _keresztény_ se _jó_  _erkölcsű_ 
 

Szent _Tamás_ azt az _különbség_  _tesz_ az _egyházi_ rendek és az szerzetes rend _között_  _hogy_ az szerzetes rendhez nem ollyan szükséges még az _előre_  _jó_  _erkölcs_ valo _élet_ az mint szükséges az _egyházi_ rendhez mert az _egyházi_ rend még _előre_ valo szentcséget _kíván_ mely nem szükséges az szerzetes rendhez mivel azért rendeltetet _hogy_  _abban_ lehesen meg nyerni az szenttséget 
 

Mind ezek világosok _de_  _hallgat_ mit mond az _tridentinumi_  _koncílium_ ez az szent _koncílium_ minek utánna el végezte volna _hány_  _esztendős_  _kor_  _kell_ az _egyházi_ rendben menni azt mondgya _hogy_ ámbár ez az _idő_ szukséges legyen is _de_  _abból_ nem _következik_  _hogy_ bé vegyék azokot kik azt az _idő_ el _ér_  _hanem_  _csak_ azokot kik arra méltok és _aki_  _jól_ meg probált _élet_  _öregség_  _hely_ vagyon 
 

Mind ezek után nem lehet _abban_  _kételkedni_  _hogy_ micsoda szükséges legyen az _egyházi_ rendhez valo _készület_  _de_ inkáb azon _kell_ szánakodni _hogy_ micsoda roszul vigyáznak erre ne _esik_  _fia_  _ebben_ az vétekben _hanem_  _az_  _jól_  _készül_ és ezeket _követ_ 


 _IV_ Articulus
Ennek az résznek _befejezés_ 

Ezekre az _fő_  _dolog_  _kell_  _hát_ vigyázni annak _ki_ az _egyházi_ rendben _igyekezik_ azért _ha_ arra van szándékod végy magadnak _bizonyos_  _idő_ és azon _idő_ alat 1 sokat _imádkozik_ és _gyakorta_  _gyón_ik_ és _kommunikál_ 2 _olvas_ és _elmélkedik_  _az_  _figyelmetesség_ az mellyeket mondottam az _egyházi_ rendröl _megfontol_  _jól_ annak nagyságát és szenttséges voltát _kötelesség_  _hogy_ meg láthassad _ha_ azokot végben vihetedé és veszedelmit _hogy_ azt _elkerülhet_ visgáld meg minden _hízelkedés_ nélkül micsoda _indulat_ vezet arra _ha_ valami ollyan _benne_ nincsené az mi aval _ellenkezik_ 3 _tart_  _tanács_ valamely _okos_ szent _életű_  _egyházi_  _ember_ az _ki_ néked meg mondhasa mire _kelletik_ vigyázni meg is üsmértetvén veled _ha_ arra alkalmatos vagyé

Hogy _ha_  _sok_ végezésed után _ugyancsak_  _abban_ az rendben akarsz menni _készül_  _az_ ugy az mint _kívántatik_  _tiszta_ és szent _élet_ és minek utánna már magadban el végezted volna _két_  _dolog_ vigyáz

1 Adgyad magadot _teljesség_ az áitatoságra az vétket _kerül_  _rosszindulat_ meg zabolázad rendeletlen _hajlandóság_  _megjobbít_ az _keresztényi_  _jó_  _erkölcs_  _foglal_ magadot az _tisztaság_ alázatoságban szemérmeteségben _kerül_ az világi rosz szokásokot és _társaság_  _gyakorol_ az szenttségeket jó _könyv_  _olvas_ mindenek felet az _újtestamentum_ és ollyanokot kik az _egyházi_ rendnek _kötelesség_  _tanít_ 

légyen mindenkor az szemed elöt sz _Hieronimus_ ez az szép mondása _él_  _oly_ szentül az _klastrom_  _hogy_  _megérdemel_ az _klerikusság_ és _hogy_ az vétekel meg nem mocskositván _ifjúság_ az _Krisztus_  _Jézus_  _oltár_  _járulhat_  _tökéletes_  _tisztaság_ 
 ezeket _fia_  _jól_  _meggondol_ mert ez neked szól

2 _készül_  _ehhez_ az rendhez jó _erkölcsű_  _élet_  _de_ szükséges _hogy_ az szorgalmatos _tanulás_ adgyad magadot _hogy_ alkalmatos lehes az Isten szolgálattyára _ebben_ az rendben erre lelek _szerint_  _tartozik_ mert azt el mulatván _érdemtelen_  _tesz_ magadot az magad _hivatal_ mert az Isten _ki_ veti azt az papságbol az _ki_  _megvet_ az _tanulás_ 
 _de_ még töb mert számot _ad_ az _isten_  _mindaz_ az vétkekért mellyek az _te_  _tudatlanság_  _jön_ 

Az anyaszent egyházban semmi nem _okoz_ nagyob roszat mint az papoknak _tudatlanság_ az az _ok_ az nép meg romlásának az lelkek veszedelmének lehetetlen _hogy_ az mely _egyházi_  _ember_  _tudatlan_  _hogy_ az rest és _henyélő_ is ne legyen mert mivel _tudatlan_ az _tanulás_ is nem _kedvelhet_ az _henyélés_ pedig az vétekben veti ezt minden nap láttyuk _de_ ámbár rosz _erkölcsű_ ne lenne is _de_ az _henyélés_ vétek az papban

Hát még az nép _iránt_ micsoda _sok_ rosz _következik_ az _egyházi_  _ember_  _tudatlanság_ mivel alkalmatlanok _hogy_ munkálkodhasanak az lelkek üdveségiben az népnek tölle nem is lehet semmi segittséget venni az lelki _dolog_ nem is lehet azt _megfogni_ mennyi lélek vész el az papok _tudatlanság_ miat szent _Bernard_ mondgya _hogy_ az anyaszent egyház nagy szomoruságal szánnya: micsoda veszedelemben vannak az ollyan lelkek mikor az pasztor nem _talál_  _legeltetőhely_  _juh_ mikor az vezetö nem üsméri az üdveségnek uttyát sem az szolga az ö urának akarattyát 
 

Oh _édes_  _gyermek_ visgáld meg _jól_ ezeket és rettegj attol _hogy_  _tudatlanság_  _ok_ ne legyen az lelkek veszedelmének az kik az _Krisztus_  _Jézus_  _drága_ szent vérin váltattak meg _hanem_ adgyad magadot _teljesség_ az _egyházi_ rendhez valo _tanulás_ és arra _céloz_  _hogy_ magadot alkalmatosá _tehet_ az Isten szolgálattyára _abban_ az rendben az melyben _hív_ téged

Egy szoval midön _ehhez_ az rendhez _készül_ az szemeid elöt legyenek szent ágostonnak ezek az szép szavai az _ki_  _tanács_ adván egy jó akarojának azt mondgya mindennek elötte arra _kér_  _hogy_ az _te_ jó _erkölcsű_  _okosság_  _meggondol_  _jól_  _hogy_ nincsen semmi ez _élet_ és _főképpen_ az mostani _idő_  _könnyű_ és _kedves_ az emberek elöt mint egy püspöknek egy papnak vagy egy _diakónus_  _hivatal_  _hogy_  _ha_  _abban_  _csak_  _kedv_  _szerint_ akarnak _járni_  _de_ Isten elöt annál nincsen nyomorultab _keserves_ és _kárhozatos_  _ismét_ nincsen semmi ez _élet_ és _főképpen_ az mostani _idő_ nehezeb sullyosab és veszedelmeseb mint egy püspöknek egy papnak egy _diakónus_  _hivatal_  _hogy_  _ha_ azt ugy viszik végben az mint _kívántatik_  _de_ meg annál nincsen _boldog_ Isten elöt 
 


 _tizedik_ Resz
Az szerzetességnek rendiröl

Az _egyházi_ rend után már az szerzetességnek rendire _jön_ az melynek is választása nem aláb valo keppen _jár_ az _első_ 

Igen _dicséretes_ az jó szerzetes az _ki_ is mindent el _hagyván_  _egyéb_  _gond_ nincsen _hanem_  _hogy_ az _isten_  _tetszik_ az _békességes_  _tűrés_ és az alázatoságnak végben vitelével _élvén_ az _őelébe_  _adat_ rendnek _megtartás_ és _távol_ az világi _gond_  _hogy_ magát _teljesség_ az _igazán_ valo _tökéletesség_  _tanulás_ adhassa

 _de_ meg _ellenben_ igen szomoru állapot és szánakodásra mélto az ollyan szerzetes az kinek _csak_ az ruhája szerzetes és az _ki_  _távol_ vagyon az _tökéletesség_ akár mely _rosszéletű_ világi _ember_ az _ki_ még az világot és az világi _dolog_ szereti _aki_ uralkodik az _kevélység_  _irigység_ nem is _beszél_  _az_ kik _csak_  _könnyű_ menvén az szerzetben és az Isten akarattya nélkül azután _holt_ valo nyomoruságban és szomoruságban _esik_ 

Hogy _jól_ lehesen ezt az rendet választani _az_  _két_  _dolog_  _kívántatik_  _elsőbben_ azt _jól_ meg _kell_ üsmérni az az _hogy_ mi légyen az annak micsoda _kötelesség_ és veszedelmei vannak másodszor azt _jól_ meg _kell_ tudni micsoda modal _kell_ arrol végezni és azt meg üsmerni _hogy_  _ha_ arra _hivatalos_ vagyé


 _I_ Articulus
Hogy mi légyen az szerzetes rend annak micsoda _kötelesség_ 
 _haszon_ és veszedelmi vannak


 Az szerzetes rend sz _Tamás_  _szerint_ az szenttségre valo menetelért rendeltetet _de_ nem az _külső_ valo szenttséget _kell_  _érteni_ mely _csak_ az _köntös_ és az _külső_  _cselekedet_ állyon _hanem_ az _belső_ valo szenttséget az mely az lélek meg szentelésiben állyon az pedig ugy leszen meg _hogy_  _ha_ minden rosz _kívánság_ meg zaboláza az rendeletlen szeretetet _elhagy_ magát meg foszttya az _teremt_ állatokhoz és az magához valo szeretettöl az _isten_  _kapcsol_ magát szeretettel ugyan azért is _elhagy_ az világot _hogy_  _kevés_ akadállyal és egész szabadcságal _foglalhat_ magokot az Isten szolgálattyában ugyan azért is mondanak ellene az világi _jó_ és _gyönyörűség_  _nemcsak_  _belső_ valamint minden _keresztény_  _tartozik_ aval _hanem_  _külső_ is _hogy_ az _isten_ adhassák _teljesség_ magokot

2 Ennek az rendnek _kötelesség_ igen nagyok mert az _tökéletes_  _tisztaság_ és szegénységnek _megtartás_  _kötelez_  _nemcsak_  _hogy_ ez _föld_ ne _bír_ semmi _jószág_  _hanem_ még az maga akarattyátol is _megfoszt_ magát _csak_ az elötte valojának _követvén_ akarattyát meg _tart_ az szabot rendet és _belső_ legyen szenté _követvén_ az _keresztényi_ jó _erkölcs_ 

3 Mint _hogy_ ennek az rendnek _kötelesség_ nagyok azért is vannak nagy _haszon_ valamint sz _Bernard_ mondgya _hogy_ az szerzetben az _ember_  _tiszta_  _él_ nagyob vigyázásal _jár_ az mennyei _kegyelem_  _harmat_ reája _gyakran_ száll _bátor_ nyugszik _kevés_  _félelem_  _meghal_  _hamar_  _megtisztíttatik_ az más _élet_ és _bő_  _jutalom_ is veszen az _ég_ 
  _de_ ez ollyan szerzetröl _értetik_ az mint maga mondgya az mely szent _tiszta_ és szeplötelen az mellyet szentül visznek végben és az melyben az _belső_ valo szenttségért munkálkodnak

Hogy _ha_ ennek az rendnek az _haszon_ illyen nagyok veszedelmi annak nem aláb valok sz _Bernard_  _három_  _előhoz_ 

Az elsö az _kevélység_ és az _magahittség_ ez ollyan _könnyű_ szijja magát akár mely jó _cselekedet_ is _hogy_ nehéz észre venni 
 

Az második veszedelem midön _hátranéz_  _hogy_ viszá mennyenek az világban

Az _harmadik_ veszedelem midön szorgalmatlanul viszik végben ennek az rendnek _hivatal_ mert ez ollyan ut mondgya ezaz szent az melyben vagy _előre_ vagy _hátra_  _kell_ menni mert az _ki_  _abban_ meg áll _sok_ rendeletlenségben _esik_ és az szerzetes _köntös_ világi _élet_  _él_ 

Az elsö veszedelem attol vagyon _hogy_ az szenttséget _külső_  _intéz_ ugy _ítél_ magok felöl valamint _külső_ vannak nem vigyázván arra _hogy_ az szenttség az léleknek jó _erkölcs_ és az _tökéletes_ alázatoságban áll az masodik és az _harmadik_ veszedelem _gyakran_ attol vagyon _hogy_  _gyakorta_  _társalkodik_ az világiakkal _holott_ az szerzeteseknek az igen ártalmas valamint sz _Bernard_ mondgya 
 és _sokszor_ attol vagyon _hogy_ nem _hívattatik_ erre az rendre

 _fia_ ezeket _kell_  _hát_ meg _gondolni_  _ha_ szerzetes akarsz lenni meg mondom _hát_ néked micsoda rendet _kell_  _tartani_ és miképpen lehesen meg üsmérni _ha_ arra _hivatalos_ vagyé


 _II_ Articulus
Hogy miképpen lehesen meg üsmérni az szerzeteségre valo
 _hivatal_ 

Elöször _hogy_  _ha_  _érez_ valamely _indulat_  _ehhez_ az rendhez azt kine vessed az elmédböl mert ugy lehet _hogy_ az _isten_ vagyon se mindgyárt arra ne álly mert _ember_  _indulat_ is lehet _hanem_  _belső_  _kell_ meg visgálni _ha_  _isten_ vagyoné mert _ha_ ö tölle vagyon _engedelmeskedni_  _kell_  _de_  _ha_ nem tölle vagyon semmit nem _kell_  _cselekedni_ 

 _k_ Hogy lehesen _hát_ azt meg üsmérni 

 _f_  _fia_ végy magadnak egy _darab_  _idő_ az melyben _ebben_ az nagy _dolog_  _foglalatoskodik_  és négy _dolog_ vigyáz

1 vond el magadot azoknak _társaság_ kik az szerzeteséget _javall_ az _ok_ ennek világos mert valamég arra _ingerel_  _addig_ meg nem üsmérheted _ha_ az _isten_ vagyoné arra _hajlandóság_ vagy az emberek _javallás_ 

És noha az Isten az emberek _eszköz_  _által_  _ad_ némelykor jó szándékot _mibelénk_  _de_ mint _hogy_ az ritkán vagyon _hogy_ azt _megtudhat_  _ha_ az emberek _javallás_ az _isten_ vagyoné _abban_ nincsen _bizonyos_ mod mint _hogy_  _eltávozik_ egy _idő_ másoktol és _csak_ az _isten_  _hallgat_  _figyelmezvén_ arra _hogy_  _belső_ mit fog néked mondani valamint az propheta mondgya audiam quid loquetur in me dominus meg _hallgat_ mit fog az ur _énbennem_ mondani 
 

2 _kér_ szorgalmatoságal meg mutatni néked akarattyát _megtart_  _indulat_  _ha_ ö tölle vagyon és vegye el _ha_ nem tölle _jön_ mondgyad néki mint sz péter uram _ha_  _te_ vagy parancsollyad _had_ mennyek _hozzá_ 
 mutast meg néki _hogy_  _kész_ vagy az _hallgatás_ az _ifjú_ samuellel _beszél_ uram mert _hallgat_ téged az _te_ szolgád 
 és sz pállal uram mit akarsz _hogy_  _cselekedik_  
 

3 visgáld meg _jól_ az _következendő_  _dolog_ 1 az _kötelesség_  _haszon_ és veszedelmit az szerzetes rendnek az mellyekröl már _beszél_ 

Micsoda szándék vezet erre az rendre mivel annak nem másnak _kell_ lenni _hanem_  _hogy_ az világot _elhagy_ és penitencziát _tart_ magadot _belső_ meg szentellyed _követ_ az _keresztényi_ jó _erkölcs_ nézd meg _ha_ ezé _indulat_ magadnak nem _hízelkedvén_ mivel _ha_ más _indulat_ vezet erre az rendre szándékod nem az _isten_ vagyon visgáld meg _ha_ arra alkalmatos vagyé nincsené valami ollyan _benne_ mely ez rendel _ellenkezik_ nyavalyás nem vagyé álhatatos elméd vané mert az változo és álhatatlan elme _alkalmatlan_ az szerzetes _élet_ 

4 Mindenek felet magadtol ne végez semmit és _tanács_ nélkül mert ez igen _közönséges_ az _ifjú_ az kik nem mástol _hanem_  _csak_ az magok elméjektöl _kérvén_  _tanács_  _gondolatlan_ az szerzetben ugranak attol vagyon _hogy_  _sokszor_  _kénytelen_  _elhagyni_ vagy _ha_ el nem _hagy_ is szégyenböl azután nyomoru _élet_  _él_  _ekképpen_ ne _cselekedik_  _hanem_  _közöl_ szándekodot valamely _okos_  _ember_  _főképpen_ az _gyóntató_ atyádal

Midön már _ekképpen_  _cselekedik_ egy _darab_  _idő_ ugy mint _hat_  _holnap_ vagy továb is és _ha_ az szerzeteségre valo akaratod _benne_ meg marad szándékod is ollyan az micsodásnak _kell_ lenni az az _tiszta_ és szent és se _test_ se elmédben valamely _ellenkező_ nem _talál_  _ezzel_ az rendel _akkoron_ el hiheted _hogy_ szándékod az _isten_ vagyon és az szerzetre _hívattatik_ tölle _ha_ pedig _meggyengül_  _indulat_ és el _fogy_ az _jel_  _hogy_  _csak_  _ember_  _indulat_ volt

Azt mondhatnák néked erre _hogy_ az Isten sugarlását _hamarjában_  _kell_ vegben vinni mert az sokára valo _halasztás_ azt el lehet veszteni valamint sz _Ambrus_ mondgya _hogy_ az szent léleknek _kegyelem_ nem _kell_ lassan _követni_ 

Azt _felel_ erre _hogy_ igen is ugy van midön azt meg üsmérhetni _hogy_  _teljesség_ az _isten_ vagyon _de_ minek elötte azt meg lehesen üsmérni _nemcsak_  _jó_ el _halasztani_  _de_  _kívántatik_ is _főképpen_ az nagy _dolog_ mert _ekképpen_  _cselekedni_ nem _hogy_ az Isten _kegyelem_ ellen vétenénk _de_ azt _követ_ az mit az szent lélek parancsol nehidgyetek minden léleknek _hanem_ probállyátok meg a lelket _hogy_  _ha_  _isten_ vané


 _III_ Articulus
Arra _idő_  _kell_ venni _hogy_ meg lehesen üsmérni _ha_ az
szerzeteségre vagyé _hivatalos_ 

Ha az Isten _bizonyos_  _jel_ adná mindenkor akarattyának az nagy _dolog_ az _bizonyos_  _hogy_ nem _kell_  _idő_ venni se az végezésre se az végben vitelre _de_ mint _hogy_ rend _szerint_ néki nem tettzik _ekképpen_  _cselekedni_ valamint az apostol mondgya
 _hogy_ ne _hisz_ minden lelkeknek _hanem_ probállyátok meg az lelkeket _ha_  _isten_ vannaké meg másut _hogy_ az sátán is el változik világoságnak angyalává 
 ez igy lévén _nemcsak_ jó el _halasztani_  _hanem_ még szükséges és meg _egyezik_ az Isten rendelésivel az _ki_ is azt akarja _hogy_  _illendő_ modal üsmérjük meg akarattyát

Már meg mondottam micsoda _három_ mód legyen az az jó _élet_ az _imádság_ és az _tanácskérés_ az jó _élet_ el törli az mi _inkább_ meg akadállyozná az Isten _kegyelem_ az az akadály az vétek az _imádság_ meg nyerjük _de_ az _buzgó_ alázatos és végig _tartó_ legyen és az jó _tanács_ magunkot vezethettyük az Isten akarattyának meg üsmérésire midön az Isten sz pált _megtérít_ azt _kérd_ tölle uram mit akarsz _hogy_  _cselekedik_ az ur ananiashoz _küld_  _hogy_ tölle meg _tud_ akarattyát és midön ananiás pálhoz mene _imádkozva_  _talál_ és meg mondá néki az Isten akarattyát _ekképpen_  _kell_  _hát_  _cselekedni_ 

Az _hivatalosság_ pedig _jel_  _három_ az alázatoság az elmének _csendesség_ és az álhatatoság az alázatoságon azt _ér_ midön az magunk _ítélet_ nem _bízik_  _hanem_ az másokét _követ_ illyen nagy _dolog_ az _csendes_ elmén pedig mikor _kész_ vagyunk az Isten akarattyát _követni_  _akármelyfelé_  _fordít_ azt midön _elegendő_ meg üsmérjük aztot az álhatatoságon azt _ér_ mikor végig meg marad az elmében az _indulat_ 

Ezek az _három_  _jel_ az mellyek _által_ rend szerent szokta az Isten _ki_ nyilatkoztatni akarattyát és _ha_ valamellyikben _fogyatkozás_ látz _kételkedhet_  _hívattatás_  _ha_ pedig mind az _három_ fel _találtatik_  _benne_ magadal _elhitethet_  _hogy_ az Isten _hív_ téged

 _k_ Mi szükség _ennyi_  _sok_ féle _dolog_ vigyázni az _ki_ szerzetes akar lenni annak _esztendő_ adnak az probára az alat meg visgálhattya mind ezeket

 _f_  _fia_ valo _hogy_ az ugy van _hogy_  _ha_ ollyan _könnyű_ volna az szerzetből _ki_ menni mint _abban_ menni _de_ mint _hogy_  _sokszor_  _történik_  _hogy_ az _ki_ az szerzetben ment ót is maradot _félvén_ attol _hogy_ változo elmének ne _tart_ vagy valamely más _ember_  _tekintet_ vagy pediglen az világban álhatatlannak _tart_ mint ollyat az _ki_ semmire valo azért mind ezekre valo nézve _csak_ azt _javall_  _hogy_  _jól_ meg visgállya az _ki_ az szerzetben akar menni _ha_ arra hivatalosé még annak elötte

Cselekedgyél _hát_  _ekképpen_  _fia_  _ha_ szerzeteségre van _kedv_ mert _ha_ aval az _tiszta_ szándékal _követ_ az mit mondottam _hogy_ az Isten akarattyát meg üsmérhessed az Isten is arra az rendre fog vezetni az mellyet készitet néked álhatatos elmét _ad_ el is végzi _benne_ azt az jó munkát az mellyet _elkezd_ valamint sz pál mondgya qui coepit invobis opus bonum perficiet Confirmabit solidabitque


Tizen egyedik Resz
Az _különb-különbféle_ világi _élet_ rendeiröl

Valamint _hogy_ az _egyházi_ és szerzetes _élet_ veszelemel _jár_ az világi _élet_ is _hasonló_  _forog_ azért arra még _előre_  _kell_ vigyázni és mint _hogy_ az rendek _különbféle_ az veszedelmek is _különb_ annak okáért az világi _fő_ rendekröl _fog_ szolni azért _hogy_ mindenik meg visgálhassa azt az mellyiket magának akarja venni és meg üsmérhesse annak _kötelesség_ 


 _I_ Articulus
Az nagy renden valokról és _az_  _ki_ 
másokot _kell_  _igazgatni_ 

Ha ez világon valamely nehéz rend vagyon ez az rend az akinek másokot _kell_  _igazgatni_ ugy mint az _király_ és az _fejedelem_  _aki_ nágy _hatalom_ vagyon az urak _aki_ valamely _hely_  _kell_  _igazgatni_ az _bír_ és más _tiszt_  _ki_  _hatalom_ mások alá van vettetve _hogy_  _ha_ ollyan rendben születtél vagy arra _hívatik_  _hogy_ másokot _igazgat_ vigyáz annak az rendnek nehézségire [nehézségi re] és meg számlálhatatlan veszedelmire annak okáért _olvas_ ezt _figyelmetesség_ :

1 vigyáz arra _hogy_  _kevély_ és _magahitt_ ne légy azért _hogy_  _feljebbvaló_ vagy másoknál _megemlékezik_ arrol _hogy_ mentöl _feljebb_ vagy _emeltetve_ annál inkáb _félhet_ valamint az _írás_ mondgya _hogy_ mentöl nagyob vagy annál inkáb meg alázad magadot 
  _hogy_  _ha_  _feljebbvaló_  _tesz_ téged azért fel ne _emel_ magadot 
 

2 Ne _tekint_ az magad rendit ugy mint valamely _boldogság_  _hanem_ mint egy nehéz _teher_ ne ugy mint ollyan _dolog_ mellyet _java_ adtak volna neked _hanem_ az mások _java_  _megtud_ azt is _hogy_ azok _aki_ parancsolsz nem _teérted_ vannak _hanem_  _te_ vagy _őértük_  _teneked_ ök _tartozik_  _tisztelet_  _engedelmesség_ és _hűség_  _de_  _te_ nehezebel _tartozik_ nékik ugy mint _gondviselés_ segittségel vigyázásal és _igazság_ 

3 Hitesd el azt magadal _hogy_ akár mely nagy _hatalom_ legyen is _de_ azt az _isten_ vetted ö vévén tégedet szolgájának _hogy_ az _ember_  _igazgat_ ebböl _következik_  _hát_  _hogy_ az ö akarattya _szerint_ is _kell_ öket _igazgatni_ és _hogy_  _kemény_ számadásal _tartozik_ néki _igazgatás_ 

4 legyenek _gyakorta_ szemeid elöt ezek az rettentö szavai az _Szentírás_  _kemény_  _ítélet_ szál az _fejedelem_ az _hatalmas_  _kemény_  _büntetés_ lészen 
 

 _két_  _dolog_  _kell_  _gond_ lenni az magad rendiben _először_ az jó _élet_ és az _jól_  _igazgatás_ 

Az mi az _első_  _illet_ ugy _kell_  _élni_ valamint _istenfélő_  _ember_  _illik_ parancsolván az magad _indulat_ az Isten _törvény_ szabván magadot minden _cselekedet_ meg _gondolván_  _hogy_  _gyalázatos_ másokot _igazgatni_ és nem tudni magát _igazgatni_ az _ember_ parancsolni az _rosszindulat_ és az _ördög_ szolgálni

A jó _élet_  _tartozik_ az rendért az melyben vagy mivel az Isten _hely_  _tart_  _tartozik_  _hát_  _ő_  _követni_ szenttségiben

Aval _tartozik_ az alattad valoknak _java_ az kik nyomorultak lesznek _ha_  _gonosz_  _ember_  _igazgat_ öket valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_ mikoron uralkodnak az _igaz_  _örül_ az nép mikoron pedig uralkodik az _gonosz_  _óhajt_ az nép 
 

Ugyan azért parancsolta az Isten az _ótörvény_ az _király_  _hogy_ mindenkor magánál _hordoz_ az _törvény_  _könyv_ minden nap _olvasván_ azt _hogy_  _megtanul_ az urat _félni_ és _hogy_ meg _tart_ az ö _beszéd_ és _ceremónia_ mellyek meg vannak _hagyva_ az _törvény_ 
 

Az _te_ példád sokat tészen az _te_ alattad valoidon _ha_ jó vagy _követ_ az _jó_  _ha_ rosz _erkölcsű_ vagy _abban_ is _követ_ valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_ valaminemü az _község_  _bíró_ az ö szolgai is ollyanok és valaminemü az városnak _hadnagy_ ollyan annak minden lakosi is 
 _csak_ egyedül _példaadás_  _sok_ jót vagy roszat _okozhat_ azokért az vétkekért pedik Isten elöt vétkes lész az mellyeket _cselekedik_ mások _terád_ valo nézve

Emlékezél meg az _Jerobeám_  _király_ példájárol ez az _fejedelem_ az _királyság_  _felemeltetvén_ alig vévé _kéz_ az _birodalom_  _hogy_ el _hagy_ az _isten_ szolgálattyát és az _bálvány_ szolgála az ö példájára az egész nép _bálványozó_ lön söt még az maradékok is _kétszáz_  _esztendő_ azok valának és az _írás_ mindenkor _irtózás_  _beszél_ ezen _király_ felöl mondván _hogy_ vétkezet és vétkeztette az _Izrael_ népit 
 és még midön az töb _király_  _beszél_ is azt mondgya _hogy_ az _Jerobeám_ uttyát _követ_ az _ki_ az _Izrael_ népit vétekben _hoz_ 

Az második _gond_ az legyen _hogy_  _jól_  _igazgat_ meg emlékezvén arrol _hogy_ azok kik másokot _igazgat_ az Isten _kép_ viselik _igazgatván_ alattok valojokot láthato képen valamint ö _igazgat_ mindeneket láthatatlan képen _gondviselés_ annak okáért _ha_ az ö _kép_ vagy _igyekezik_  _hozzá_  _hasonlítani_ és mint _hogy_ ö _nemcsak_  _hatalom_  _igazgat_  _hanem_  _bölcsesség_  _kegyesség_ és _igazság_  _ekképpen_  _kell_ neked is _cselekedni_ rendedben _cselekedvén_ mindent _okosság_  az alattad valokhoz _kegyesség_ lenni mindeniknek _igazság_  _tenni_ mivel az _hatalom_  _bölcsesség_ nélkül _fenevad_  _hasonló_ az _jóság_ nélkül _kegyetlenség_ az _igazság_ nélkül pedig _tolvajság_ 
 

Mindenek felet _hatalom_ és _erő_ az vallás _megtartás_  _kell_  _fordítani_ az Isten _tisztesség_  _keres_ az vétket el töröllyed az _gonosz_  _kiirt_ meg _tartani_ és nevelned _kell_ az _isteni_ szolgálatot azok _között_ kik alattad vannak mivel az Isten ez végre rendelte az világi _hatalom_ és _ha_ ezt végben neni viszed számot _kér_ az _ítélet_ 

Az vallás után az testi _java_ is _gond_  _kell_ lenni az alattad valoidnak _hogy_ ök nyugodalomban legyenek _megoltalmazván_ öket az _gonosz_  _holott_ az Isten erre rendelt tégedet _meghallgat_  _örömest_ panaszokot: _had_  _járulhat_  _könnyű_ minden _tehozzád_ mivel az igen nagy vétek az nagy uraktol _hogy_ az alá valok nem mehetnek _hozzá_  _hogy_  _igazság_  _kereshet_ valamint az _írás_ mondgya _hogy_ az árvának _igazság_ nem _tesz_ és az _özvegy_  _dolog_ bé sem megy _hozzá_ 
 ne várjad azt _hogy_ panaszolkodgyanak _hanem_  _megelőz_ azokot _aki_ valami _fogyatkozás_ vagyon meny végire micsoda rendeletlenség lehet az _tied_  _között_  _hogy_ azt _megorvosolhat_ 

Ne _hagy_ magadot _meggyőzetni_ az _hízelkedés_ mert az ronttya az nagy urak elméjit az kik is nyomorultak _aziránt_  _soha_ nékik meg nem mondgyák az _igazság_  _abban_ az _dolog_ az mellyet _kell_  _tudni_  _eltávoztat_ magadtol az _hízelkedő_ és _tart_ öket ugy mint _nagy_  _ellenség_  _ellenben_ pedig szeresed azokot kik néked meg mondgyák az _igazság_  _kedvel_ azokot kik meg _int_ és arra _ad_ alkalmatoságot nékik _jaj_ mely ritka az a nagy ur az _ki_ ezt _követ_ 

Oltalmazad magadot az _fösvénység_ és az _telhetetlen_  _pénzgyűjtés_ mert ez ollyan mint az méreg az nagy urak _között_ rettentö _sok_ vétkekben is _esik_  _eziránt_ mivel ettöl származik az _igazságtalanság_ az _erőszakoskodás_ az ártatlanok el nyomatatások és töb _efféle_ rendetlenségek az mellyekért sohajt az szegény nép az nagy urak _igazságtalan_ és _kegyetlenség_ alat

Az _bosszúállás_ ollyan vétek az mellyet el _kell_  _kerülni_ ez annál is _közönséges_ az nagy urak _között_  _hogy_ az _hatalom_ az _kéz_ vagyon és _sokszor_ az _igazság_ szine alat _bosszú_ állanak noha az magok _rosszindulat_  _követ_ az melyben igen _megcsal_ magokot mivel az _igazság_ az _közönséges_ jót _tekint_ az _bosszúállás_ pedig az magoknak valo _elégtétel_  _keres_ 

 _de_ az _bosszúállás_  _kerülvén_ vigyáz _hogy_ más vétekben ne _esik_ mely az _felettébb_ valo szelidcség és lágycság az _büntetés_  _holott_  _tartozik_  _hogy_  _abban_ szorgalmatos légy _főképpen_ midön az vétek az _közönséges_  _jó_ ellen vagyon még inkáb _ha_ az vallásal _ellenkezik_ az el mulatásért számot _ad_ az _isten_  _Akháb_ az _Izrael_  _király_  _megkegyelmezvén_ valamely _ember_ az prophéta meg _fedd_ rolla mondván mint _hogy_  _te_ meg nem feddetted azt az _ember_ az _ki_ az _halál_ meg _érdemel_ azért az _te_  _élet_ vész el _helyette_ 
 _három_  _esztendő_ mulva béis tellyesedék mert ugyan az _megöl_ az kit ö meg nem ölete

Hogy meg mutassam néked mit _tesz_  _jól_  _igazgatni_ másokot _két_  _bizonyság_  _előhoz_ az nagy urak _oktatás_  _kér_  _olvas_  _figyelmetesség_ 

Az elsö az _Szentírás_ valo meg látod micsoda _kemény_  _int_ az szent lélek az nagy urakot és az _ítélőbíró_ 

Hallyátok meg azért _király_ vegyétek _ész_ és _tanul_  _föld_  _határ_  _bíró_  _fül_ vegyétek sokaságon uralkodok és kik _dicsekedik_ nemzettségeknek sokaságával mert az urtol _adat_  _tinektek_ az _hatalom_ és az _birodalom_ az _felséges_  _isten_  _ki_ az _ti_  _cselekedet_ meg visgállya és _tanács_ vegire megyen mert az ö _ország_ szolgai lévén nem itéltetek _igazán_ meg sem tartottátok az _törvény_ sem az _isten_  _tanács_ nem _követ_ rettenetesen és _hamarság_ rajtatok lészen mert _kemény_  _ítélet_ szál az _fejedelem_ mert az szegény mélto _könyörületesség_  _de_ az _hatalmas_  _kemény_  _büntetés_ lészen mert az ur senkinek személlyének nem _kedvez_ és nem _fél_ az nagyságtol _holott_ mind nagyot mind _kicsiny_ ö _teremt_ és _egyenlő_ mindenikre _gond_ visel  az _hatalmas_ pedig _kemény_  _büntetés_  _következik_ 
 adná Isten _hogy_ mind azok _ki_ valamely _hatalom_ van ez világon _hogy_  _gyakran_  _olvas_ ezt az _intés_ 

Az másikra szent agoston _tanít_  _ekképpen_ is _leír_ az _főrend_  _kötelesség_ 

Mink nem _tart_ az _keresztény_  _császár_  _boldog_ (ez az _főrend_ is szol) azért _hogy_ sokáig uralkodtak _gyermek_  _holta_ után magok _hely_  _hagy_ vagy _hogy_ mind _külső_ mind _belső_  _ellenség_  _meggyőz_ mert mind ezek _megadatik_ az pogányoknakis _aki_ nincsen semmi részek az Isten _ország_ és az Isten ezt _irgalmasság_  _cselekedik_ azért _hogy_  _keresztény_ azokot az _jó_ ne _tart_  _nagy_  _jó_ 
 

Ha nem azért _tart_  _boldog_ öket _hogy_  _ha_  _igazság_ uralkodnak

Hogy _ha_ az nagy _dicséret_ és _tisztelet_  _között_ mellyekel vannak mások _őhozzá_ fel nem fuvalkodnak _kevélység_  _de_ söt még _megemlékezik_ arrol _hogy_  _halandó_ emberek

Hogy _ha_  _hatalom_ az Isten méltoságanak szolgálattyának és az vallásnak nagyobulására és _kiterjedés_  _fordít_ 

Hogy _ha_ az _isten_ szeretik _fél_ és _tisztel_ 

Hogy _ha_ inkáb szeretik azt az _örökkévaló_  _ország_ az melyben nem _kell_  _félni_ az _társaság_ 

Hogy _ha_  _késedelmes_ az _büntetés_ és könnyek az _megengedés_ 

Hogy _ha_ az _büntetés_ az _közönséges_ nyugodalomért és nem az magokért valo _bosszúállás_  _cselekedik_ és _ha_ azért _megenged_ az _bűnös_  _hogy_ reménlik _megtérés_ és nem azért _hogy_ meg nem akarnák _büntetni_ az vétket

Hogy _ha_  _irgalmasság_  _jótétel_  _megenyhít_ azt az _keménység_ mellyel _kell_ lenniek _sokszor_ 

Hogy _ha_ magokot annál is inkáb meg tartoztattyák az rosz _kívánság_  _hogy_  _hatalom_ vagyon annak vegben vitelére

Hogy _ha_ nagyobnak _tart_ az magok rosz _kívánság_ parancsolni mint sem az egész _föld_ lévö népeknek

Hogy _ha_ mind ezeket nem az _hiábavaló_  _dicsőség_  _cselekedik_  _hanem_ az _örökkévaló_  _élet_ szeretetiért

Hogy _ha_ el nem mulattyák _bűn_  _bocsánat_ alázatoságokot _irgalmasság_ és _imádság_ az _isten_ áldozni

Azt mondgyuk _hogy_ azok az nagy renden valok az kik _ekképpen_  _él_ azok _boldog_ ez _élet_ az reménség _által_ az másikban pedig valojával 
 


 _II_ Articulus
Az _ítélőbíró_ és azoknak kik _törvényes_  _dolog_ 
 _forog_  _hivatal_ 

Mind azok az miket ide _feljebb_ mondottam az _ítélőbíró_ is _illet_  _de_ vannak még más _bizonyos_  _kötelesség_ az mellyekhez _kell_  _készülni_ azoknak kik ez _tisztség_ akarnak menni

 _fia_  _ha_ erre van szándékod mindenek felet _ész_ legyen _hogy_ mire _int_ az sz _király_  _Jozafát_ az _bíró_  _jól_ meg lássátok mit _cselekedik_ mert nem _ember_  _kép_ itéltek _hanem_ az urnak _kép_  _ki_ az _ítélet_  _jelen_ vagyon azért az urnak _félelem_ legyen rajtatok okkal _cselekedik_ és szorgalmatoságal legyetek 
 erre _int_  _fia_ az _bíró_ az szent lélek az sz _király_ szája _által_ 

2 Hogy _jól_ lehesen _követni_ ezeket az _intés_  _igyekezik_  _tudós_ lenni az magad _hivatal_ és alkalmatos az magad _tisztség_ végben vitelében _hogy_ vétkekben ne _esik_ arrol _megemlékezik_  _hogy_ az _ember_  _jószág_  _becsület_ és _élet_ az _te_  _ítélet_  _függ_  _hogy_  _ha_  _tudatlanság_ miat meg csalod magadot az _ítélet_  _mindaz_ az _kár_ mellyeket fog szenvedni _felebarát_  _te_  _fog_ számot adni

3 Ha szinte alkalmatos vagy is _tisztség_  _de_ az magad _ész_ ne _bízik_  _soha_ semmit ne _cselekedik_  _hirtelenség_ és minek elötte _jól_ meg nem visgalnád az _dolog_ mellyröl _ítél_ valamint _jobb_ mondgya _hogy_ igen szorgalmatosan meg visgáltam azt az _dolog_ az mellyet nem üsmértem az _társ_  _ítélet_ se _bíz_ magadot annál is inkáb az vicéidre mert _ha_ rosz _ítélet_  _tesz_  _tudatlanság_  _hirtelenség_ vagy az mások _ítélet_  _szerint_  _tartozik_ viszá adni az _kár_ mellyet _ítélet_  _okoz_ erre _jól_ rea vigyáz mert _kevés_  _bír_  _gondol_ ezt meg

4 Soha magadot meg ne _hagy_ rontani az ajándékal mivel egy jó _bíró_ azt ugy _kerül_ mint az _halál_ valamint az _írás_ mondgya ajándékot ne végy mert az ajándék az _bölcs_ meg vakittya és _elfordít_ az _igaz_ szavokot 
  _jaj_ azoknak kik az latrot _megjámborít_ az ajandékért és az _igaz_  _igazság_  _elfordít_ ö töllök 
 se _fenyegetés_ valamit ne _cselekedik_ se _ígéret_ se _hízelkedés_ mert egy jó _bíró_ mind az illyenekre nem _hajt_  _hanem_  _feltesz_ magadban _hogy_  _soha_ semiért _igazságtalanság_ nem _cselekedik_ valamint az _bölcs_ mondgya mind _holt_ viaskodgyál az _igazság_ és az ur Isten _harcol_  _teérted_ 
 

5 Vigyáz _hogy_ személy válogato ne légy ez az vétek _könnyű_ bé lopja magát az _bír_ elméjekben és _sok_ vétket is _cselekedtet_ vélek mert az _gazdag_  _könnyű_ magokhoz _bocsát_ meg _hallgatván_  _dolog_  _hamar_ el is végzik és mindenben _kedvez_ nékik _de_ az _közönséges_ renden lévök és az szegények _feléjük_ sem mehetnek jó szot sem adnak nékik _dolog_ el mulattyák és annyira _elhalaszt_  _hogy_ utolso szegénységre _kell_  _jutni_ mind ezek az _igazságtalanság_ az személy válogatástol _jön_ az mellyet igen _tilt_ az Isten az _bíró_  _meghallgat_ azokot _ki_ itéltek és az _igazság_  _szerint_  _ítél_ akárt _tifélétek_ akár _idegen_ légyen az semmi _különbözés_ ne _tesz_  _meghallgat_ az _kicsiny_ valamint az nagyot és semmi személy válogatást ne _tesz_ mert az az Isten _ítélet_ 
 

6 Álly ellene _kemény_ az rosznak az _igazságtalanság_  _erőszakoskodás_ midön látod _hogy_ ezeket _követ_ az _gonosz_ mert aval _tartozik_ mivel az _bölcs_ mondgya _hogy_ ne _igyekezik_  _bíró_ lenni _hogy_  _ha_  _bosszúság_ nem szenvedhetz _hogy_ valami képpen ne _fél_ az _hatalmas_  _orca_ és az _te_  _igaz_ utadnak _botránkozás_ szerez 
 az Isten igen _tilt_ ezt az _bíró_  _hogy_ az _hatalmas_ inkáb ne _kedvez_ mint másoknak az _fejedelem_  _kíván_ és az _bíró_  _könnyű_  _enged_ 
 vigyáz _hát_ erre mert ez igen vétkesé tészi az _bíró_ az Isten elött _feltévén_ magadban _hogy_ inkáb _kész_ lész minden _jószág_ és még _élet_ is el veszteni mint sem _igazságtalanság_  _kedvezni_ valamely _hatalmas_  _ember_ 

Meg ne _enged_ azt is az mennyiben _tőle_ lehet _hogy_ az _törvénykezés_  _húzás_  _csalás_ álnokság _esik_ az prokátoroktol

7 légy szorgalmatos az _gonosz_  _megbüntetés_ töröld el az roszul _cselekedő_ és mind azokot az kik az _közönséges_ nyugodalomnak _háborgató_ 

8 legy _gyámol_ az szegényeknek _özvegy_ árváknak és mind azoknak kik _igazságtalanság_ szenvednek erre _kötelez_  _hivatal_ és igy _cselekedvén_ az Isten áldását veszed magadra _megtanul_ ezt az szép _intés_ az _bölcs_ szabadisd meg azt az _ki_  _bosszúság_ szenved az _bosszútevő_  _kéz_ és ne légy _félelmes_ elmével mikoron _ítél_ legy az árvaknak attyok _gyanánt_ és _férj_  _gyanánt_ az árváknak annyának _ekképpen_ lészesz ugy mint fia az magosságos _isten_ és szeret tégedet inkáb az anyádnál 
 _ó_ mely szép vigasztalás midön egy _bíró_ ezt mondhattya _Jób_ mert én az nyomoruság miat _kiáltó_ szegént meg szabaditottam vala az arvat is és azt is az kinek segitöje nem vala az _özvegy_ szivét meg vigasztalom vala és az szükölködöknek attyok valék 
 

9 Arra vigyáz _hogy_  _soha_  _abban_ az vétekben ne _esik_ az mellyeket másban _megbüntet_ mert micsoda _orca_  _megbüntethet_ másokot _holott_ magad is azon vétkekben vagy valamennyi _ítélet_  _tesz_ annyi sentencziát mondasz magadra az pedig _ítélet_ leszen az _ítélet_  _akkoron_ azt fogják az szemedre _hányni_  _hogy_  _megbüntet_ az _tolvaj_ lopokot _de_ magad is _húz_ loptad az mások _jószág_  _több_  _kívánván_ mint sem _kell_ azt az _jószág_ az mellyet az _tolvaj_  _megtalál_ magadnak meg _tart_  _holott_ viszá _kell_ adni annak _aki_ volt ennek okáért nagyob _tolvaj_ vagy az _tolvaj_  _holott_ arra rendeltettél _hogy_ meg adgyad kinek kinek az magáét _te_ pedig magadnak meg _tart_ 

Végezetre _fia_ ne _kíván_  _ítélni_ se _igazgatni_ másokot _ha_ ez az négy _dolog_ fel nem _találtatik_  _benne_ az mellyek szükségesek az _bíró_ valamint az _írás_ mondgya az _bölcsesség_ az _isteni_  _félelem_ az _igazság_ szerelete és az _fösvénység_  _gyűlöl_  illyeneket _javall_  _Jetró_ mojsesnek valasztani kik _igazgat_ az Isten népit ollyan _bölcs_  _ember_ az kik az _isten_  _fél_ az _igazság_ szeretik és az kik _gyűlöl_ az _fösvénység_ 
 

Ez az négy _dolog_ szükséges _hogy_  _feltaláltatik_  _nemcsak_ az _bíró_  _hanem_ az prokátorokban és mind azokban kik az _igazság_ szolgaltatására vannak rendeltetve


 _III_ Articulus
Az udvari _élet_ 

 _k_ Az udvari _élet_ nékem igen _tetszik_ mert ót _cifra_  _jár_ az szép nyájaság egy más szeretet _megvan_ az üdveség uttyát is ót lehet _követni_ 

 _f_ Oh _édes_  _gyermek_ mely igen _megcsal_ tegedet az szemed az a _külső_  _fényesség_  _belső_ setettség az _külső_ vigaság _belső_ szomoruság nincsen is veszedelmeseb _élet_ az udvari _élet_ nehezen is kerulik azt el azok kik erre az _élet_ adgyák magokot _holott_ ót az jó _erkölcs_ ót _csakhamar_  _hajótörés_ szenved és _csaknem_ lehetetlen ót el nem veszni mivel ez ollyan _élet_ az melyben uralkodik az _kevélység_ nagyra vágyás _magahittség_ mértekletlenség minden féle _gyönyörűség_ szeretete és az világi _jó_  _telhetetlenség_ valo _kívánság_ az mi az vallást _illet_ aval _jár_ az micsodás az _fejedelem_  _ha_ az _fejedelem_  _istenfélő_ az udvariak is azok leg aláb _képmutatás_  _ha_ az _fejedelem_ nem áitatos az udvariak is _hasonló_  egy szoval ugy _fordít_ mindenik az áitatoságat az mint láttya _hogy_  _előmenetel_ szolgálhat az jó _erkölcs_ ót meg vetik nevetik _csúfol_ ót az _előmenetel_  _telhetetlen_  _kívánság_ uralkodik az elmékben mindenik az maga _haszon_  _keres_ attol is származik az _sok_  _hízelkedés_  _kívánván_ mindennek _tetszeni_ az _illetlen_ maga meg alázás _hamis_  _barátság_  _kétszínűség_ az _ki_ mindenhez _jókedv_ mutat noha _halálos_  _gyűlöl_ sziviben attol az _irigység_  _csalás_ rosz _ítélet_  _szóhordás_  _egymás_ ellen valo vádoskodás _hazudozás_  _árulkodás_ attol az _megbékélhetetlen_  _haragtartás_  _bosszúállás_ és más veszedelmes _dolog_ 

 _k_ Ez igy lévén nem lehet _hát_ üdvezülni az udvarban mit _kell_  _hát_  _cselekedni_ azoknak kik oda mennek 

 _f_  _fia_ noha _teljesség_ nem lehetetlen _de_  _mindazonáltal_ igen nehéz és azok kik magokot erre az _élet_ adgyák _fél_ és magokra vigyázanak annak okáért _ha_ valamely szükségböl és valamely _jóindulat_ erre az rendre akarod adni magadot _ezzel_ az _készület_ légy

Elöször ollyan elmével _kell_ oda menni el hitetvén magaddal _hogy_ az _tisztség_  _becsület_  _gazdagság_  _gyönyörűség_ el mulik magad is el mulsz azokkal _de_ az _örökkévaloság_  _soha_ el nem mulik

2 Mértékletes elmével _kell_ lenni az _előmenetel_  _kívánság_ masoknak _kár_  _előmenetel_  _soha_ ne _kíván_ meg emlékezvén arrol _hogy_  _ha_ szinte _első_ lennél is ( _azonkívül_  _hogy_  _sok_  _irigy_ lennének) _de_ egy _botlás_ egy _dolog_ nem _jól_ valo végben vitele miat arrol _leeshet_ik_  _akkor_ mikor meg sem _gondol_  _akkor_  _ha_ valakivel jót _tesz_ az szánni fóg _de_ meg _tízannyi_  _örül_ az jó _barát_ is szánnának _de_  _jaj_ adatiké inkáb _igaz_  _barátság_ az udvarnál  _meghatároz_  _hát_ elmédet és _megtud_  _hogy_ nincsen nagyob szerenttse mint az üdveség uttyán _járni_ valamint az Isten fia mondgya mit _használ_ az _ember_  _ha_ az egész világot _bír_ is _ha_ az lelkit el veszti egy _kevés_  _idő_  _boldog_ lenni és _örökké_ nyomorult _ó_  _édes_  _fia_ 

3 Azt _feltesz_ magadban _hogy_  _keresztényi_  _élet_  _él_ és _hogy_ az _isten_  _soha_ semmiért meg nem _kíván_  _bántani_ se az _becsület_  _előmenetel_ mások _barátság_  _kér_ az _isten_  _hogy_  _megtart_  _benne_ ezt az szándékot

 _k_ Az _ki_  _keresztényi_  _élet_ akar _élni_ annak alázatosnak _kell_ lenni leheté udvarnál alázatosnaklenni _holott_ ót az alazatoság _csúfság_ 

 _f_  _fia_ lehet az Isten _kegyelem_ valo _hogy_ ót az alázatoság _csúfság_  _de_  _ki_ elöt az rosz és _furcsa_ elmék elöt az _kevély_ elöt az kik az _isten_ nem _fél_ visellyed _tehát_ alázatoságal és _okosság_ magadot minden _cselekedet_ mert az alázatost az Isten szereti másik az _hogy_ annak az világban is töb akaroja vagyon vigyáz arra _hogy_ mindeneket _megbecsül_ mindennel _jól_ légy _kíván_ mindennel _jó_  _tenni_ mindennek szolgálni magadot szeretetni azt pedig nem azért _hogy_ mások _becsül_ vagy _hozzá_  _tart_  _hanem_  _hogy_ az Isten _kedv_ lehess azért mert az _felebaráti_ szeretet _kötelez_ arra _sok_  _dolog_  _hallatlan_  _és_ látatlanná _kell_  _tenni_ midön valamit mondanak vagy _cselekedik_  _ellene_ azon _hirtelen_ meg ne _indul_  _tűrni_ és szenvedni _kell_  _sok_  _dolog_ mert _ha_  _kis_ is _megindul_ senki nem fog szeretni és _hasonló_ lész az lántzon lévö vad állathoz _aki_ senki nem mér menni

Meg tudni _hogy_ mit mondanak _felőle_  _abban_ ne légy szorgalmatos _ó_ mely nagy nyughatatlanság ez _sok_ ne _hajt_ arra akár mit mondgyanak _felőle_  _csak_ arra vigyáz _hogy_ arra okot ne _ad_ és _hogy_ az roszat _igazán_  _felőle_ ne mondhasák _de_ megint _soha_ senki felöl roszat ne mondgy _ha_ másokot _hall_ is roszul _beszélni_ vagy _fordít_ másravagy menny el _onnét_ vagy _hallgat_  _kérvén_ az _isten_  _felebarát_ és _hogy_ vegye el _tőle_ az ollyan elmét

Szó hordó pedíg ne légy ez _fia_ ez az udvarban _nagy_ mirigy _elkerül_  _hát_ azt akár mit _hall_ is az továb ne mennyen mert _azonkívül_  _hogy_  _abból_  _sok_ veszedelem _következik_ az nem is _illik_ az _okos_ elméhez az _szóhordó_ ugy _kerül_ valamint az _halál_ 

Az mindennel valo _barátság_  _kerül_ ugy mint az kik részegesek _tisztátalan_ szitkozodok _ember_  _ítélő_  _sokbeszédű_ ezeket _felebaráti_ szeretettel szeresed _de_  _társaság_ annál is inkáb _barátság_ az illyenekel ne légy _hanem_ ollyanal az _ki_  _istenfélő_  _értelmes_  _aki_ mind lelki mind magad jó viselésire valo _dolog_  _tanulhat_ az _ki_ nem az maga _haszon_ szeresen az _ki_  _csendes_ és álhatatos meg ért _elméjű_ legyen azt _felelhet_ erre _hogy_ az illyen ritka udvarnál valo _hogy_ ritka _de_ az Isten meg adhattya azt néked _csak_ ne _hirtelenkedik_ az _barátság_ valo _esés_ azért _két_  _dolog_  _javall_ vagy _soha_ senkivel _köteles_  _barátság_ ne légy vagy _ha_ lész ollyanal légy az mint már meg mondottam

Soha senkit ne _ítél_ akár mint visellyék mások magokot arra ne vigyáz _ha_  _jól_ viselik magokot _követ_ azt _ha_ roszul magadot visgáld meg _ha_ nem vagyé meg másoknál aláb valo senkivel ne veszekedgyél _ha_ veszekedést látz meny el _onnét_  _hogy_  _hacsak_  _hivatal_ nem _hoz_ magával _hogy_ azt _megcsendesít_ 

Végezetre azt _javall_  _hogy_ ugy visellyed magadot udvarnál mint _ha_ udvarnál nem volnál _hogy_ lehet az mondhattya valaki valo _hogy_ nehéz _de_ az Isten _kegyelem_ meg lehet _csak_ az Isten parancsolattyában _jár_  _jó_  _erkölcsű_ légy az szenttségekhez _gyakran_  _járul_ mindent szeres és _becsül_ mindennel _jól_ légy és _tesz_ szelid _csendes_ és _emberséges_ légy senki _dolog_ nem _ártván_ magadot _hogy_  _hacsak_ az _keresztényi_ vagy az udvarnál lévö _hivatal_ nem _hoz_ magával mindennel szeretessed magadot és minden _cselekedet_ az _isten_  _tekint_ és igy se ö ellene se az emberek ellen nem vétesz mind _keresztényi_ mind világi _hivatal_  _jól_  _eljárván_ és magadot _ekképpen_ viselvén _édes_  _fia_ az Isten áldását adgya reád az udvarban lévö veszedelmet veled el kerülteti és az üdveséget el nyereti


 _IV_ Articulus
Az _hadi_ rendröl

Ez az rend nem aláb valo veszedelemel _jár_ az _feljebb_ valonál magában noha jó és szükséges az _ország_  _megtartás_ és az religio _oltalmazás_  _de_ annyira meg romlot már _hogy_  _csaknem_ lehetetlenségel _jár_  _abban_ az üdveség

Ebben az rendben _öt_  _irtóztató_ vétek _közönséges_ az elsö az _hogy_ az _hadi_ emberek az vallásal nem _gondol_ az Isten szolgálattyát és az üdveségeket meg vetik és ami rettentöb _athéus_ lesznek az második az rettentö szabadcságal valo _esküvés_ az Isten nevinek _káromlás_ az _harmadik_ az _tisztátalan_  _élet_ az negyedik az _fegyver_ valo _hívás_ a _ötödik_ az lopás pusztitás és _erőszakoskodás_ 

Igen nehéz egy _hadi_  _ember_ ezeket az vétkeket el _kerülni_  _holott_ még az _jobb_  _erkölcsű_ is _megtanul_ ezeket azért _fia_  _hogy_  _ha_ valamely _elkerülhetetlen_ szükség viszen erre az rendre _megtud_  _hogy_  _elég_ nem _félhet_ az veszedelmektöl és szükséges még _eleinte_  _készülni_ azokhoz

1 Ha ezt az rendet választod magadnak jó _ok_ válaszad vagy azért _hogy_ arra születettél vagy az _közönséges_  _jó_  _de_  _soha_ ne valamely _bosszúság_ az szabad és _tunya_  _élet_ se ne az _húzás_ prédábol valo _gazdagulás_ rend _szerint_ ezen _indulat_ visznek sokakot erre az rendre 
 

2 Magadban fel _kell_  _tenni_  _hogy_ ugy _él_ mint jó és _istenfélő_  _ember_  _illik_ nem _hajtván_ arra akarmit mondgyanak mások _felőle_ 
 

3 Ne _tart_  _abban_ vitézségedet _hogy_ senkitöl semmit ne szenvedgy és _hogy_ azért mindgyárt meg verekedgyél _hanem_  _abban_  _hogy_ mikor az alkalmatoság _hoz_ magával _hűséges_ szolgállyad az _fejedelem_ és az _haza_ 
 

4 _elkerül_ és _feltesz_ magadban _hogy_  _soha_ senkivel meg nem verekedel és senkit _ki_ nem _hív_  _fegyver_ mivel ez nélkül nem lehetz az _kegyelem_  _hanem_ szüntelen valo _halálos_ vétekben lész ámbár minden _kigondolható_  _jó_  _cselekedik_ is ollyan _élet_  _él_ is mint az _nagy_ szentek _de_  _ha_ azt fel nem _tesz_ magadban nem üdvezülhetz minden _gyónás_  _szentségtörés_ és utálatos lesz Isten elöt: mivel mindenkor _abban_ az akaratban maradtz _hogy_ meg _bánt_ meg az utolso _óra_ valo _gyónás_ is _haszontalan_ leszen mert mivel _hogy_  _élet_ azt fel nem _tesz_ volt _halál_ az _késő_ lesz mivel mit _használ_  _akkor_ fel _tenni_  _hogy_ senkit meg nem ölsz midön látod _hogy_ az _halál_ el akarja _élet_ venni

 _elég_ nagy _ok_  _előhozhat_ és meg mutathatnám _hogy_ nem _bátorság_ valakit _kihívni_  _fegyver_  _holott_ az _bátorság_  _abban_ áll midön az _haza_  _tesz_ veszedelemre _élet_  _de_  _itt_ szükseg nélkül _tesz_ veszedelemre _élet_ egy szóért egy _bosszúállás_ mivel az nem szabad senkinek _gyakran_ egy semmiért _bolondság_  _oly_  _élet_  _tesz_ veszedelemre az mely nem _tied_  _hanem_ az _isten_ és az _haza_  _becsület_  _jár_ mondod el nem _kerülni_  _ha_  _kihív_ ezt _csak_ az világiak _tart_ az anyaszent egyház pedig _tilt_ az verekedést söt még el sem temetteti azokot _szokás_  _szerint_ az kik ugy _meghal_ 

 _kér_  _hát_ azért _két_  _dolog_ vigyáz 1 _hogy_ az verekedés nagy vétek Isten elöt 2 _hogy_ az üdveségel _ellenkezik_ ez szintég ollyan nagy vétek mint az _gyilkosság_  _megemlékezik_ arrol mint utállya az Isten az _gyilkosság_ az ö _kép_ és munkájanak el rontása ollyan nagy vétek _hogy_  _tilt_ az _bocsánat_ az illyennek az _ki_ az _ember_ verit _kiont_ annak az vére _kiontatik_ mert az _ember_ az Isten _kép_  _teremtetik_ söt még az _oktalan_ állatokot is _fenyeget_  _bosszúállás_ kik _embervér_  _ont_  _elítél_ ebböl mi nagy vétek légyen az verekedés az mely _által_  _kiont_ az atyád fia vérit el rontván az Isten _kép_ és az mi _irtóztató_  _örök_ el veszted lelkit és az magadét az mellyekért _meghal_ az _Krisztus_  _Jézus_  _meggondol_  _hogy_ az a vér mellyet _ki_ akarsz ontani _bosszúállás_  _kér_ az _isten_ valamint az _Ábel_ vére 
 és az a lélek mellyet el _fog_ veszteni örökke _átkozni_ fog és az _te_ lelked üsméreti is szüntelen valo nyughatatlanságban lészen rettegvén attol az _bosszúállás_ az mellyet rajtad fog állani az Isten vagy ezen vagy az más világon 
 

2 Hogy az _fegyver_ valo verekedés _ellenkezik_ az üdveségel az verekedésen _nemcsak_ az valojában valo verekedést _ér_  _hanem_ még az akaratot is mert az vétekre vivö akarat _ellenkezik_ az üdveségel annak okáért vagy az verekedésnek mondgy ellene vagy az üdveségnek nézd meg mellyiknek mondasz inkáb ellene azt mondhatnád erre _hogy_ igen nehéz _dolog_ ez az valo _de_ szükséges az valo _hogy_ ez az ellene valo mondás igen nehéz _főképpen_ az micsoda meg romlot _idő_ vagyunk _de_ mint _hogy_ üdveségben _jár_  _eleinte_  _ha_ nehéz is _de_  _könnyű_ lesz az Isten _kegyelem_ egy szoval mind ezeket az nehézségeket _meggyőz_  _ha_ ezeket _követ_ 

1 Kérjed az Isten _kegyelem_  _hogy_ mondhas ellene ennek az _kegyetlenség_ és _hogy_  _abban_ ne _esik_ 

2 Hitesd el magadal _hogy_ az verekedés _gonosz_ és nem nemesi _cselekedet_ az Isten _tilt_ azt az anyaszent egyház utállya az _közönséges_  _javall_  _ellenkezik_ üdveségednek _ellenség_  _kegyetlen_ utálatos _szokás_  _ördög_  _találmány_  _hogy_ el veszese az lelkeket valamint az _koncílium_ mondgya 
 

3 Gondolkodgyál _az_ kik _ekképpen_  _megölet_ és _aki_ üsmértél _hogy_ mit _gondol_ mostanában az verekedésröl és _hogy_ miképpen mondanának ellene annak _ha_ az világra _jöhet_  _de_ már _késő_  _de_  _hát_  _ha_ még _helyette_ ót volnál

4 Ha _fegyver_  _hív_  _felel_ azt _hogy_ az verekedés meg van _tiltva_ mind az _isteni_ mind az _ember_  _törvény_  _ha_ azt mondgyák _hogy_  _bátorság_ nincsen _felel_ azt _hogy_  _te_ meg mutatod azt mikor az _fejedelem_ és az _haza_ szolgálattya _hoz_ magával _ha_  _fenyeget_ mondgyad _hogy_  _oltalmaz_ magadot _ha_  _ugyancsak_ arra _kényszerít_  _akkoron_  _te_ is _oltalmaz_ magadot

5 _elkerül_ az verekedésre valo okot az veszekedést az _gyűlölség_ senkit meg ne _bánt_ vagy _ha_ valamiképpen meg bántasz valakit _megkövet_ mindgyárt és mutasd meg néki _hogy_ nem szán szándékal _megbánt_ 

Az mi pedig _élet_ rendit _illet_  _káromkodó_ ne légy se _esküvő_  _kerül_ az _tisztátalanság_ mert ez az _ok_  _sok_ szamtalan szerencsétlenségeknek 
 

Meg ne _enged_ az _káromkodás_  _igazságtalanság_  _fosztás_  _húzás_ vonást _szentségtörés_ és más _egyéb_ illyeneket ezekre _köteles_ vagy _főképpen_  _ha_ az _had_  _tőle_  _függ_ számot _ad_ az _isten_ azokért az rendetlenségekért mellyeket alatad valoid _cselekedik_  _ha_ azokot meg _enged_ viszá is _kell_ adnod azokot az _kár_ mellyek vigyázatlanságodert _esik_  _örömest_ segittsed az nyomorultakot szegényeket:

Ne légy _kevély_ az _győzedelem_ se _kegyetlen_  _hanem_  _kegyelmes_ az mennyiben az _okosság_ meg engedi valamint szent agoston mondgya _hogy_ valamely _ellenség_ szemben áll arra _erő_ mennek _irgalmasság_  _kell_ lenni _az_ az _ki_  _meggyőzetett_ 
 

Visgáld meg _gyakorta_ az lelked üsmeretit _meggyón_ik_  _kérvén_ az _isten_  _kegyelem_  _hogy_  _keresztényi_ modon _élhet_ :


Tizen kettödik Rész
Az _házasság_ rendiröl

 _fia_ midön már az _feljebb_  _említett_ rendekközül valamellyikben mentél volna és az _idő_  _eljön_  _hogy_ az _házasság_  _gondolkodik_  _kívánván_ az világban _megtelepedni_ szükséges azért _hogy_  _holmi_  _oktatás_ adgyak _hogy_  _elkerülhet_ azokot az vétkeket mellyekben _esik_ azok kik ezt az rendet választtyák és _sokszor_  _örökkévaló_  _kárhozat_  _okoz_ vigyáz _tehát_ az aláb meg mondot _dolog_ 


 _I_ Articulus
Hogy mit _kell_ meg üsmérni az _házasság_ rendiben

Négy _dolog_  _kell_ meg üsmérni _ebben_ az rendben annak szenttségit _kötelesség_  _haszon_ és veszedelmit

Azt mondom _elsőbben_  _hogy_ ez az rend szent rendeltetvén és meg szenteltetvén az _isten_ meg világ _kezdet_ és azután az szenttségek _köz_ számláltatván az _Krisztus_  _Jézus_  _hogy_ meg szenteltesenek azok kik _ebben_ az rendben mennek és _kegyelem_ vegyenek _kötelesség_ végben vitelére ez igy lévén ez az rend szent minden kepen mind azért _hogy_ az Isten volt _kezdő_ mind pedig az szenttségek _között_ valo voltáért és mind azért _hogy_ az _Krisztus_ és az _anyaszentegyház_  _között_ valo _egyesség_  _jelent_ az mellyért is szent pál nagy szenttségnek _hív_ 
 

2 Ennek az rendnek szenttsége nagy _kötelesség_  _jár_ mellyek _között_ az elsö az _hogy_ szentül _kell_  _ebben_ menni az második az _hogy_ szent és _igazán_ valo _keresztényi_  _élet_  _kell_  _abban_  _élni_ az _isteni_  _félelem_ és parancsolatinak végben vitelében valamint az sz _János_ apjárol és annyárol mondgya az _Szentírás_ 
 az egy máshoz valo _hűség_ meg _tartani_ az _házasság_ valo szabadságal mértékletesen _élni_ az _gyermek_  _istenes_ nevelni szükségekröl _tenni_  _élet_  _gond_ lenni _de_ még inkáb üdveségekre

3 Ennek az rendnek mint _hogy_  _haszon_ nem olyan nagyok mint az _egyházi_ rendnek azért _kötelesség_ sem ollyan nagyok nem is szollok az világi _haszon_ mivel az üdveséget _kell_  _csak_  _tekinteni_  _ebben_ az rendben nem is szamlálom azt az _kevés_  _gyönyörűség_ mely _abban_  _találtatik_ mivel igen _elegyes_ az szomoruságal valamint sz pál mondgya _hogy_ az _házas_ el nem _kerül_ az nyomoruságot 
 

4 Ennek az rendnek veszedelmi nem _kevés_ söt annál is nagyobak _hogy_ arra nem vigyáznak

Az elsö veszedelem attol az rendeletlen és mód nélkül valo szeretettöl _jön_ az mellyel az _házas_ vannak egy máshoz az is az _ok_  _hogy_  _sok_ vétekben _esik_  _félvén_ inkáb egy mást meg szomoritani mint sem az _isten_ meg _bántani_ 

Az 2 veszedelem _éppen_  _ellenkező_  _ok_  _jön_ midön egy máshoz _gyűlölség_ vannak az _természet_  _ellenkezik_ vagy egy másra _gyanakodik_ 

Az 3 az _gyermek_ valo rendeletlen szeretettöl vagyon _ezért_  _sok_ vétkekben _esik_ az szülék mivel _csak_ az világi _java_ van _gond_ az _egészség_ szépségekre magok szépen valo viselésekre az világban elö valo menetelekre _hogy_ nekik _jószág_  _gyűjthet_ és azonban el mulattyák öket _jól_ nevelni és _oktatni_ 

Az 4 veszedelem midön az világot mod nélkül szeretik annak _java_ és _gyönyörűség_ után _fut_ üdveségekel _kevés_  _gondolván_ azért is mondgya sz pál _hogy_ az _ki_  _házas_ az világi _dolog_ van _gond_ és az ö elméje _kétfelé_ van _osztva_ az Isten és az világ _között_ 
 mind ezek az veszedelmek sokal nagyobak mint sem azt sokan _gondol_ az _házas_ el sem kerülhetik azt _kegyelem_ nélkül


 _II_ Articulus
Hogy micsoda _készület_  _kell_ lenni
az _házasság_ rendihez

Igazságal el lehet mondani _hogy_ minden nyomoruság az _házasság_ az rosz _készület_ vagyon

Elöször az _ifjú_ rosz _élet_ vagyon _főképpen_ attol _fogvást_  _hogy_ az _iskola_  _elhagy_  _mindaddig_ valamég meg _házasodik_ mert mivel _hogy_ az _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az Isten jó _házasság_  _ad_ azoknak kik _ifjúság_  _jól_  _él_  _abból_  _következik_  _hogy_  _megbüntet_ szerentsétlen _házasság_ vétkeket az mint láttyuk minden nap

Az második vétek attol vagyon _hogy_  _rosszindulat_  _megházasodik_ mivel nem más végre teszik ezt az rendet _hanem_ az rosz _kívánság_ az testi _gyönyörűség_ noha mind más képen _talál_ azt azután mint sem magokban _gondol_ 

Az 3 az személynek választásátol vagyon az mely valasztás _sokszor_ az Isten akarattya nélkül vagyon nem _hogy_ az elméjit szokását _természet_ meg visgálnák annak az személynek az melyhez _holt_  _kell_  _kötelezni_ magokot _hanem_  _sokszor_  _csak_ az magok _haszon_  _tekint_ vagy is _gyakorta_ valamely vak szeretetnek _tanács_  _követ_ azért is mondgya sz _Hieronimus_  _hogy_  _sokszor_ rosz valasztást _tévén_ az _házasság_ és _csak_  _akkor_ üsmérik meg az személyben lévö _fogyatkozás_ minek utánna el veszik 
 

Az 4 attol vagyon _hogy_ rosz _készület_  _járul_ az _házasság_ szenttségihez és _hogy_ az lakadalomkor nagy rendeletlenségek _esik_ mind az _házas_ mind az _hivatalos_ mert ugyan is _hogy_ adná az Isten áldását az uj _házas_ az midön _csak_ az _sok_  _tisztátalan_  _gondolat_ és _kívánság_  _forral_ az szivekben ót az _sok_  _költség_ az _köntös_ az vendégségre _holott_ az az _keresztényi_  _szokás_ ellen vagyon _sokszor_ fellyül is _halad_ az _költség_ az _tehetség_ az lakadalomban pedig az nagy szabadcság mindent mondani és _cselekedni_ az _sok_ részekség ugy annyira _hogy_ az illyen lakadalmat inkáb el mondhatni az _ördög_  _öröm_ napjanak mint sem ollyan _keresztényi_ lakadalomnak az melynek _kell_ lenni _tisztesség_ és meg szenteltetve az _Krisztus_  _Jézus_  _jelenlét_ 

Ezek _hát_ az _ok_ az rosz _házasság_ és mind azoknak az nyomoruságoknak mellyek azt _követ_ ezeket el _kell_  _hát_  _kerülni_ és _három_  _dolog_  _kell_  _jól_ meg visgálni

Az elsö az _hogy_ nagyob _boldogság_ nem várhat magára ez _élet_ az ollyan az _ki_ az _házasság_ rendit veszi magának mint _ha_  _jó_  _társ_  _talál_ választani _ellenben_ meg nincsen nagyob nyomoruság mint _ha_ szerencsétlen lesz az választásban az második az _hogy_ az _jó_ választás az _isten_ vagyon az _harmadik_ az _hogy_ az Isten annak adgya segittségit rend _szerint_ az kik _jól_  _él_ vagy kik penitencziát _tart_ és az kik az _feljebb_ meg mondot vétkekben nem _esik_ 


 Erre az _három_  _igazság_ az szent lélek _tanít_ az _bölcs_  _által_  _hogy_ az _aki_ jó _feleség_  _talál_ jó akaratot vett az urtol az _jó_ aszszonyi allatnak _boldog_ az _férj_ és _hogy_ semmi _gazdagság_ nem _ér_ az jó aszszonyi állattal _de_  _ellenben_ az _ki_ rosz aszszonyra _talál_ ollyan mint _ha_ scorpiot _fog_ 
 és _hogy_  _könnyű_ az _oroszlán_ lakni mint az _gonosz_ aszszonyal 
 az másik _igazság_ azt mondgya _hogy_ az _isten_ ajándékja az jó és _értelmes_ aszszonyi állat 
 és _hogy_ az attyák adhatnak _gazdagság_ az _gyermek_  _de_ az jó _feleség_ az Isten adgya 
 az _harmadik_ azt mondgya _hogy_ az jó aszszonyi állat jó rész az _istenfélő_  _adatik_ részül ez 
 

Raphael angyal azt mondá az sára apjának _hogy_ az _ifjú_  _Tóbiás_  _tartatik_ az ö leánya mert ö _istenfélő_ volna az többi pediglen az ö _gonoszság_ nem lakhatának véle huic timenti Deum debetur conjux filia tua propterea alius non potuit habere eam

Kerüld el _hát_ mind ezeket az vétkeket és _követ_ azokot mellyek az _házasság_ jó _készület_ vezethetnek vigyáz _hát_ ezekre

Elöször _igyekezik_  _jól_  _élni_  _ifjúság_ légy _tiszta_  _életű_ és az szivedet meg ne _győz_ az _tisztátalan_ szeretet és a _kívánság_ ne _követ_ más _ifjú_ példájokot kik _csak_ az magok _gyönyörűség_  _keres_  _fél_ attol _hogy_ az Isten meg ne büntesen _azáltal_ az mellyel vétkezel és _hogy_ az _ifjúság_ vet _gyönyörűség_ mellyek _hamar_ el mulnak szerencsétlen _házasság_  _keserűség_ ne _küld_ reád az mellyek _holt_  _tart_ 

Másodszor midön _abban_ az _idő_ lész _hogy_ az _házasság_  _kell_  _gondolkodni_ azon _igyekezik_  _hogy_ azt _tiszta_ szemel _tekint_ és szentül valo szándékal légy _az_ nem az testi _gyönyörűség_  _tekintvén_ illyen szent _dolog_ mivel egy _keresztény_ jó és _tisztességes_ végre valo _indulat_  _kell_  _az_ lenni valamint az angyal mondotta az _ifjú_  _Tóbiás_ vedd el azért _feleség_ magadnak az Isten _félelem_ azért _hogy_  _gyermek_ legyenek és nem az testi _gyönyörűség_ meg mondom azért néked _hogy_  _ki_ van _hatalom_ az _ördög_ az kik az Isten nélkül _megházasodik_ az kik _csak_ az testi _gyönyörűség_ vigyáznak mint az _oktalan_ állatok az illyeneken van _hatalom_ az _ördög_ 
 

 _fia_ ved az szivedben ezeket az szokot és _megtud_  _hogy_  _ha_ mostanában ollyan szem látomást nem öli is meg az _ördög_ azokot kik _visszaél_ az _házasság_ szenttségivel _de_  _talál_ ö _abban_ modot _hogy_ meg mutassa rajtok _hatalom_ mellyet az Isten _ad_ néki ezt minden nap is láttyuk az nyomorultul valo _házasság_ azért _ha_ ezekben nem akarsz _esni_  _elkerül_ az rosz _készület_ és légy _tiszta_ szivel _hogy_  _Tóbiás_ el mondhasad ezeket az szép szokot _te_  _tud_ én _isten_  _hogy_ nem az _bujaság_ veszem magamnak _feleség_  _hanem_  _hogy_ maradékom legyen mely _örökké_  _dicsér_ szent nevedet 
 

Harmadszor _jó_ szándékban lévén _illendő_ modal _kell_ végezni illyen nagy _dolog_ az elsö és az leg szükségeseb az _hogy_ az _isten_  _kell_  _kérni_  _buzgó_  _imádság_ mivel az jó _házasság_ az ö ajándékja és _egy_  _nagy_  _kegyelem_ azokhoz kik ezt az rendet választtyák _hozzáadván_ azt _hogy_ nincsen semmi nehezeb mint _jól_ meg üsmérni az személynek elméjit és _természet_ arra valo nézve szükséges az _isten_  _különös_ segittsége _hogy_  _abban_ meg ne lehesen csalodni ezt az segittséget pedig _kérni_  _kell_ 

Negyedszer midön már az _házasság_ napját _elér_ vigyáz _hogy_ az _feljebb_ meg mondot vétkekben ne _esik_ az lakadalmad alkalmatoságával _de_ mint _hogy_ ez szenttség _az_  _kegyelem_ is _kell_  _járulni_ és _az_  _kell_  _készülni_  _gyónás_ és _communio_ az valo _hogy_ ezt rend _szerint_ vegben viszik _de_ az is valo _hogy_  _gyakran_ ollyan roszul viszik végben _hogy_ egész _élet_ sem _tesz_ roszab _gyónás_ mint azon az napon mert _sokszor_  _készületlen_ nem _gondolkodván_ semmiröl _kevés_ mint az _isten_ és az üdveségekröl _hanem_  _csak_ az _hiábavalóság_ az pompárol _gondolkodik_ nem is szollok az ollyanokrol kik _csak_ sietve _meggyón_ik_  _töredelmesség_ nélkül _ész_ sem lévén az magok _megjobbítás_ ugyan azért is _szentségtörés_  _esik_ az ollyanokot elö sem _hoz_ az _ki_  _bár_  _jó_  _gyónás_  _tesz_ is _de_ az kik egy _kevés_  _idő_ mulva vétekben _esik_ még _megesküvés_ elöt az _tisztátalan_  _kívánság_ nem szükséges meg mondani micsoda nyomoruságok _esik_ az _házasság_ az illyen _gyónás_ még más _sok_ nyomoruságokon _kívül_ az Isten átka szál reájok mivel _megbánt_  _ő_  _szentségtörés_ ollyan _idő_ az melyben leg töb szükségek volna az ö _kegyelem_  _eltávoztat_  _hát_ ezt az vétket és meg ne _elégedik_ valamely _könnyű_  _tesz_  _gyónás_  _hanem_ végy magadnak _három_ vagy négy napot lakadalmod elöt az mellyekben _gondolkodik_ valojában üdveséged felöl _kér_ az _isten_  _kegyelem_  _irgalmasság_ visgáld meg _jól_ az lelked üsméretit és _feltesz_ magadban _hogy_  _keresztényi_ akarsz _ezután_  _élni_ és végben vinni _házasság_  _kötelesség_  _javall_  _hogy_  _olvas_ az _ifjú_  _Tóbiás_  _história_ ót meg is látod az szentül valo _házasság_ példáját

Az lakadalmadkor _elkerül_ az _cifraság_ az _étel_ valo _tékozlás_ és más _egyéb_  _hiábavaló_  _költség_ ezek _hely_  _ad_  _tehetség_  _szerint_ valo alamisnát az szegényeknek azért az Isten áldása fog szálni _házasság_ valamint _Tóbiás_ felöl mondgya az _írás_  _hogy_ vigan voltak _de_ az _isteni_  _félelem_ ment végben az lakadalom 
 

Vigyáz _hát_ arra _hogy_ lakadalmod _tisztességes_ és _keresztényi_ modon mennyen végben az Isten semmiben meg ne bántodgyék minek elötte _elhív_ atyád _fia_ és jó akaroidot _elhisz_  _elsőbben_ is az _Krisztus_  _Jézus_  _kér_  _hogy_ legyen _jelen_ szent _kegyelem_ és áldgya meg lakadalmadot el ne felejttsed _hívni_ az ö szent annyát is mert az _kánabeli_ lakadalomkor is _gond_ vala arra _hogy_ valami _fogyatkozás_ ne lenne azért _kér_ az ö fiát _hogy_ szánná meg öket és _kérés_ meg nyeré az viznek _bor_ valo változását _hasonló_ fog _érte_  _cselekedni_ valamint sz _Bernard_ mondgya _hogy_  _ha_  _gond_ vala az testi szükségekre azoknak kik _elhív_ annal nagyob _gond_ leszen lelki szükségidre meg fogja neked nyerni azt az mi rend _szerint_ ritka az lakadalomban nem az _test_ valo _bor_  _hanem_ az léleknek az _isteni_ szeretetet szent _indulat_ az _házasság_ valo _tisztaság_ az jó _erkölcs_ végig valo meg maradást és az Isten _kegyelem_  _hogy_ végben vihesed rendednek _kötelesség_ 


 _III_ Articulus
Ennek az résznek _befejezés_ 

 _kedves_  _fia_ midön már az világban _megtelepedik_ és _megházasodik_  _feltesz_ magadban ugy _élni_  _hogy_ rended ne _kárhozat_  _hanem_ üdveségedre legyen _holott_ azért valasztottad magadnak az Isten is ez végre tett _abban_  _követ_  _hát_ az Isten akarattyát és vid végben fel tett szándékodot azért is adtam rendednek _kötelesség_  _elöben_ és veszedelmit _hogy_ az _egyik_ végben vivén az másikát _elkerülhet_ 

Ezeket az _kötelesség_ négy részre _oszthatni_ az mellyekel _tartozik_ az _házas_ negy féle szemelyekhez lenni az _isten_  _feleség_  _gyermek_ és magokhoz az _isten_  _tartozik_ az ö parancsalattyában valo szent _élet_  _feleség_  _tökéletesség_ valo _hűség_  _gyermek_  _hogy_ azokot az _isteni_  _félelem_ nevellyék és magokhoz _hogy_ mindenek felet _gond_ legyen üdveségekre ved _elöben_ ezt az _négyféle_  _kötelesség_ és szemeid elöt legyenek _élet_ minden napjaiban _hogy_  _hűséges_ vihesed végben

Az mi az veszedelmeket _illet_ négy részre _oszt_ ide _feljebb_ mivel rend _szerint_ ebböl az négyböl származnak az lelki és testi nyomoruságok az _házas_ mind ezeket _elkerül_ 

El kerülheted az elsö és az _harmadik_ veszedelmet _ha_ szemed elöt lesznek mindenkor az _Krisztus_ ezek az szavai _hogy_ az az _ki_ jobban szereti nálamnál szüleit _fia_ nem mélto _énhozzám_ 
 _ha_ az _isten_ mindenek felet szereted mindennél inkáb az mi _drága_  _előtte_ ez világon az _ki_ pedig _ekképpen_ nem szereti nem mélto _ő_  _bírni_ az _örökkévaló_  _boldogság_  _tehát_ az _feleség_  _gyermek_ az Isten után az Isten _szerint_ és az _isten_ szeresed

Az második veszedelem mely az _házasság_ az egy máshoz valo _gyűlölség_  _jön_ ezt jobban meg nem lehet elözni mint _ha_ sz pálnak ezt az mondását az elméjekben meg _tart_ az _házas_  _férfi_ szeresétek az _ti_  _feleség_ miképpen _Krisztus_ is szerette az _anyaszentegyház_ és ö magát adta azért _hogy_ azt meg szentelné 
 _ha_ ezt _jól_  _meggondol_ meg látod micsoda _igaz_ szeretettel _tartozik_  _hitestárs_ az mely nemes szeretet légyen _hogy_ el szenvedgye _békességes_  _tűrés_  _gyengeség_ és _fogyatkozás_ és az _isteni_ szeretet modot _ad_  _abban_  _hogy_  _elkerülhet_ az gyiilölséget _ha_  _igazán_ valo szándékok vagyon az együt valo üdveségre

El kerülheted az negyedik veszedelmet is mely az világhoz valo szeretettöl _jön_  _ha_ azt _követ_ az mire sz pál _int_ az _házas_ ezt pedig azért mondom _atyámfia_ mert az mi _idő_ még vagyon igen rövid annyira _hogy_  _aki_  _feleség_ vagyon ugy _tart_ mint _ha_ nem volna és az kik sirnak mint _ha_ nem sirnának az kik vigadnak mint _hanem_ vigadnának és az kik vésznek valamit mint _ha_ nem _bír_ azt és az kik ez világal _él_ mint _ha_ nem _él_ mert el mulik ez világnak _ábrázat_ 
 azért nem _kell_ ez világhoz ragaszkodni _elhagyófélben_  _kell_ ez világi _jó_  _élni_ igen nagy _bolondság_ is az más világon valo _jó_ el vesztésivel szeretni és az _veszendő_  _jó_ az _örökkévaló_  _jó_  _elhagyni_ és az _örökkévaló_ nyomoruságban _esni_ 


Tizen _harmadik_ Resz
Igen szükséges _oktatás_ melyek az ollyan _ifjú_ 
valok az kik már az világban _kezd_ bé lépni

Az Machabeusok 2 _könyv_ 2 részében _olvas_  _hogy_ midön nabuchodonozor meg vévé _Jeruzsálem_ és az sidokot rabságban akará vinni _Jeremiás_ prophétának nagy _gond_ vala arra _hogy_ nékik _oktatás_ adna _félvén_ attol _hogy_ el ne _hagy_  _abban_ az _idegen_  _ország_ az Isten szolgálattyát azért _megparancsol_ az _törvény_ nékik adván _hogy_ el ne feletkeznének az urnak parancsolatirol és meg ne csalatatnának elméjekben mikor az arany és _ezüstbálvány_ és azoknak _ékesség_ látnák és _egyéb_  _efféle_ meg parancsolván _int_  _hogy_ ez törvény az ö szivekböl kine _esik_ 

Valamint ez az szent propheta _cselekedik_ az sidok _iránt_  _hasonló_  _kell_ veled _kedves_  _fia_  _cselekedni_ mert minek utánna már elsö _ifjúság_ végire vezettelek volna az mely rend _szerint_ az _iskola_ mulik el már most azt az _idő_ el _érvén_  _hogy_ az _élet_ valamely rendit válaszad _tartozik_ ollyan jó _oktatás_ adni néked az mellyekel _elkerülhet_ azokot az veszedelmeket mellyeket _talál_ az világban az ollyan _hely_  _ahol_  _elég_ alkalmatoságot _talál_ az _isten_ el felejteni és magadot el veszeszteni azért _int_ az prophetával _hogy_ vígyáz magadra és _soha_  _ki_ ne vesed az Isten _törvény_ az szivedböl azért is adom ezeket az _oktatás_  _elöben_  _kér_  _olvas_  _figyelmetesség_ 


 _I_ Oktatás
Hogy az _ifjúság_ valo _kikelés_  _idő_ és az világban
valo menetel leg veszedelmeseb és sokan is
vesznek el

Erre _int_  _hát_  _fia_  _először_ is _kívánván_ ezt az _ifjú_ elméjiben _oltani_  _hogy_ vigyázanak _élet_ erre az leg veszedelmeseb _idő_ 

Mivel erre az _idő_ várja az _ördög_ öket remélvén _incselkedés_ nem leszen _hiába_ minden _kigondolhatatlan_ alkalmatoságot is _keres_ öket el vonni az jó _erkölcs_ vagy még jobban az vétekben _ejteni_ mert az szabadcság az melyben már _kezd_  _élni_ : az _henyélés_ az melyben _könnyű_  _esik_  _abban_ az _idő_ : alkalmatoságok is nagyob lévén az rosz _cselekedet_ modgyok is töb az magok mulatására _sok_ féle _társaság_ is _gyakorolván_  _csakhamar_ az világi szokásokot is bé veszik az _kevélység_ az _gyönyörűség_ szeretetit mind ezek _között_ az veszedelmek _között_  _csakhamar_ el vesztik az jó _erkölcs_ valo _indulat_ az mellyel valának _ifjúság_ azt ugy _tekint_ mint _hacsak_ az _gyermek_  _illet_ aztot meg vetik az mit _azelőtt_  _becsül_ az _előbbeni_ jó _élet_ nékik már _együgyűség_ tettzik ettöl _jön_ azután az jó _erkölcs_ jó szokásnak _teljesség_ valo meg romlása

Mind ezek nyilvánságosok és ezeket minden nap láttyuk sz agoston meg probalta vala ezt az mint maga is sirattya _gyónás_  _ahol_ azt mondgya _hogy_ az _ház_ lévö _dolog_ miat el _hagyván_ az _iskola_ és az apja _ház_ visza menvén _tizenhat_  _esztendős_  _kor_ az rosz _erkölcs_  _csakhamar_  _kezd_ nöni _benne_ valamint az _tövis_ az _elhagyott_  _föld_ és annál _könnyű_ is szaporodának _benne_  _hogy_ senki nem vala az _ki_ azokot _kiirt_ 
 

 _kevés_ is vannak az kik _Tóbiás_  _követ_  _holott_ például _kell_ venni az _ifjú_ az _írás_ azt mondgya _felőle_  _hogy_  _ifjúkor_ nem _gyermek_ modon viselte magát és midön mások az _bálvány_ mentenek _imádni_ ö _Jeruzsálem_ ment az _igaz_ Isten _imádás_ 
 

Oh mely szép példa ez azoknak az _ifjú_ kik az világban _kezd_ meni _de_  _bár_ minnyájan nem _követ_ is ezt az példát sokan _találkozik_ az kik _követ_  _tart_ az Isten magának szolgákot _aki_  _megőriz_ az _Baal_ valo _térdhajtás_ és az kik nem _hagy_ magokot _megcsalatni_ az világtol ugyan azért is adom _fia_ ezeket az _oktatás_  _hogy_ ezek _köz_ számláltathasál


 _II_ Oktatás
Hogy egy _ifjú_  _ember_  _aki_ az világban megyen leg
elsö _gond_ annak _kell_ lenni _hogy_ meg _tart_ és
 _követ_ az jó _erkölcs_ melyeket _ifjúság_ vet
magához

Leg elsö _ok_ ennek az _oktatás_ az _hogy_  _ebben_ az _idő_ az _ifjú_ meg változtattyák szándékokot és _elhagy_  _követés_ az jó _erkölcs_  _elhagy_ az jó _könyv_  _olvasás_ az szenttségeknek _gyakorlás_ és az jó _erkölcsű_ valo _társalkodás_ azért _fia_  _első_  _gond_ is az légyen _abban_ az _idő_  _hogy_ meg _tart_ azokot az jó _erkölcs_ mellyeket már vettél és _követ_ azokot az mint már meg mondották néked

Az mi az jó szándékot _illet_ azt _megtud_  _hogy_ az jó _erkölcs_ mindenkor egy és nem változik és _hogy_ nincsen ollyan _idő_ se alkalmatoság az melyben nem volnál az _isten_ és az melyben nem _kelletik_  _ő_ szolgálni _hűséges_ 

Az mi az jó _erkölcs_  _követés_  _illet_ azt _megtud_  _hogy_  _köteles_ vagy aztot _követni_ üdveségedben _jár_  _hogy_ azt el ne _hagy_  _ha_ azt el _hagy_ az vétekben _esik_  _hanem_ az _imádság_ az jó _könyv_  _olvasás_ és az szenttségeket _gyakorol_ az jó _erkölcsű_  _társalkodik_ és mindenek felet az _gyóntató_ atyádnak _ad_  _elébe_ lelked üsméretit mert _ebben_ sokat vétenek az _ifjú_ az kik is midön magokot _kezd_ üsmérni nem akarják senkivel magokot meg üsmértetni az kik öket az jó utban _megtarthat_ azokot _kerül_ attol is vagyon _hogy_  _teljesség_ el távoznak attol és _sokszor_ viszá sem mennek arra vagy pedig igen _késő_ és nagy nehezen

 _fia_ ne _cselekedik_  _hát_  _ekképpen_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ szent ágoston az mely rendeletlenségekben _esik_ annak _tulajdonít_  _hogy_ nem volt senki is _ki_ arol _megint_  _megemlékezik_  _Joás_  _király_ az _ki_ is _mindaddig_ jó _erkölcsű_ vala valamég az _főpap_  _Josada_  _oktat_  _ő_  _de_  _mihelyt_ az _meghal_ az _gonoszság_  _ad_ magát és el veszté nyomorultul


3 _oktatás_ 
Hogy _igyekezik_ az rosz _társaság_ el _kerülni_  _főképpen_ az
rosz _erkölcsű_  _ifjú_ 

 _fia_  _első_ lesse az _ördög_ midőn az _ifjú_  _kikel_ az _iskola_ az _hogy_ az rosz _társaság_ vese öket meg mondottuk már micsoda veszedelmes legyen az mivel az világ _tele_ rosz _erkölcsű_  _ifjú_ igen nehéz _hát_ öket el _kerülni_ még az _gonosz_ is _körülvévén_ tégedet azt fogják mondani _hogy_ ugy _kell_ viselni magadot valamint mások _holott_ még az _barátság_ is arra viszen és _ilyenformán_ egy _kevés_  _idő_ alat _könnyű_  _elfajul_  _ó_ ! _isten_ ! _fia_  _ki_ szabadit meg téged ebböl az nagy veszedelemböl 

Rettegj _hát_ ettöl az veszedelemtöl _ha_ üdveségedet _kíván_  _kér_ az _isten_  _hogy_ menttsen meg az rosz _társaság_ 

 _de_ mindenek felet az rosz _erkölcsű_  _ifjú_  _kerül_  _társaság_ az kik veled egy rendben vannak mert az illyenek _könnyű_  _megbír_ az elmédet _Joás_  _király_ az _ki_  _oly_ szentül _él_  _ifjúság_ az még az _főpap_  _él_ azután _bálványozás_  _ejt_  _ő_ szolgai vigyáz _hát_ magadra _ha_ szinte el nem kerülheted is az illyen rosz _társaság_ leg aláb meg ne ronttsanak _ó_ ! _fia_ mely _boldog_ volnál _ha_ el mondhatnád az mint _Dávid_ protexisti me a conventu 
 maglignantium a multitudine operantium iniquitatem


4 Oktatás
Hogy még _idő_  _kell_ valamely munkára adni magát mivel az
 _henyélés_ igen veszedelmes _abban_ az _idő_ 

 _fia_ az _henyélés_  _nagy_  _ok_ az _ifjú_ rendeletlen _élet_ midön az _iskola_  _elhagy_ ezt igen nehezen is _elkerül_ mivel az _természet_ arra maga is _hajlandó_  _főképpen_ ollyan nehezen _tesz_ munka után valamint az _tanulás_ annak okáért midön már szabadságban _kezd_ lenni és magokra _kelni_  _teljesség_ az reszttségre adgyák magokot annál is inkáb _hogy_ azt régen sohajtották és nem üsmérik _hogy_ micsoda szükséges munkálkodni _abban_ az _idő_ és mely _kár_  _fordul_ még az _holott_ az _henyélés_ az rosz szokások _kevés_  _idő_ alat meg nönek _főképpen_  _hacsak_ az _játék_ mulattságrol és az magok _gyönyörűség_  _gondolkodik_ 

Hogy _elkerülhet_  _abban_ az _idő_ az _henyélés_  _int_  _hát_ azért _fia_  _hogy_  _foglal_ magadot valamely munkában és _inkább_ ollyanban _hogy_ alkalmatos lehes _abban_ az rendben mellyet választasz magadnak _ezzel_  _tartozik_ az Isten elöt azért valamely _tanulás_ végy magadnak mely az elmédet meg vilagosittsa ugy mint az _Szentírás_  _hadi_ vagy _törvényes_  _dolog_ valami _hasznos_  _história_ vagy nyelvet _tanul_  _csak_ akarjad _találhat_  _abban_ modot _hogy_  _hasznos_  _tölt_ az _idő_ 


5 _oktatás_ 
Vigyázonak arra _hogy_ ezt az _három_  _dolog_  _elkerül_ 
mert ezek vesztik el az _ifjú_ 
Az _játék_ az _bor_ az _tisztátalan_  _élet_ 

 _fia_ ez az _háromféle_  _dolog_ leg veszedelmeseb az _ifjú_ midön már az _iskola_  _elhagy_ ezekre pedig az _henyélés_ és az rosz _társaság_ vezeti öket némellyek az _játék_ rendeletlen szeretete miat vesznek el _elvesztetvén_ vélek _sok_  _idő_  _jószág_  _eltékozol_ és nyomoruságban _esik_ némellyek pedig az részegség és az _sok_  _étel_ miat mert _azonkívül_  _hogy_ el ronttyák _egészség_  _megeszik_ és _iszik_ minden _jószág_ még _sok_ nyomoruságokban is _esik_ mások pediglen az miá utálatos vétek miat mely _oly_ igen nyomorgattya és _fogság_  _tart_ az _ifjú_  _sok_ pedig mind ez az _három_ fel _találtatik_ 

Kérlek _hát_ az Isten neviért vigyáz erre az _háromféle_ veszedelemre és _elkerül_ minden _tehetség_ azt _megtudván_  _hogy_ az _elkerülés_ áll üdveséged


6 _oktatás_ 
Hogy mikor valamely rendet választasz magadnak nem
 _kell_  _aziránt_ sokáig _kételkedés_ lenni és az választás után
azt meg nem _kell_ változtatni

 _fia_ ez igen szükséges _oktatás_ az _ifjú_ midön valamely rendet választnak ne legyenek sokáig _abban_ az _kételkedés_  _hogy_ micsoda rendet válaszanak _hogy_  _egy_  _letesz_ meg mást akarjanak némelykor meg _egyik_ sem nem _tudván_ mire adni magokot az illyen _tétovázás_ azért nem jó mert semmi állando _dolog_ nem adgyák magokot és _sok_  _idő_ vesztik el magokot meg unnyák mindenhez _kedvetlen_ lesznek és _ha_ sokáig ugy maradnak végtire egész _élet_ is _haszontalan_ ugy _eltölt_ ezt minden nap láttyuk

Azért az mely rendben akarsz menni azt _idő_ el _kell_ magadban végezni _de_  _mindazonáltal_  _olyanformán_  _kell_  _cselekedni_ az mint már meg mondottam

Midön már magadban el végezted volna az álhatatlanságot _elkerül_ mert ez igen veszedelmes nem is lehet _ki_ mondani micsoda roszat _okoz_ egy _ifjú_  _ember_ az _ördög_ azon _igyekezvén_  _hogy_ az _gondolkozás_ nyughatatlanságban vese és az után az _henyélés_ azért _hogy_ el veszeszthese véle _haszontalan_ az _élet_ leg szeb _idő_ és _alkalmatlan_ légyen valamely _hivatal_ 

Azért mondgya az _bölcs_  _hogy_ az _ki_ változtattya szándékát ollyan mint az madár az _ki_ el _hagyván_  _fészek_ és nem _találván_ maradando _hely_ ide s _tova_ repül az _élet_ is _sok_ veszedelemre adgya 
 _hasonló_ az álhatatlan _ember_ az lelkit _sok_ veszedelemre tészi

 _elkerül_  _hát_ ezt az változtatást az szándékodban és _ha_ illyen vagy vesd _ki_ az elmédböl mert _gyakorta_ ez az vétek _büntetés_ vagyon azért alázad meg magadot az Isten elöt és _kér_  _hogy_ attol meg menttsen adgyon néked álhatatos elmét _hogy_ az ö akarattyában maradván azt _követhet_  _hűséges_ 

Hanem valamely jó szándékot vévén az mint már meg mondottuk azt meg ne változtasad _hanem_  _ha_ valamely nagy _ok_  _kell_ azt meg változtatni _de_ semmit ne _cselekedik_ magadtol _hanem_  _okos_  _ember_  _kér_  _tanács_ és visgáld meg _ha_ változásod nem leszé lelkednek _kár_ 


7 _oktatás_ 
Hogy még _előre_ meg lása rendinek _kötelesség_ és veszedelmit
és azokot végben vivén és _elkerülvén_  _istenes_  _él_ 

 _fia_ mikor én azt mondom _hogy_ még _előre_  _kell_  _által_ látni rendednek _kötelesség_ és veszedelmit azt _ér_ rajta _hogy_  _nemcsak_ egy napot _kell_ venni annak meg visgálására _hanem_ egy nehány napokot

Hogy pedig _jól_ mehesen végben _két_  _dolog_  _javall_ az elsö _hogy_ minden nap _kér_ az _isten_ segittségit _hogy_  _elkerülhet_ azokot az veszedelmeket mellyeket _fog_ az világban _találni_ és _hogy_  _keresztényi_ modon vihesed végben rendednek _kötelesség_ az masodik _hogy_  _olvas_  _gyakorta_ azt az részt az melyben _elöben_ adtam az veszedelmit és _kötelesség_ annak az rendnek mellyet választottál


8 _oktatás_ 
Hogy még _idő_ szoktasa _az_ magát _hogy_ ne szégyenellye
az jó _erkölcs_  _cselekedet_ 

 _fia_  _ha_ az _feljebb_ meg mondot _dolog_ végben vitted is vagyon még egy _hátra_ az melyre _kell_ vigyázni nem más _hanem_ az a nyomoruságos szégyen az mellyel vannak az jó _erkölcs_  _holott_ már az világ annyira meg romlot _hogy_ az jó _erkölcs_ szégyennek és _csúfság_  _tart_  _főképpen_ az _ifjú_  _int_ azért arra _hogy_  _tapod_ lábad ala ezt a szégyent mert ez _egy_ akadállya üdveségednek nagy vétkes _dolog_ Isten elöt meg pirulni az ö szolgálattyáért nem is fogja szolgainak _tartani_ azokot kik szégyenlik parancsolatit végben vinni

 _kedves_  _fia_ ellene _kell_  _hát_ állani ennek az szégyennek az _kezdet_ nehéz _de_  _idő_  _kell_ arra szoktatni magadot _hogy_ az _jó_  _dicsér_ és az roszat _gyaláz_ és szabadoson _cselekedik_ mind azokot mellyek egy _keresztény_  _illik_  _de_  _kétféle_  _dolog_  _kell_ el _kerülni_ az _egyik_ az _hogy_ ne az _ember_ valo _dicséret_  _cselekedik_ az másik _hogy_ el nem _kell_ azért _hagyni_  _hogy_ ö töllök meg ne gyaláztasál  _hanem_  _jó_  _kell_  _cselekedni_ arra nem _hajtván_ akár mit mondgyon az világ _csak_ egyedül az _isten_  _kell_  _tekinteni_ az _ki_ azt parancsollya és az _keresztényi_  _kötelesség_ az mely _engedelmesség_  _tartozik_ néki


9 _oktatás_ 
Hogy arra vigyázon _hogy_ ne _külső_  _hanem_  _igazán_ valo
joerkölcsü legyen

 _fia_ ezt az veszedelmet is fel _talál_ az világban az melyben _ha_  _feltesz_ is magadban _hogy_ az _jó_  _erkölcs_  _él_  _de_ még is _megcsalhat_ magadot _hogy_  _ha_ el _hagyván_ az _igazán_ valo _belső_ jó _erkölcs_ az _hamis_ és _külső_ veszed magadnak ez sokal veszedelmeseb az nyilván valo vétkes _élet_  _holott_ ez igen _közönséges_ minden renden lévöknél söt még az _egyházi_ emberek _között_ is vagyon pedig egy nehány féle _kétszínű_ áitatoság _de_ az többi _között_ ezek _közönséges_ 

Elöször azok kik _csak_  _külső_  _tart_ az áitatoságot szorgalmatoságal is visznek végben _holmi_  _külső_ áitatos _dolog_ ugymint az _imádság_ az parancsolaton _kívül_ valo _böjt_ vagy valami más _efféle_ és azonban el mulattyák az _belső_ valokot mint az vétkeknek _elkerülés_ rosz szokásoknak _megjobbítás_ rosz _kívánság_ meg zabolázását és mindenkor meg maradnak az vétekben azért is _kevély_  _haragos_ szenvedhetlenek _bosszúálló_ az _földi_  _java_  _keres_ és az _élet_  _gyönyörűség_ 

Másodszor azok kik szorgalmatosan viszik az mit nékik _javall_ vagy _tanácsol_ és _elhagy_ azt az mire _köteles_ az ollyan _gazdaember_ illyen az aitatosága az _ki_  _gyakorta_  _járul_ az szenttségekhez az _templom_  _gyakorol_  _templombeli_  _öltözet_  _csináltatván_ arra sokat _költ_ azonban pedig az _ház_ népire _gond_ nincsen el mulattya az _gyermek_  _taníttatni_ az jó _erkölcs_ nevelni az _cseléd_ mind lelki mind testi szükségekre vigyázni _hogy_ az _ház_ valo rendeletlenségeket _megorvosol_ adoságit _megfizet_ és az roszul _keres_  _jószág_ viszá adná

Harmadszor azok kik az parancsolatban _egyik_ végben viszik az másikát _elhagy_  _követvén_ azt az mellyik _könnyű_ tettzik nékik és _elhagy_ az mi nehéznek láttzik ollyanok vannak az kik _kis_  _kár_ nem _tesz_  _felebarát_  _de_  _becsület_  _megkárosítani_ semminek _tart_ mások az részegséget _gyűlöl_  _de_ az _tisztátalan_  _élet_ nem _kerül_ mások egy _tisztátalan_  _cselekedet_ nem _cselekedik_  _de_ az _tisztátalan_  _kívánság_ és _beszéd_ nem _őriz_ magokot némellyek szeretik _jól_  _tenni_ másokal _de_ nem _megengedni_ másoknak azért mind ezek az áitatoságok nem _igazán_ valok mert az _ki_  _egy_  _elhagy_ az parancsolatban _abban_ nincsen az _isteni_ szeretet

Negyedszer azok _ki_  _követ_ az ollyan _kötelesség_ mellyek _közönséges_ minden _keresztény_  _de_ azt el mulattyák melly rendekhez valo mivel az nem _igazán_ valo jó _erkölcs_ egy lelki pásztorban egy _ítélőbíró_  _hogy_ jó _élet_  _él_  _ha_ el mulattya _hivatal_  _kötelesség_ 

Sok volna mind ezeket elö szamlálnom mennyi _kétszínű_ áitatoságok vannak _hanem_  _csak_ rövideden azt mondom _hogy_ jó _erkölcs_ ne _tart_ az mely _kevély_ és magahit az _ki_ masokot meg vet semmit nem szenvedhet az _ki_ másokban az vétket meg láttya _de_ az magáét meg sem _tekint_ 

Sem az ollyat az _ki_ mord szomoru _gondolkozó_ az _ki_ másoknak is _teher_ vagyon az _ki_ másokhoz _kemény_ magához _engedelmes_ 

Se az ollyat az _ki_  _különös_ az _ki_ másokal nem _jár_ egy uton az _ki_ minden áitatoságiban meg akarja magát _különböztetni_ másoktól

Se az ollyat az mely alá valo és _gyermek_ az _ki_  _fél_ ót _ahol_ nem _kell_  _félni_ és ót nem _fél_  _ahol_  _kell_ rettegni az _ki_ igen vigyázo ollyanban az mi nem vétek és _abban_ nem az mi vétek

Se az ollyat az mely szabados az _ki_ az alat az szin alat _hogy_ nagy vétket nem _cselekedik_ magának szabadságot _ad_ az töb vétkekre ez nagy _bűn_ mert az _ki_  _megvet_ az _kis_ vétkeket nagyokban _esik_ 

Se az ollyat az _ki_  _ember_  _tekintet_ szin mutatásbol vagyon _hogy_ valakinek _tetszik_ azért _hogy_  _becsül_  _hogy_ valamire mennyen egy szoval az _ki_  _csak_ magát _tekint_ mindenben az mit _cselekedik_ 

Se az ollyat az _ki_  _csak_ az _haszon_  _keres_ az _ki_ azért adgya az _jó_ magát _hogy_  _haszon_ elö menetelit láttya _abban_ 

Se az ollyat az _ki_  _csak_  _kevés_  _idő_  _tartó_ az _ki_ mindgyárt _megcsökken_  _mihelyt_ valamely akadályt lát és az jót mindgyárt _elhagy_ 

Azért _fia_  _őriz_ magadot az illyen szines áitatoságoktol mert ezek ronttyák el az _igazán_ valo jó _erkölcs_ 

Azon _igyekezik_  _hat_  _hogy_ jó _erkölcs_  _igazán_ valo legyen magában alázatos _csendes_ másokot szeretö ne legyen _különöző_ az anyaszent egyháznak rendit szerese _okos_ az az se igen _félékeny_ se igen szabados ne az világi _haszon_  _tekint_  _hanem_  _hogy_ mindenben az _isten_  _tetszik_ 


10 _oktatás_ 
Hogy magát _meggyarapít_  _hovatovább_ jobban az
 _hit_ és az vallásban

 _fia_ ez igen szukséges _oktatás_ mert az _hív_  _fundamentum_ az jó _erkölcs_ és az nélkül nem lehet üdvezülni 
 

Az világban pedig _elég_  _ellenkező_  _talál_  _ezzel_ az _fundamentum_ ugy mint az _hitetlenség_  _eretnekség_ és az szabad _élet_ 

Az _hitetlenség_ ollyan mint egy _feneállat_ az _ki_ az Isten ellen _támad_  _feltát_ száját az _ég_ ellen és az ö _kéz_ az _mindenható_ ellen _emel_  _teremtő_  _elhagy_ az _teremt_ allat szolgálattyáért _igyekezvén_  _eltörölni_ az _hív_  _által_ sziviben _oltatott_ szent _gondolat_  _hogy_ azután szabadcságal adhasa magát az rut _kívánság_ 

Az _eretnekség_ pedig _hogy_  _könnyű_  _követhet_ az maga _ítélet_ az _hív_  _dolog_ az anyaszent egyháztol el szakad az mely is _oszlop_ az _igazság_ az _Krisztus_ azt parancsollya _hogy_  _hallgat_  _ha_ pogányoknak nem akarunk _tartatni_ 
 az _ki_ pedig azt annyának nem _tart_ az Isten nem leszen annak attya valamint az sz attyák mondgyák 
 

Az szabad _élet_ az rosz _katolikus_  _abban_ modot _keres_  _hogy_ meg maradgyanak az vétekben magoknak szabadságot adnak _hogy_ az szent _dolog_ valo _igazság_ visgállyák és _az_  _ember_  _okosság_  _ítélet_  _tesz_ ugyan azért is _kételkedés_  _esik_ az _kételkedés_ az rosz _hiszem_ és az vakságban az mellyek is veszedelemben vetik

Ez _fia_ az az nagy _három_ vétek ezeket az világban fel _talál_  _de_  _elkerül_ öket és mind azokot _aki_ ezeket _tapasztal_ mert azt mondgya az apostol _hogy_ lesznek az emberek magoknak szeretöi _kevély_ szidalmazok árulok _gyönyörűség_ szeretöi inkáb mint Isten szeretöi ezeket _távoztat_ 
 

Azt _bizonyos_  _tart_  _hogy_ nincsen semmi _félelmes_ és meg változhatatlanab mint az _keresztényi_  _közönséges_  _hív_ és az _hív_ nagy az ö _titok_  _tiszta_ és szent minden _tanítás_ ezt az prophéták _előre_ meg mondották az _sok_  _csoda_  _megbizonyosít_ az martirumok vérekel meg pecsételték annyi _sok_ szent _doktor_  _élet_ el vesztésivel is _oltalmaz_ anyi _sok_ száz _esztendő_  _fogvást_ mindenkor meg maradot és _soha_ meg nem változhatot sem az pogányok üldözésekkor sem az _eretnek_ sem az _rosszéletű_  _katolikus_ 

Mind ezek után mondgya sz agoston kételkedünké még is az anyaszent egyhaznak _kebel_  _kemény_ meg maradni az _ki_ is az egész világnak vallása _szerint_ az apostoloktol _fogvást_ mind eddig mindenkor _fennmarad_ anyi _sok_  _eretnek_  _között_ is kik ellene _hiába_  _feltámad_ és az kik mindenkor meg itéltettek vagy az néptöl vagy az _koncílium_ vagy az _csoda_  _által_ : azért még is nem üsmérni azt az _anyaszentegyház_  _első_  _jel_ vagy az nagy _hitetlenség_ vagy az vakmeröségnek 
 

Adgy _hála_ az _isten_  _hogy_ az anyaszent egyháznak _kebel_  _tesz_ tégedet maradgy meg _hát_  _abban_  _kemény_ és _hív_  _kapcsol_ magadot az ö szent és _igazságos_  _tanítás_ legy _engedelmesség_ pásztorihoz és az ö láthato _fej_ az pápához az _hit_  _megtart_ az jó _élet_ vigyáz mert az _hit_ meg romlása az vétektöl vagyon _int_  _hát_ arra tégedet _hogy_ vitézkedgyél meg _tartván_ az _hit_ és az jó lelki üsméretet mellyet némellyek meg vetvén az _hit_ el vesztették 
 


11 _oktatás_ 
Hogy _megerősít_ magát az _keresztényi_  _rendtartás_ 

 _fia_ nem _elég_ az _hit_ valo _meggyarapodás_  _hanem_ még az _keresztényi_  _élet_ és _rendtartás_ is szükséges _megerősíteni_ magadot mert az világban nem _fog_ veszedelmeseb _dolog_ látni mint az elmének az világi rosz szokásoktol valo meg romlását az mellyek _teljesség_  _ellenkezik_ az üdveségel azért is _int_  _Jeremiás_ propheta az sidokot _hogy_  _Babilónia_ aranyal _ezüst_  _felékesíttetik_  _bálvány_ fognak látni _de_ vigyázatok _hogy_ azokot ne _imád_  _hanem_ mondgyátok szivetekben _ó_ uram _csak_ egyedül tegedet _kell_  _imádni_  _hasonló_ mondok _fia_ néked mert az világban látz ollyanokot kik az _bálvány_  _imád_ az az kik _csak_ az magok _gyönyörűség_  _keres_ az _gazdagság_  _hiábavalóság_ az kik _csak_ az _test_  _kívánság_  _követ_ az rosz _erkölcs_  _becsület_ fogod látni és az jót meg vetésben vigyáz _hát_  _hogy_ az sokaság példája meg ne ronttson annak okáért mindenkor az szemed elöt legyenek ezek az _keresztényi_  _intés_ meg nem üsmérhette az világ ezeket az _igazság_ ezek pedíg _soha_ meg nem változnak vegyed _jól_ elmédben öket _hogy_ meg üsmérhesed ezekböl az világi rosz szokásokot és _hogy_ ezek _szerint_ rendelhesed _élet_ 


Tizen negyedik Rész
Az _keresztényi_  _tartás_ valo _intés_ 


Elsö _intés_ 
Hogy mi nem az mostani _élet_  _hanem_ az más _élet_ 
valo _boldogság_  _teremtetik_ 

Ez az _igazság_ az _fundamentum_ az _kereszténység_  _tudniillik_  _hogy_ egy Isten vagyon és az _jutalom_ készitet azoknak az kik _ő_ szolgállyák 
 _hogy_ ez az _élet_ nem _egyéb_  _hanem_ ollyan ut mely az _örök_  _élet_ vezet nincsen _itt_ meg maradando _hely_ mondgya az apostol _hanem_ mást _keres_ 

 _kedves_  _fia_ visgáld meg _jól_ ezt az _igazság_ és légyen mindenkor az elmédben mert ez az elsö _kezdet_ az _keresztényi_  _élet_ és _ehhez_  _kell_ szabni _élet_ 


2 _intés_ 
Hogy ez _élet_ nincsen nagyob _dolog_ az üdveségnél

Ez az _igazság_ az _első_  _következik_ mert _ha_ ez az _élet_ nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_  _általmegy_ más _jobb_ ebböl _következik_  _hogy_ az mi _nagy_  _dolog_  _ebben_ az _halandó_  _élet_ az _hogy_ azt _keres_ az mely _örökös_ leszen egy _dolog_ szükséges mondgya az _Krisztus_ mert mit _használ_ az _ember_  _ha_ mind ez világot meg nyeri is _ha_ az lelkit el veszti 
  _fia_  _megfontol_  _jól_ ezeket az szokot és el ne felettsed


3 _intés_ 
Hogy az üdveséghez munka és _fáradság_  _kívántatik_ 

Ezt nem lehet el hitetni az _ember_  _holott_ ez igen _bizonyos_ mivel az Isten fia azt mondgya az _ki_ akar én utánnam _jönni_  _megtagad_ magát és vegye fel az ö _kereszt_ 
 _hogy_ az _kapu_ szoros és az ut _keskeny_ mely az üdveségre vezet és _kevés_ vadnak azok az kik azt meg _talál_ 
 és masut _igyekezik_ bé menni az szoros _kapu_ mert sokan mondom néktek _igyekezik_ bé menni és nem mehetnek 
 visgáld meg _jól_ ezeket _fia_ és _meggyőz_ azokot az akadályokot mellyeket _talál_ az jó _erkölcs_ uttyán


4 _intés_ 
Hogy _ebben_ az _élet_  _nagy_  _gond_ arra
 _kell_ lenni _hogy_ az _isten_  _tetszik_ és azö
 _kegyelem_  _él_ 

Ez az _nagy_ és _igaz_  _boldogság_ az _ember_ ez _élet_  _hogy_  _kedv_ legyen az ö _teremtő_  _isten_ urának és _örökös_  _java_ ez nélkül az egész világ jovais nyomoruság ezt is _kíván_ az apostol az ö _tanítvány_ nem szününk meg _tiértetek_  _imádkozni_ és _kérni_  _hogy_  _betöltetik_ az Isten akarattyának minden _értelem_ minden _bölcsesség_ és _értelem_  _hogy_  _jár_ az mint az urhoz méltó minden _engedelem_ minden jó _cselekedet_  _gyümölcs_  _teremtvén_ és nevekedvén az _isteni_ üsméretre 
  _hogy_  _ha_ az _keresztény_  _elhitet_ magokal ezt az _igazság_ az vétket inkáb _elkerül_ mint sem az _halál_ minden modon azon _igyekezik_  _hogy_ az Isten _kedv_ lehetnének és az ö _kegyelem_  _élhet_ 


5 _intés_ 
Hogy az Isten _kegyelem_ nem lehetz _ha_  _teljesség_ fel
nem _tesz_ magadban _hogy_  _soha_  _halálos_ vétekel meg nem
bántod

Ebben áll annak az nagy parancsolatnak végben vitele _hogy_ szeresed az _te_  _isten_ mindenek felet ez nélkül nem lehet _isten_  _tetszeni_ és _kegyelem_ lenni mivel az _aki_ nem szereti az _halál_ marad az _isten_ pedig nem szereted _hacsak_ fel nem _tesz_ magadban _hogy_  _soha_ nem akarod _ő_ meg _bántani_ az Isten fia azt mondgya _hogy_ az _ki_  _ő_ szereti az meg _tart_ az ö parancsolatit az _ki_ pedig _ő_ nem szereti az meg nem _tart_ az ö _beszéd_ 


6 _intés_ 
Hogy az _ember_ nagyob roszban nem _eshet_ik_ az véteknél

Az _isten_ meg bánttya aval ugy _hogy_ azt _soha_ se az emberek se az angyalok _hely_ nem hozhattyák el is veszteti az az _ember_ az Isten _kegyelem_ és az _mennyország_ az _örök_  _kárhozat_ veszedelmiben tészi és méltatlanná azokhoz az _kegyelem_ az mellyek nélkűl fel nem _kelhet_ nyomoru állapottyábol az melyben is az Isten _igazság_  _elhagy_  _ő_ valamint _elhagyott_ sokakot _ó_  _isten_ leheté ez világon nyomorultab állapot _ennél_  leheté _hogy_ az emberek _oly_  _kevés_  _gondolkodik_ erröl és ne _fél_ ettöl az _irtóztató_ rosztol _hát_  _te_  _kedves_  _fia_ gondolkodólé erröl és el kerülödé azt minden _cselekedet_ 


7 _intés_ 
Hogy az _nagy_ veszedelem az _halálos_ vetekben
meg _halni_ 

Ez _fia_ az nyomoruságnak nyomorusága mert ez az _kezdet_ az _örökkévaló_ nyomoruságnak minden _jó_ el vesztése minden rosznak _eredet_ és azt mind segitség mind reménség nélkül _hogy_  _megfoghat_ ezt az nyomoruságot _megfontol_ azt _ha_ lehet _hogy_ mit _tesz_ az _isten_  _örökös_ meg valni _örök_ az _ég_  _ki_ rekesztetni _örök_  _kárhozat_ az _ördög_ vettetni ót vég nélkül szüntelen _könnyebbség_ nélkül reménség nélkül _égni_ mindenkor _dühösség_ és _kétség_ lenni _abban_ az _irtóztató_ nyomoruságban valo _esés_ noha azt _elkerülhet_ : _ha_ annyi _kegyelem_ viszá nem _él_  _ha_ az üdveségnek annyi modgyát el nem vesztette volna _ó_  _fia_ leheté erröl _gondolkodni_ rettegés nélkül 


8 _intés_ 
Hogy _ebben_ az nyomoruságban sokan _esik_  _főképpen_ azok
kik erröl _kevés_  _gondolkodik_ 

Minnyájan _abban_  _esik_ azok _aki_  _idő_ nem volt az _penitenciatartás_  _halál_ elöt vagy _aki_  _idő_ lévén nem _tart_ vagy ugy nem _tart_ az mint _kell_  _meghalván_ az üdveséghez valo _készület_ nélkül ugyan azért is _int_  _benne_  _gyakran_ az _Krisztus_  _hogy_ vigyázunk és _imádkozik_ mert nem _tud_ mikor _eljön_ az _idő_ nem _tud_ se az napját se az _óra_ legyünk _kész_ mert _olyankor_  _eljön_ mikor meg sem _gondol_ ezt pedig minnyájatoknak mondom _hogy_ vigyázatok _fia_ vigyáz _hát_  _had_  _talál_  _kész_ az _édes_ meg váltod


9 _intés_ 
Hogy _gyakran_  _kell_  _gondolkodni_ az _halál_ az _ítélet_ és
az _örökkévaló_  _boldogság_ 

Ez _jobb_ módgya el _kerülni_ azt az nyomoruságot mert az _ki_ az Isten _ítélet_  _jól_  _gondolkodik_  _fél_ az vétekben valo _esés_ vagy _abban_ maradni _csak_  _kevés_  _idő_ is azért is adgya az _bölcs_ ezt az nagy _intés_  _hogy_ minden _cselekedet_ meg _emlékezik_ az _te_ utolso végedröl és nem vétkezel _soha_ 
 erröl _kevés_  _gondolkodik_ az _ifjú_  _gondolkodik_  _hát_ erröl _fia_ és az Isten _ítélet_ valo _gondolat_  _elfordít_ az vétekröl


10 _intés_ 
Hogy az _isten_ magáért _kell_ szolgálni
és szeretetböl

Noha az _halál_ az _ítélet_ és az _örökkévaloság_ valo _gondolat_ szükségesek mert azok az jó _erkölcs_ vezetnek _mindazonáltal_ nem _kell_  _csak_  _abban_ meg maradni mivel szolgához _illik_ az _félelem_ valo szolgálat _de_ az nemes lelkek az _isten_ szeretetböl szolgállyák azt azért mert ö meg _érdemel_ az szeretetet _tisztelet_ és az szolgálatot az _félelem_ is jó _de_ ne legyen egyedül mert az szeretetnek _kell_ azt véghez vinni az mit az _félelem_  _elkezd_  _fia_  _hogy_ lehet egy nemes léleknek _másképp_ szolgálni _hanem_ szeretetböl azt az _isten_ az _ki_  _oly_ méltó magában az szeretetre _aki_ is vette azokot az _jó_ az mellyekben vagyon és _aki_ is várja mind azt az mit _csak_ valaha remélhet 


11 _intés_ 
Hogy az mi _cselekedet_ az Isten _törvény_ az _Krisztus_ 
példájához és _tanítás_  _kell_ szabnunk és nem az világhoz
se mások példájokhoz se ne az szokáshoz

Ez igen _közönséges_  _szokás_ az emberek _között_  _hogy_ ugy _cselekedik_ valamint mások azt az _ok_ adgyák mert az világ is ugy _cselekedik_ ez az _szokás_ azért igy _kell_  _cselekedni_ ez igen rosz és veszedelmes _dolog_ mert nem az _ember_  _kell_ példánknak venni _hanem_ az _isten_ az világ _tele_ lévén vétekel az emberek akár micsodások legyenek _de_  _megcsalatkozhat_ik_ az Isten maga az _igazság_ azért adta _törvény_  _hogy_ az _szerint_  _jár_ azért _küld_ fiát _hogy_ minket _tanít_ azt is parancsolta _hogy_  _ő_  _hallgat_ ipsum audite sz _Hieronimus_ is azt mondgya _hogy_ azok ne _követ_ az _tévelygő_ sokaságot az kik _tanítvány_  _tart_ magokot az _igazság_ mert azt _bizodalmas_ lehet _követni_ az _ki_ azt mondotta _hogy_ ö az ut az _igazság_ és az _élet_ az _ki_ az _igazság_  _követ_ meg nem csalatkozik 
 ne szabd _hát_  _soha_ is magadot az világhoz másokhoz vagy az szokáshoz _cselekedet_ ne az emberek _ítélet_  _tekint_  _hanem_ az Isten _törvény_ az _Krisztus_  _Jézus_ és az _anyaszentegyház_  _tanítás_ ne _cselekedik_  _hát_  _soha_ semmit is az mi _ezzel_ meg nem _egyezik_ 


12 _intés_ 
Hogy az világ minden _ítélet_ és szokásiban meg _csal_ 
magát

Ezt az _igazság_  _könnyű_ meg mutatni

Az világ az _gazdagság_  _tart_ az _boldogság_ azokot _kíván_ és _keres_ mindenek felet 
 

Az pediglen _igaz_  _hogy_ az _gazdagság_ nem teszik az _ember_  _boldog_ söt még akadállyára vannak _sokszor_ az üdveségnek és _hogy_ az _igazán_ valo _gazdagság_ az _hogy_ az _isten_ lehesen _bírni_ 

Az világ azt _tart_  _hogy_ nincsen nagyob _kedvesség_ mint az _érzékenység_  _elég_  _tenni_ 

Az pedig _igaz_  _hogy_ nincsen állandob _gyönyörűség_ mint az jó _erkölcs_ 

Az világ _sok_ ollyan _dolog_  _tart_ az _becsület_ mellyek nem méltok az _becsület_ mint az _hírnév_ méltosagokot nagy _tisztség_ az emberek _tisztelet_ 

Az pedig _igaz_  _hogy_ az _igazán_ valo _becsület_ az _jó_  _erkölcs_ áll és attol meg válhatatlan

Az világ _abban_  _tart_ az _bátorság_ és az vitézséget _hogy_ az _megbántás_ meg ne bocsása _hanem_  _bosszú_ állyon

Az pedig _igaz_  _hogy_ az _bátorság_ az _bocsátás_ áll vagy az Isten _fia_ nem vala _bátorság_ mikor üldözöiért _könyörög_ az _keresztfa_ és mint _ha_ magát _megcsal_ volna mikor azt parancsolta _hogy_ szeresed _ellenség_  _egy_ az _kettő_  _közül_ meg _csal_ magát mondgya sz _Bernard_ vagy az Isten fia vagy az világ 
 az Isten fia pedig meg nem csalhattya magát mert ö _igazság_ az világ _megcsal_  _hát_ magát minden _tartás_ azért nem _ő_  _kell_  _követni_  _hanem_ az _Krisztus_  _Jézus_ 


13 _intés_ 
Hogy az _földi_  _dolog_ meg _kell_ vetni és _csak_ 
az _isten_  _kapcsolni_  _kell_ magadot

Igy _kell_  _édes_  _fia_ igy mert minden az mi az világban vagyon _csak_  _hiábavalóság_ és nincsen semmi állando _csak_ az Isten és az _isten_ azért mondgya az _bölcs_  _hogy_  _hiábavalóság_  _hiábavalóság_ és minden _hiábavalóság_ 
 az mit _itt_ látunk  _csak_ semmi és ugy el mulik mint az árnyék és az _füst_ azert is mondotta az apostol _hogy_ mindent meg vetet _hogy_ meg nyerhesse az _Krisztus_  _Jézus_ 
 és az _kedves_  _tanítvány_ azt mondgya _hogy_ ne szeresétek az világot se azokot mellyek az világban vannak _ha_ valaki szereti az világot nincsen _abban_ az atyának szerelme mert valami ez világban vagyon mind _test_  _kívánság_ szemeknek _bujálkodás_  _élet_  _kevélység_ ez vilag el mulik és az ö _kívánság_ is 
 erre mondgya sz agoston válasz mellyikét akarod vagy az világi _dolog_ szeretni és azokkal el mulni vagy az _örökkévaló_  _jó_ és _örökké_  _élni_ az _isten_ 
 


Utólsó Rész
Az álhatatosan végig valo meg maradásról az _jobban_ 

 _kedves_  _fia_ ez az utolso _intés_ maradot még _hátra_ azt _kíván_  _hogy_ ez az rész _tesz_ az eddig valo _oktatás_  _tökéletes_ mivel ez mindeniknél szükségeseb mert az jó _erkölcs_ uttyában lépni és _abban_  _csak_ egy _kevés_  _idő_ maradni semmit nem _használ_  _ha_  _abban_ álhatatosan végig meg nem maradtz mert az jó _élet_ az végig valo meg maradás _koronáz_ és _megjutalmaztat_ és is _befejez_ az üdveségnek nagy munkáját vezetvén tégedet az _örökkévaló_  _boldogság_ _kezdet_ 

 _fia_ igen nagy _boldogság_ az _ki_  _ifjúság_  _hív_ volt az Isten _kegyelem_ és meg _tart_ az jó _erkölcs_ midön az _élet_ valamellyik rendiben ment _de_ meg _ellenben_ nagy nyomoruság _ha_ azt az _kötelesség_  _elfelejt_  _hogy_ az _isten_  _kell_ szolgálni és _ha_  _visszaélvén_ azokkal az _kegyelmesség_ mellyeket _irgalmasság_ vettél azokot nyomorultul el _hagy_  _hogy_ az roszat _követ_  _ó_  _édes_  _fia_ nézd meg micsoda nyomoruság ez azt mondgya az _bölcs_  _jaj_  _tinektek_ kik el vesztettétek az _békességes_  _tűrés_  _elhagy_ az jó utat és az roszat vettétek _elöben_ vallyon s mit _cselekedik_ mikor meg látogat az úr 
 

 _fia_ mit fognak az illyenek _felelni_ azon az rettentö napján az Isten _ítélet_ midön _elébe_ adgya _kegyelem_ sokaságát midön szemekre _hány_  _hálaadatlanság_  _hűségtelenség_ és álhatatlanságokot szolgálattyában az ö vakságokot az mellyel _elhagy_  _ő_  _holott_ minden _jó_ ö az _kútfő_ és az üdveségnek adoja nem let volnaé _jobb_ azoknak mondgya sz péter _hogy_ meg ne üsmérték volna az _igazság_ uttyát _hogy_ nem mint annak üsméreti után az nékik _adat_  _tudomány_  _hátraállni_ 
 

Az _bizonyos_  _hogy_ az _ifjúság_ valo jó _élet_ szükséges az jó végnek _elérés_  _de_ az is _bizonyos_  _hogy_  _abban_ nem mindenkor maradnak meg _hasonló_ látunk az _ember_ valamit az _fa_ az kik _tavasz_ szép virágokot _hoz_  _de_  _ősz_  _gyümölcstelen_ az _Szentírás_ egy nehány példát _ad_  _elöben_ ollyanokrol kik _ifjúkor_  _fogvást_ végig az jó _erkölcs_ meg maradtak _de_ ollyanokot is _ad_  _elöben_ kik álhatatlanok voltak _hogy_ meg mutasa _ezzel_ az _ember_  _hogy_ álhatatosak legyenek az jó utban

Ezt az _igazság_ láttyuk az _Joás_  _király_ példájaban az kit is már egy nehányszor _előhoz_  _ki_  _ifjúság_  _fogva_ negyven _esztendő_ az jó _erkölcs_  _él_  _de_ azután az _bálványozás_  _esik_ 

Ez _iránt_ az salamon példája még rettentöb mert az Isten ennek az _fejedelem_ mindenekben nagyon _kedvez_ 
 nagy _gondviselés_ is nevelteték  az mint maga mondgya 
 szentül és _tökéletes_  _él_  _ifjúság_ 
 ollyan _boldog_ is vala _hogy_ az Isten maga _beszél_ véle és szabadcságot _ad_ néki _hogy_  _kérhet_ tölle mindent az mit akarna 
 

Ö pediglen ollyan _bölcs_ viselé magát _hogy_ nem _kér_ se _gazdagság_ se _dicsőség_ se semmit ollyant az mi után az _ifjú_ elme _oly_ igen sohajt _hanem_  _csak_ jó _erkölcs_ és _bölcsesség_  _kér_ 

Ez az _isten_ ollyan igen _tetszik_ és ollyan _bölcsesség_  _ad_ néki _hogy_ se _őelőtte_ se utánna _soha_  _ember_ nagyob _bölcsesség_ nem vala 
 _ezzel_ az _bölcsesség_  _eltölt_  _élet_ nagyob részit az _isten_  _kedv_ lévén és az emberek nagyon _tisztel_ mindenünnen _hozzá_ mennek vala _hallgatni_  _bölcsesség_ az ö népit nagy _bölcsesség_  _igazgat_ és _oktat_ az Isten szolgálattyára azokkal az _oktatás_ mellyeket _ír_ az szent lélek _által_ 
 _fia_ mind ezek után _ki_  _elhihet_  _ha_ az _Szentírás_ nem mondaná _hogy_ ez az példa nélkül valo nagy _bölcsességű_  _ember_  _oly_ nyomorultul _megesik_ az ö nagy elméje _meghomályosodik_ és az aszonyokhoz valo szeretettöl _meghagy_ magát gyözetetni és igy egy _kevés_  _idő_ alat el veszté minden _bölcsesség_ és ö aszszonyival _bálványozó_ lön 
 

Óh _ember_ nyomoruság mely nagy vagy ! _ó_  _ember_  _gyengeség_ és álhatatlansága _ki_ nem rettegne _ezután_ az rettentö példa után _ha_ az illyen nagy _bölcsességű_ meg _esik_  _hogy_ ne _fél_ az aláb valo _jaj_  _hát_  _jaj_ azoknak az kik meg nem maradnak végig az _jó_ és az kik az jó _erkölcs_ uttyát _elhagy_ és az véteknek uttyát _követ_  

 _ó_  _édes_  _fia_  _megtanul_ ebböl _hogy_ rettegésel és _félelem_ munkálkodgyad üdveségedet 
 mindenkor magadra vigyáz és magadnak ne _hisz_ és az az _ki_  _gondol_  _hogy_ áll vigyázon _hogy_ el ne _esik_ 
 és az _ki_ végiglen meg marad az üdvezül 
 _kér_  _hát_  _hogy_ ezekre vigyáz

Elöször légy _hű_ az Isten _kegyelem_ mert valamint az _koncílium_ mondgya _hogy_  _ha_ mi el nem _hagy_ az Isten _kegyelem_ el is végzi _mibennünk_ az jó _cselekedet_ melyet _elkezd_ adván arra akaratot és _tehetség_ 
 

2 _hogy_ mindenkor az alázatoságban _él_ az _félelem_ és az magadnak valo nem _hitel_ az _jó_  _cselekedet_ valamint az sz _koncílium_  _tanít_  _hogy_ mindennek az Isten segittségiben _kell_  _erős_  _bizodalom_ vetni _de_  _mindazonáltal_ azok kik azt _gondol_  _hogy_ állanak _tart_ az _esés_  _félelem_ és rettegésel munkálkodgyák üdveségeket az vigyázásokal álamisnálkodásal _imádság_  _böjtölés_  _és_ az _tiszta_  _élet_  _félni_  _kell_ mert még nem az _dicsőség_  _hanem_ az reménségben születettek ujonnan és még az _test_ ellen _kell_  _harcolni_ az _ördög_ és az világ ellen és _győzedelem_ nem vehetnek _hacsak_ Isten _kegyelem_ az apostol szavát nem _követ_ az _ki_ arra _int_  _hogy_ nem _kell_ az _test_  _szerint_  _élni_ mert _ha_ az _szerint_  _él_  _meghal_  _hogy_  _ha_ pedig az testi _cselekedet_ magunkbol _kitöröl_  _él_ 
 

3 _hogy_ erre az _öt_  _dolog_ igen vigyázz 1 _hogy_  _elkerül_ az Isten _megbántás_ vivö alkalmatoságokot mert az _ki_ az veszedelmet nem _kerül_  _abban_  _esik_ 2 az reszttségben és az _meghidegülés_ ne _esik_ mert az vétekre viszen 3 _eltávoztat_ az _fogyatkozás_ vétkit és azok _között_ kik az _te_ rended _kötelesség_  _ellenkezik_ mert ez az _jobb_  _erkölcsű_ is _megtörténik_ nem vigyázván némely _kötelesség_ 4 _oltalmaz_ magadot az _magadelhittség_ mert ez az áitatoság _köz_ is bé lopja magát 5 _elkerül_ az _bocsánandó_ vétket mert _ha_ azt el mulatod _halálos_ vezet valamint az _bölcs_ mondgya _hogy_ az _ki_ az _kevés_  _megvet_ lassanként el _esik_ 
 

4 Visgáld meg _gyakorta_ az lelked állapottyát az magad szokásit _hajlandóság_ azokot meg üsmérvén meg is jobbithassad annak okáért _jól_ meg visgálván _természet_  _kíván_ magadot _hovatovább_ alkalmatosabá _tenni_ az Isten szolgálattyára _hogy_ pedig _abban_ álhatatos lehes _kér_ azt minden nap az _isten_ az _Krisztus_ azt mondgya _hogy_ vigyázni és _imádkozni_  _kell_ az _koncílium_ azt _tanít_  _hogy_ az _hív_ és még az szenteknek is _kell_ az Isten segittségit _kérni_  _hogy_ az jó véget _elérhet_ vagy az jó _cselekedet_ meg maradgyanak 
 

Oh _édes_  _fia_ micsoda _boldog_ volnál _ha_ még _gyermekség_  _elkezdvén_ az _isten_ szolgálni és azután is egész _élet_ el mondhatnád _Dávid_ Isten _tanít_ engemet az én _gyermekség_  _fogvást_ és mind ez mái napig _hirdet_ az _te_  _csodálatos_  _dolog_ vénségemig és az én _megőszülés_  _isten_ ne _elhagy_ engemet miglen _hirdet_ az _te_  _hatalmasság_ 
 

Mind ezek után _kedves_  _fia_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ az _élet_  _csak_ el mulik az _halál_ siet és az _örökkévaloság_  _közelget_ az _élet_ ollyan mint egy szem pillantás és ezen az szem pillantáson _függ_ az _örökkévaloság_  _ó_ szem pillantás _ó_  _örökkévaloság_ ! _tölt_ leg aláb ezt az szem pillantást az mi _teremtő_ szolgálattyában mert ö _örökkévaló_ szolgálatot _érdem_  _mitőlünk_ adgyuk magunkot egészen _ebben_ az _halandó_  _élet_ annak az _jóság_ az _ki_ magát adgya nékünk egészen az _örök_  _élet_ ne légyen _soha_ semmi is az _mibennünket_ el választhason szolgálattyátol _kicsoda_ szakaszthat el minket az _Krisztus_ szerelmetöl 
 _ó_  _kedves_  _fia_  _kér_ az _isten_ mondván _ó_  _isten_ ne _enged_ azt _hogy_ el vállyunk _de_ söt még _cselekedik_  _irgalmasság_  _hogy_ az mi szivünk _hozzá_ légyen _kapcsolva_ és szent akaratodot _követvén_ mindenekben álhatatoságal szeresünk ez _élet_ és _hogy_  _örökké_ szeresünk _imád_ és _dicsér_ az az _ég_  _ahol_  _él_ és uralkodol _tied_ az _dicséret_ az _dicsőség_ az _tisztesség_ az _érő_ és az _hatalom_ most és mind öröké Amen


V E _g_ E


Légyen _édes_  _Jézus_ szent nevednek _dicséret_ ez az munkám légyen lelkemnek _haszon_  _gyermek_ és mind azoknak kik _olvas_ lelkeknek üdveségekre _hála_ adok uram _hogy_  _elkezd_  _hála_ adok _hogy_ el végeztetted velem _tied_ légyen mindenkor mindenben és mindenért az _dicsőség_ 

 _konstantinápolyi_ Pérában

1744 

ENNEK AZ _könyv_  _tábla_ 


Elsö szakasz

Elsö Rész Mi végre _teremtetik_ az _ember_ pag 1

2 Rész az _keresztség_  _kegyelem_ valo _hivatal_ pag 6

Elsö articulus az _keresztényi_  _hivatal_ mi voltárol pag 6

2 articulus az _keresztényi_  _hivatal_ nagy voltárol pag 8

3 Rész _hogy_ az Isten _kíván_  _és_  _kedvel_ az _ifjú_ szolgálattyát pag 11

4 Rész _hogy_ az Isten _kiváltképpen_ szereti az _ifjúság_ pag 14

5 Rész _hogy_ azok kik _ifjúság_ nem adgyák magokot az Isten szolgálattyára nagyon meg _bánt_  _ő_ pag 23

6 Rész _hogy_ az Isten utállya az rosz _erkölcsű_  _ifjú_ pag 27

7 Rész _hogy_ rend _szerint_ az _ifjúság_ valo _idő_  _függ_ az üdveség pag 29

8 Rész _hogy_ azok az kik az jó erkölesben _foglal_ magokot iffiukorokban rend _szerint_ meg is _tart_ azt végig pag 32

9 Rész az _Szentírás_ valo példák _az_ kik _jó_  _erkölcsű_ lévén _ifjúság_  _abban_ meg is maradtanak pag 34

10 Rész _hogy_ azok kik iffiukorokban az rosz _erkölcs_ adgyák magokot nehezen _kitér_  _abból_ vagy _talán_  _soha_ sem pag 40

11 Rész példák _az_ az kik meg _tér_  _ifjúság_ rosz _erkölcs_ pag 44

12 Rész pelda _az_ kik _soha_ meg nem _tér_  _ifjúság_ rosz _erkölcs_ pag 48

13 Rész _hogy_ micsoda rosz származik az _ifjúság_ rosz _élet_ pag 52

Elsö articulus az _ifjúság_ valo vétkek sokaknak rövid _élet_  _okoz_ pag 52

2 articulus az _ifjúság_ vétkes _élet_ származik az elmenek _meghomályodás_ és az rosz _erkölcs_ valo _megkeményedés_ pag 54

3 articulus _hogy_ mennyi _sok_ szép reménségeknek veszedelmit _okoz_ pag 55

4 articulus _hogy_ az vétkeknek _eláradás_ az emberek _között_ az vétkes _ifjúság_ származik pag 58

14 Rész _hogy_ az _ördög_ minden _erő_ azon vagyon _hogy_ az _ifjú_ az rosz _erkölcs_  _fordít_ pag 60

15 Rész mind azoknak _befejezés_ valamellyeket mondottam az elsö szakaszban pag 62


Második szakasz

Az _ifjúság_ az _jó_  _erkölcs_ valo szer _tevés_ modgyárol 66

Elsö Rész _hogy_ miben áll az jó _erkölcs_ pag 67

2 Rész _ha_ jó _erkölcsű_ akarsz lenni azt _kíván_  _kell_ pag 69

3 Rész _hogy_ az _imádság_  _harmadik_ modgya az _jó_  _erkölcs_ el nyerésinek pag 70

4 Rész _hogy_ az _oktatás_ szeretni és _keresni_  _kell_ pag 72

5 Rész _hogy_ micsoda szükségünk van ollyanra az _ki_ az jó erkölcsriek uttyán vezesen _bennünket_ pag 73

6 Rész az _gyónás_ az _confessio_generalis_ pag 76

7 Rész az rend _szerint_ valo _gyónás_ pag 79

8 Rész az _gyónás_ valo _hasznos_  _intés_ pag 81

9 Rész az ur vacsorájárol pag 84

10 Rész az _communio_ pag 85

11 Rész az reggeli _imádság_ pag 87

12 Rész az _esteli_  _imádság_ pag 89

13 Rész az szent miséröl pag 92

14 Rész az munkárol és az _idő_  _töltés_ pag 93

15 Rész az magok meg üsmerése szükséges az _ifjú_ pag 94

16 Rész _hogy_ az jó _könyv_  _kell_  _olvasni_ pag 97

17 Rész az jó _társaság_ pag 100

18 Rész az _boldogságos_ szüz és az sz _Joseph_ valo áitatoságrol pag 101

19 Rész az _őrzőangyal_ valo áitatoságrol az sz patronusodhoz pag 105

20 Rész az _ünnep_  _de_  _főképpen_ az vasárnapoknak üllesekröl pag 107

21 Rész _hogy_ az _isteni_ szolgálatra az parochialis _templom_  _kell_ menni pag 111


Harmadik szakasz

 _hogy_ micsoda akadallyok _elfordít_ az _ifjú_ az jó _erkölcs_ pag 117

Elsö Rész elsö akadállya az _ifjú_ üdveséginek az _tudatlanság_ pag 117

2 Rész az második akadály az szüléknek nagy _kedvezés_ rosz példa _adás_ és az _gyermek_ rosz _oktatásadás_ vagyon pag 119

3 Rész az _harmadik_ akadállya az _ifjú_ üdveséginek az ö _engedetlenség_ vagy _szófogadatlanság_ vagyon pag 123

4 Rész negyedik akadály az alhatatlanságtol vagyon pag 126

5 Rész az _ötödik_ akadály az jó _cselekedet_ szégyenitöl vagyon pag 129

6 Rész az _hatodik_ akadály az rosz _társaság_ vagyon pag 131

1 articulus _hogy_ micsoda artalmas az rosz _társaság_ pag 131

2 articulus _hogy_  _két_  _dolog_ ártalmas az _gonosz_  _társaság_ pag 133

3 articulus _hogy_  _négyféle_ rosz _társaság_  _kell_  _elkerülni_ pag 125

7 Rész az _hetedik_ akadállya az _ifjú_ üdveségeknek az _henyélés_ vagyon pag 126

8 Rész az nyolczadik akadály az szemérmetlenségtöl vagyon pag 129

1 articulus _hogy_ az _tisztátalan_ vétek: _nagy_  _ellenség_ az _ifjúság_  _és_  _hogy_ az egyedül töb _ifjú_  _elkárhoztat_ mind sem minnyájan az töb vétkek pag 130

2 articulus _hogy_ micsoda _keserves_  _dolog_  _követ_ az _tisztátalan_ vétket pag 132

3 articulus pelda az szerencsétlenül valo _halál_ azoknak kik erre az _tisztátalan_ vetekre adtak magokot pag 136

4 articulus _hogy_ micsoda modal _kell_ az _tisztátalanság_  _megorvosolni_ és _hogy_ még _eleinte_  _kell_ ellene állani pag 139

5 articulus _hogy_ el _kell_  _kerülni_ az _tisztátalanság_ vivö _ok_ pag 140

6 articulus az _tisztátalanság_ ellen valo _hasznos_  _orvosság_ pag 143

9 Rész az _kísértet_ pag 145

1 articulus _hogy_ mi légyen az _kísért_  _és_  _hogy_ lehesen azt meg üsmérni _hogy_  _ha_ az _kísértet_ vetekben _esik_ pag 145

2 articulus _hogy_ el nem lehet _kerülni_  _hogy_ ne _kísértetik_ azért _idő_  _kell_  _készülni_ annak ellene allására pag 146

3 articulus az _kísértet_ levö elmét _megerősítő_  _gondolat_ pag 148

4 articulus _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ az _kísértet_ pag 150

5 articulus _hogy_ micsoda mesterségekel _megcsal_ az _ördög_ az _ember_ az _kísértet_  _főképp_ az _ifjú_ pag 152

6 articulus _hogy_ micsoda vétkekben _esik_ az _ifjú_ az _kísértet_ pag 154

7 articulus _hogy_ mit _kelletik_ azutan _cselekedni_ midön az _kísértet_  _meggyőz_ pag 156

8 articulus pelda _hogy_ mi képpen _kelletik_ az _kísért_ ellen állani pag 157

10 Rész _az_ az akadallyokrol az kik _főképpen_ az _gazdag_  _ifjú_  _illet_ pag 159

11 Rész _az_ az akadallyokrol mellyek az nemeseket _illet_ pag 162


Negyedik szakasz

Azokrol az jó _erkölcs_ mellyek szukségesek az _ifjúság_ pag 165

Elsö Rész _hogy_ az _ifjú_ az _Krisztus_  _Jézus_  _kell_ például venniek pag 165

2 Rész az _isteni_  _félelem_ pag 167

3 Rész az _isteni_ szeretetröl pag 168

4 Rész az atyákhoz valo szeretetröl pag 171

5 Rész _hogy_ meg _ki_  _kell_ masokot is _becsülni_ az _ifjú_ pag 174

6 Rész az _oktatás_ szeretetiröl pag 175

7 Rész az _engedelmesség_ pag 175

8 Rész az _tisztaság_ pag 176

9 Rész az szemérmeteségröl pag 177

10 Rész az _beszéd_ valo szemérmetességröl pag 178

11 Rész az rosz nyelvröl és az _esküvés_ pag 180

Az _ember_ szollásról pag 182

Az veszekedésröl pag 183

Az _szóhordás_ pag 183

Az _hazugság_ pag 184

12 rész az mértékleteségröl pag 186

13 Rész az _harag_ pag 188

14 Rész az _felebarát_ valo _békesség_ az veszekedésröl és az _gyűlölködés_ pag 191

15 Rész az _megbántódás_ valo _bocsánat_ és az _bosszúállás_ pag 193

16 Rész az _felebaráti_ szeretetröl pag 196

17 Rész az _felebaráti_ szeretettel valo _intés_  _és_ micsoda _kötelesség_ mast meg gátolni rosz _cselekedet_  _ha_ lehet pag 199

18 Rész az _barátság_ pag 203

19 Rész az _játék_ és az mulattsagokrol pag 206

20 Rész az _fösvénység_ pag 207

21 Rész az alamisnárol pag 210

22 Rész az alázatoságrol pag 213


 _ötödik_ szakasz

Az _élet_ rendinek választásárol pag 217

Elsö Rész micsoda szükséges legyen az _élet_ rendinek _jól_ meg választása pag 217

2 Rész _hogy_ rend _szerint_ micsoda vetekben _esik_ az választásban pag 219

3 Rész _hogy_ micsoda modal _kell_ választani az _élet_ rendét és _hogy_ az _ifjúság_ valo jó _élet_  _az_ igen szükséges pag 221

4 Rész _hogy_  _jól_ meg választani lehesen pedig az _élet_ rendit szükséges arrol _gondolkodni_ még az _idő_ elöt pag 223

5 Rész _hogy_ micsoda modal _kell_ az _élet_ rendinek választásárol végezni pag 224

6 Rész _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ mikor _abban_ az _idő_ lész _hogy_ valamely rendet válasz pág 225

7 Rész _hogy_ micsodásnak _kell_ azoknak lenni _aki_  _tanács_  _kérd_  _ebben_ az _dolog_ pag 228

8 Rész _hogy_ az atyáknak _és_ az atyafiaknak _tanács_ bé kellé venni _ebben_ az _dolog_ pag 228

Hogy az attyák miképpen _cselekedik_ midön valamely _hivatal_ adgyak _gyermek_ pag 230

9 Rész az _élet_  _különb-különbféle_ rendeiröl _először_ az _egyházi_ rendröl pag 234

1 articulus az _egyházi_ rend _kötelesség_ és veszedelmes voltának nagyságárol pag 235

2 articulus az _egyházi_ rendre valo _hívattatás_ : pag 237

3 articulus _hogy_ micsoda _készület_  _kell_ lenni az _egyházi_ rendhez pag 238

4 articulus ennek az resznek _befejezés_ pag 240

10 Rész az szerzeteségnek rendiröl 242

1 articulus _hogy_ mi legyen az szerzetes rend annak micsoda _kötelesség_  _haszon_ és veszedelmi vannak pag 243

2 articulus _hogy_ mi képpen lehesen meg üsmérni az szerzeteségre valo _hivatal_ pag 244

3 articulus arra _idő_  _kell_ venni _hogy_ meg lehesen üsmérni _ha_ az szerzeteségre vagyé _hivatalos_ pag 246

11 Rész az _különb-különbféle_ világi _élet_ rendiröl pag 248

1 articulus az nagy renden valokrol és _az_  _ki_ másokot _kell_  _igazgatni_ pag 248

2 articulus az _ítélőbíró_  _és_ azoknak kik _törvényes_  _dolog_  _forog_ _hivatal_ pag 254

3 articulus az udvari _élet_ pag 257

4 articulus az _hadi_ rendröl pag 260

12 Rész az _házasság_ rendiröl pag 264

1 articulus _hogy_ mit _kell_ meg üsmérni az _házasság_ rendiben pag 264

2 articulus _hogy_ micsoda _készület_  _kell_ lenni az _házasság_ rendihez pag 266

3 articulus ennek az résznek _befejezés_ pag 270

13 Rész igen szükséges _oktatás_ kik az ollyan _ifjú_ valok az kik már az világban _kezd_ lépni pag 272

1 _oktatás_  _hogy_ az _ifjúság_ valo _kikelés_  _idő_ és az világban valo menetel leg veszedelmeseb és sokan is vesznek el pag 273

2 _oktatás_  _hogy_ egy _ifjú_  _ember_ az _ki_ az világban megyen _első_  _gond_ annak _kell_ lenni _hogy_ meg _tart_ és _követ_ az jó _erkölcs_ mellyeket _ifjúság_ vet magához pag 274

3 _oktatás_  _hogy_  _igyekezik_ az rosz _társaság_ el _kerülni_ pag 275

4 _oktatás_  _hogy_ még _idő_  _kell_ valamely munkára adni magát mivel az _henyélés_ igen veszedelmes _abban_ az _idő_ pag 276

5 _oktatás_ vigyázon arra _hogy_ ezt az _három_  _dolog_  _elkerül_ az _játék_ az _bor_ az _tisztátalan_  _élet_ pag 277

6 _oktatás_  _hogy_ mikor valamely rendet választnak nem _kell_  _aziránt_  _kételkedés_ lenni pag 277

7 _oktatás_  _hogy_ még _előre_ meg lássa az ö rendinek _kötelesség_ és veszedelmit pag 278

8 _oktatás_  _hogy_ még _idő_  _az_ szoktassa magát _hogy_ az jó _erkölcs_  _cselekedet_ ne szegyenellye pag 279

9 _oktatás_ arra vigyázon _hogy_  _igazán_ valo és nem _külső_ valo jó _erkölcsű_ legyen pag 280

10 _oktatás_  _hogy_ magát _meggyarapít_  _hovatovább_ jobban az _hit_ és az vallásban pag 282

11 _oktatás_  _hogy_  _erősít_ magát az _keresztényi_  _rendtartás_ az mellyek _ellenkezik_ az világal pag 284

14 Rész az _keresztényi_  _tartás_ valo _intés_ pag 284

1 _intés_  _hogy_ mi nem az mostani _hanem_ az más _élet_ valo _boldogság_  _teremtetik_ pag 284

2 _intés_  _hogy_ ez _élet_ nincsen nagyob _dolog_ az üdveségnél pag 285

3 _intés_  _hogy_ az üdveséghez munka és _fáradság_  _kívántatik_ pag 285

4 _intés_ Hogy _ebben_ az _élet_  _nagy_  _gond_ arra _kell_ lenni _hogy_ az _isten_  _tetszik_ és az ö _kegyelem_  _él_ pag 285

5 _intés_  _hogy_ az Isten _kegyelem_ nem lehetz _ha_  _teljesség_ fel nem _tesz_ magadban _hogy_  _soha_  _halálos_ vétekel meg nem bántod 286

6 _intés_  _hogy_ az _ember_ nagyob roszban nem _eshet_ik_ avéteknél pag 286

7 _intés_  _hogy_ aleg nagyob veszedelem a _halálos_ vétekben meg _halni_ pag 287

8 _intés_  _hogy_  _ebben_ a nyomoruságban sokan _esik_  _főképpen_ azok kik erröl _kevés_  _gondolkodik_ pag 287

9 _intés_  _hogy_  _gyakran_  _kell_  _gondolkodni_ a _halál_ az _ítélet_ és az _örökkévaló_  _boldogság_ pag 288

10 _intés_  _hogy_ az _isten_ magáért _kell_ szolgalni és szeretetböl pag 288

11 _intés_  _hogy_ a mi _cselekedet_ az Isten _törvény_ a _Krisztus_ példájához és _tanítás_  _kell_ szabnunkés nem avilághoz se mások példájokhoz se ne aszokáshoz pag 289

12 _intés_  _hogy_ a világ minden _ítélet_ és szokásiban meg tsallya magát pag 289

13 _intés_  _hogy_ a _földi_  _dolog_ meg _kell_ vetni és tsak az _isten_  _kell_  _kapcsolni_ magadot 290

Utolso Rész Az alhatatosan végig valo meg maradásrol a _jó_ 291

�	 	Tua sunt omnia et quae _de_ manu tua accepimus dedimus tibi

�	 	1 paral 29

�	 	Eccli 51 cum _ad_ huc junior _esik_ priusquam oberatem quaesivi sapientiam in oratione mea laetatum _est_ cor meum in ea a juventute investigabam eam inclinavi modice autem meam et excepi illam multum inveni in me ipso sapientiam et multum profeci in ea danti mihi sapientiam dabo gloriam

�	 	metam 3

�	 	vos admirabile opus excelsi

�	 	Eccli 43

�	 	nimirum _ad_ imaginem dei facta anima rationalis caeteris omnibus occupari potest repleri omnino non potest capacem dei quidquid deo minus _est_ non implebit

�	 	s _Bernard_ in declamationibus

�	 	oculus non vidit nec auris audivit nec in cor hominis ascendit que preparavit deus qui diligunt illum 1 cor 2

�	 s chrysol serm 17 _ő_ homo quid tibi commune cum terris qui confiteris tibi genus esse _de_ coelis _ergo_ coelestem vitam monstra in habitatione terrena quia siquid in _te_ gesserit terrena cogitatio coelo maculam coelesti generi injuriam intuisti

�	 qui dilexit nos et lavit nos a peccatis nostris in sangvine suo apocal 5

�	 Eramus natura filii irae sicut et caeteri deus autem qui dives _est_ in misericordia propternimiam charitatem suam qua dilexit nos convivi ficavit nos in christo eph 2 omnes filii dei estis per fidem in christo jesu galat 3

�	 non ex operibus justitia quae fecimus nos sed secundum misericordiam suam salvos fecit nos per lavacrum regenerationis spiritus sancti quem effudit in nos abundé per jesum christum salvatorem nostrum

�	 1 tim 3 15

�	 non fecit taliter omni nationi et judicia sua non manifestavit eis ps 147

�	 in qua profesione non homini sed Deo et angelis ejus conscribentibus dixistis renuntio renuntiare non solum vocibus sed etiam moribus non tantum sono lingvae sed et actu vitae s aug 1 4 _de_ symbolo _ad_ Cathecumenos cap 1

�	 accipe vestem candidam quam immaculatam perferas ante thronum dei

�	 victor uticensis persecutionum vandali carum lib 3

�	 _gubernátor_ in tempestate dignoscitur in acie miles probatur delicata jactatio _est_ cum periculum non _est_ conflictatio in adversis probatio _est_ virtutis s _Cyprianus_ lib _de_ mortalitate

�	 qui in hac aetate se domant et deo se sociant offerunt deo hostiam viventem deo placentem immaculatam Hugo à s victor

�	 _jobb_ 29 quis mihi tribuat ut sim juxta menses pristinos secundum diesquibus dominus custodiebat me sicut fui in diebus adoloscentiae meae quando erat omnipotens mecum

�	 vidisti deus meus quo motu animi et qua fide baptismum christi tui dei et dõni mei flagitavi a pietate matris meae et matris omnium Ecclesiae tuae lib 1 conf cap 10 neque desiderabam in illo tanto periculo baptismum tuum et melior eram quando illum _de_ materna pietate flagitavi sicut jam recordatus atque confessus sum lib 5 c 9

�	 matth 19 Mark 10 luk 16

�	 amat _Krisztus_ infantiam quam et animo suscepit et corpore	�amat _Krisztus_ infantiam humilitatis magistram innocentiae regulam mansvetudinis formam s Aug ser _de_ Epiphan

�	 matth 18 5

�	 matth 18 6

�	 totus mundus in maligno positue _est_ 

�	 1 cor 3

�	 malach 1

�	 malach 1 14

�	 genes 38

�	 Genes 38

�	 Genes 38

�	 1 reg c 3 et 4

�	 1 reg _c_ 3 et 4

�	 2 Reg 13 14 15 16 17 18

�	 Eccles 12 1

�	 prov 22 6

�	 jerem siral 3 27

�	 Eccles 618

�	 Eccles 25 5

�	 prov 22

�	 S Aug libr 2 Conf cap 2 Exhalabantur nebula _de_ limosa concupiscentia carnis et scatebra pubertatis et obnubilabant atque obfuscabant cor meum ut non discerneretur serenitas dilectionis a Caligine libidinis Utrumque in confuso aestuabat et rapiebat imbecillam aetatem per abrupta cupiditatum atque mergebat gurgite flagitiorum

�	 Eccles 6 18

�	 S Bern l _de_ ordin vitae Multi senes diu viventes et nihil proficientes quia nullas sibi in opportuno tempore divitias con gregarunt

�	 S Hier Epist _ad_ nep

�	 Inter omnia christianorum certamina duriora sunt praelia castitatis ubi quotidiana pugna et rara victoria S Aug Serm 250 _de_ tempore quem tormenta non vicerant superabat voluptas S Hier in vita pauli Adolescentia multa corporis bella sustinet et inter incentiva vitiorum et carnis titialationes quasi ignis in lignis viridibus suffocatur S Hier Epist _ad_ nepot

�	 militia _est_ vita hominis super terram

�	 habenti dabitur et abundabit Matth 25

�	 Eccli 6 28

�	 prov 2 7

�	 Sap 15 Genes 41

�	 Genes 45

�	 Tob 1

�	 Tob 1

�	 Tob 2 12

�	 Eccles 15

�	 Ex voluntate perversa facta _est_ libido et dum servitur libidini facta _est_ consvetudo et dum consvetudini non resistitur facta _est_ necessitas S Aug lib 8 conf c 3 Actio Consvetudinem parit Consvetudo necessitatem necessitas mortem S _Isidor_ 

�	 Amos 8 13

�	 ibid 11 v

�	 S Aug lib 1 conf c 12 Et tamen _ego_ deus meus libenter haec didici et delectabar miser et ob hoc bonae spei puer appelabar cap 16

�	 cap 19 lib 2 cap 1 ubi eram et quam longe exulabam a deliciis domus tuae anno illo sexto decimo aetatis carnis meae cum accepit in me sceptrum et totas manus dedi ei vesaniae libidinis licentiosae per dedecus liumanum illicitae autem per léges tuas lib 2 cap 2 	�praeceps ibam in tanta caecitate ut inter coaetaneos meos puderet me minoris dedecoris quando audiebam eos jactantes flagitia sua et tanto gloriantes magis quanto magis turpes essent cap 3

�	 ubi sexto illo decimo anno interposito otio ex necessitate domestica feriatus ab omni schola cum parentibus esse coepi excesserunt _caput_ meum vepres libidinum et nulla erat eradicans manus lib 2 _c_ 3

�	 cum interea non satageret idem pater qualis crescerem tibi aut quam castus _esik_ dummodo _esik_ disertus ibid

�	 volebat enim illa et secreto memini ut monuerit cum solicitudine ingenti ne fornicarer qui mihi monitus mulieres videbantur omnibus obtemperare erubescerem ibid

�	 quid dignum vituperio nisi vitium _ego_ ne vituperarer vitiosior fiebam et ubi non suberat quo admisso aequarer perditis fingebam me fecisse quod non feceram ne viderer abjectior quo eram innocentior et ne vilior haberer quo eram Castior ibid

�	 Revelabantur etiam mihi _ad_ ludendum habenae: ultra temperamentum severitatis in dissolutionem affectionem variarum et in omnibus erat Caligo intercludens mihi Deus meus serenitatem veritatis tuae et prodibat tanquam _és_ adipe iniquitas mea ibid c 5

�	 ib 3 cap 4 Ille vero liber mutavit affectum meum et _ad_ teip sum domine mutavit preces meas et vota ac desideria mea fecit alia viluit mihi repente omnis vana spes eimmortalitatem sapientiae concupiscebam aestu cordis incredibili et surgere jam coeperam ut _ad_  _te_ redirem quomodo ardebam _te_ volare a terrenis _ad_  _te_ 

�	 lib 6 c 11 cum haec dicebarn et alternabant _hív_ venti et impellabant huc atque illuc cor meum transibant temporu et tardabam converti _ad_ dominum Deum et diferebam _de_ die in diem vivere in _te_ et non differebam quotidie in me ipso mori	�Et non erat jam ulla excusatio quia videri mihi solebam propterea me nondum contempto saeculo servire tibi qui incerta mihi esset perceptio veritatis jam enim et ipsa certa erat: _ego_ autem adhuc terram obligatus militare tibi recusabam et impedimentibus omnibus sic timebam expedi quemadmodum impedimenta timendum _est_ lib 8 _c_ 5	�Et _ego_  _ad_ me quae non in me dixi quibus sententiarum verberibus non flagelavit animam meam ut sequeretur me Conantem post _te_ ire et renitebatur recusabat et non se excusabat Consumpta erant et couvicta argumenta omnia remanserat mota trepidatio: et quasi mortem reformidabat restringi a fluxu Consvetudinis quo tabescebat mortem cap 7

�	 Mihi displicebat quod egebam in saeculo et oneri mihi valde erat non jam inflammantibus cupiditatibus ut solebant spes honoris et pecuniae _ad_ tolerandam illam servitutem tam gravem sed abhuc tenaciter colligabar ex foemina lib 5 c 1

�	 putabam me miserum fore si foeminae privarer amplexibus lib 5 c 11

�	 rom 13

�	 Adhuc vivunt in memoria mea talium rerum imagines quas ibi consvetudo mea fixit lib 10 c 30

�	 4 Reg 8

�	 4 Reg 6

�	 4 Reg 28

�	 4 Reg 23

�	 jerem 22

�	 4 Reg 24

�	 4 Reg 24 et 25

�	 S Hieron quaestionibus hebraicis in paralip qui postquam Coangustatus _est_ oravit _ad_ dominum deum suum	�cum quaesieris ibi dominum deum tuum invenies eum si tamen toto corde quaesieris et tota tribulatione animae tuae Deut 4

�	 Sap 4 justus si morte praeoccupatus fuerit in refrigerio erit	�placens deo factus _est_ dilectus et vivens inter peccatores translatus _est_ raptus _est_ ne malitia mutaret intellectum ejus aut ne fictio deciperet animam illius

�	 condemnat autem justus mortuus vivos impios et inventus celerius consumata longam vitam justi Sap 4 16	�Sícut vita mala quanto magis fuerit temporaliter prolongata quanto magis delinquentibus multiplicat poenam sic vita bona quamvis hic brevi tempore terminata sempiternam Conquirit _benne_ viventibus gloriam vita igitur mala immaturos acerbosque senes demergit in tartarum vita vero bona defunctos juvenes maturos perducit _ad_ regnum S Fulgent Epist 2 Cap 3

�	 _jobb_ 15 v 32

�	 prov 10 v 25

�	 Eccles 7 18

�	 Eccles 8 13

�	 Eccles 22 10

�	 Exhalabautur nebula _de_ limosa concupiscentia carnis et scatebra pubertatis et obnubilabant atque obfuscabant cor meum ut non discerneretur serenitas dilectionis a Caligine libidinis Utrumque in confuso aestuabat et rapiebat imbecillam aetatem per abrupta cupiditatum atque mergebat gurgite flagitiorum

�	 S Aug libr 2 Conf cap 2

�	 tobsurdueram sridore catenae mortalitatis meae poena superbiae animae meae et ibam longius a _te_ et sinebas et jactabar et effundebar per fornicationes meas et tacebas

�	 Si custodierint filii tui _testamentum_ meum ps 131

�	 Ita tamen si custodierint filii tui vias meas 2 para 6

�	 1 Reg 13

�	 1 Reg 15

�	 lam jerem 1

�	 Scribo vobis adoloscentes quoniam vicistis malignum Scribo vobis juvenes quoniam fortes estis et verbum Dei manet in vobis et vicistis malignum

�	 Ipsi fuerunt rebelles lumini qui dixerunt deo recede a nobis scientiam viarum tuarum nolumus Job 2

�	 soliloq c 33 vae vae tenebris meis in quibus jacui vae vae coecitatis illi in qua videre non poteram lumen coeli vae vae preteritae ignorantiae meae quando non cognoscebam _te_ domine gratias tibi ago illuminator et redemptor meus quoniam illuminasti me et cognovi _te_ sero _te_ cognovi veritas antiqua sero _te_ cognovi veritas aeterna

�	 Serm 16 cant Ipse patrem se exhibuit mihi sed non _ego_ vicissim illi filium quanam fronte attollo jam vultum patris tam boni tam malus filius pudet indigna gessisse genere meo pudet tanto patri vixisse degenerem exitus aquarum deducite oculi mei operiat confusio faciem meam

�	 quae secundum Deum tristitia _est_ poenitentiam in salutem stabilem operatur 2 Cor 7

�	 Job 28 tunc vidit illam et enarravit et dixit homini ecce timor domini ipsa _est_ sapientia et recedere a malo intelligentia psal 36 Eccles 12

�	 Eccles 12 13

�	 Ecclis 11

�	 Sap 6 13

�	 Sap 7 7

�	 Sap 8 2

�	 _Jákob_ 1 5 si quis indiget sapientia postulet a Deo qui dat omnibus affluenter

�	 Sap 8

�	 Eccle 51 18

�	 Sap 91

�	 Sap 6 18

�	 Eccli 6 33

�	 Eccli 6 36

�	 matth 15

�	 Eccli 4

�	 prov 35

�	 prov 28

�	 prov 12

�	 tob 4

�	 Eccli 37 15

�	 S Hier ep _ad_ rustic mihi placet ut habeas sanctorum contubernium nec ipse _te_ doceas et _absque_ ductoreingrediaris viam quam nunquam ingressus _és_ statimque tibi in partem alteram declinandum sit et errori pateas plusquam aut minus ambules quam necesse sit ne aut currens lasseris aut moram faciens obdormias

�	 4 Reg 12 2 paral 24

�	 4 Reg 2

�	 peccatum proditum cito curatur crimen vero tacendo ampliatur vitium si patet fit ex magno pusillum si latet fit ex minimo magnum S Bern Serm _de_ interiori dono

�	 Eccle 18

�	 Nisi manducaveritis carnem filii hominis et biberitis ejus sangvinem non habebitis vitam in vobis joan 6

�	 frumentum electorum et vinum germinans virgines

�	 Zach 9

�	 Et unde hoc mihi ut veniat mater domini _ad_ me luk 1

�	 diligam _te_ domine fortitudo mea dominus firmamentum meum et refugium meum et liberator meus ps 31

�	 Sap 16

�	 Cor suum tradet _ad_ vigilandum diluculo _ad_ dominum qui fecit illud et in conspectu altissimi _de_ precabitur Eccli 36

�	 prov 8 17

�	 Eccli 18 20

�	 Eccli 31 26

�	 prov 17

�	 E Coelo descendit juvenal sat XI

�	 S Ambr 1 1 offi 4

�	 Tunc maxime insidiatur adversarius quando videt in nobis passiones aliquas generari tunc fomites movet laqueos parat

�	 Eccli 37 30

�	 Eccli 6 4

�	 ibid 18 30

�	 S _Bernard_ 1 2 _de_ consideratione c 3

�	 Deus meus illumina tenebras meas

�	 norerim me noverim _te_ noreris _te_ út deum timeas noveris ipsum ut aeque ipsum diligas

�	 Eccli 6 37

�	 S Ambr 1 1 offic 20 christum alloquimur cum oramus illum audimus cum divina legimus oracula

�	 S Cypr ep _ad_ dominum sit tibi vel oratio assidua vel lectio nunc cum Deo loquere nunc deus tecum

�	 Fortuita et varia lectio quasi casu reperta non aedificat sed reddit animum instabilem et leviter admissa levius recedit a memoria S Bernd _de_ vita solitaria _ad_ fratres _de_ monte Dei

�	 Eccli 9 21

�	 prov 13 20

�	 Eccli 6 35

�	 S Ambr 1 offic 20 plurimum itaque prodest uniquique bonis jungi adolescentibus quoque utile ut claros et sapientes viros sequantur quoniam qui congreditur sapientibus sapiens erit &c et _ad_ instructionem itaque bonis jungi plurimum proficit et _ad_ probitatis testimonium ostendunt enim adolescentes eorum se imitatores esse quibus adhaeserint et ea Convalescet opinio quod _ad_ his vivendi acceperint similitudinem Cum quibus conversandi hauserint Cupiditatem

�	 S Hiern epist _ad_ nepotianum Tales habeto socios quorum contubernio non infameris non ornentur veste sed moribus nec calamistro rispent comas sed moribus pudicitiam polliceantur

�	 S Bernd serm 4 _de_ assump sileat misericordiam tuam virgo beata si quis _est_ qui invocatam _te_ in necessitatibus suis sibi meminerit defuisse

�	 Non aspernatur affectum praeducem ingens desiderium inundationem lachrymarum assiduitatem precum quorum libet etiam peccatorum si tamen laverint a malitia cor S Bern serm 1 super salve Regina

�	 Agnoscit certe et diligit diligentes se et prope _est_ in veritate invocantibus se praesertim his quos videt sibi conformes factos ibidem

�	 S Bern homil 2 super missus _est_ 	�si insurgant venti tentationum si ineurras scopulos tribulationum respice stellam voca mariam in periculis in angustiis in rebus dubiis mariam cogita mariam invoca non recedat ab ore non recedat a corde et ut impetres orationis ejus sufragium non deseras conversationis exemplum

�	 Anselm in alloq Coelest n 27 sicut omnis a _te_ aversus et despectus necesse _est_ ut intereat ita omnis _ad_  _te_ conversus et a terespectus imbossibile _est_ ut pereat

�	 Revelationum c 53

�	 S Bern Serm 12 in psa qui habitat Mittis ei unigenitum tuum immittis spiritum tuum promittis etiam vultum tuum et ne quid in Coelestibus vacet ab opere sollicitudinis nostrae beatos illos spiritus propter nos mittis in ministerium custodiae deputas jubes nostros fieri paedagogos

�	 Angelis suis mandavit _de_  _te_ quantam debet hoc verbum inferre reverentiam afferre devotionem conferre fiduciam reverentiam pro praesentia devotionem pro benevolentia fiduciam pro custodia ibid

�	 in quovis diversorio in quovis angulo Angelo tuo reverentiam habc tune audeas illo praesente quod vidente me non auderes ibid 2

�	 quid substantis Custodibus timeamus nec superari nec seduci minus autem seducere possunt qui custodiunt nos iu omnibus viis nostris fideles sunt prudentes sunt potentes sunt quid trepidamus tantum sequamur eos _ad_ haeraemus eis ibid

�	 quoties gravissima cernitur urgere tentatio et tribulatio vehemens imminere imvoca Custodem tuum doctorem tuum adjutorem tuum in opportunitatibus in tribulatione ibid

�	 quid Castitate decorius quae angelum _de_ homine facit differunt quidem inter se homo pudicus et angelus sed felicitate non virtute sed etsi iliius Castitas felicior hujus tamen fortior esse cognoscitur S _Bernard_ epist 42 S Ambr homil 5 _de_ virginitate

�	 Debent enim aliquid in nobis _de_ suis recognoscere virtutibus ut pro nobis dignentur domino supplicare S Aug serm 29 sanct

�	 Genes 2

�	 Dies resurrectionis Dominicae tantis divinarum dispositionum miraculis _est_ consecrata ut quidquid _est_ a domino insignius constitutum in hujus diei dignitate sit gestum s: leo epist 15	�nihil _ad_ perfectum adduxit lex hebr 7

�	 _Origenes_ homil 23 in numeros si definas ab omnibus saecularibus operibus et nihil mundanum geras sed spiritualibus operibus vaces _ad_ Ecclesiam convenias lectionibus divinis et tractatibus aurem praebeas et _de_ Coelestibus Cogites _de_ futura spe sollicitudinem geras venturum judicium praeoculis habeas non respicias _ad_ praesentia et visibilia sed _ad_ in visibilia et futura: haec _est_ observatio sabbati christiani

�	 Est Deo magna festivitas humana salus ibid

�	 S Aug in ps 22 observa diem sabbati non carnaliter non juicdis deliciis qui otio abutuntur _ad_ nequitiam melius utique tota die foderent quam tota die saltarent

�	 Isa 1 13

�	 certum _est_ quia qui peccat et agit diem peccati non potest agere diem festum supra _ő_ num 15

�	 joan 8

�	 S leo serm 3 _de_ quadrag quid prodest honestatis formam praeferens cultus exterior si interiora hominis aliquorum sordeant contaminatione vitiorum

	qui nec castitatem custodit in corpore nec puritatem tenet in mente quoties sanctae solemnitates adveniunt in corpore videtur habere gaudium in corde non Celebrat nisi luctum quale enim gaudium Conscientia illa habere potest in cujus anima multis vitiis occupata magis diabolus probatur habere quam _Krisztus_ S August Serm 275

�	 Cum reminiscor lacrymarum quos fudi _ad_ cantus ecclesiae tuae in primordiis recuperatae fidei meae et nunc cum moveor non cantu sed rebus quae cantantur instituti hujus utilitatem rursus agnosco lib 12 conf 33

�	 acta 20 7

�	 1 Cor 16 2

�	 mark 16

�	 matth 28

�	 Apoc 1

�	 Ego _Joanes_ fui in spiritu in Dominica die omnes fideles qui conveniunt in solemnibus sacris _ad_ ecclesiam scripturas apostolorum et _evangélium_ audiant qui autem non perseveraverint in oratione usque dum missa per agitur nec sanctam Communionem percipiunt velut inquietudinem Ecclesiae moventes Convenit Communione privari _kánon_ 10 Apost

�	 Et solis qui dicitur dies omnium qui vel in oppidis vel ruri degunt in eundem locum conventus fit et Commentaria Apostolorum aut scripta prophetarum quo _ad_ tempus fert leguntur deinde lectore quiescente praesidens oratione populum instruit et _ad_ imitationem tam pulchrarum rerum ex hortatur postea surgimus simul oinnes et preces fundimus et precibus peractis panis offertur et vinum et aqua et praepositus quantum potest preces et graciarura actiones fundit et populus fausté acclamat Amen et distributio atque Communicatio fit oblatorum unicuique absentibus autem per diaconos mittitur Caeterum qui copiosiores sunt et volunt pro arbitrio suo quod visum _est_ Contribuunt et quod ita Colligitur apud praepositum deponitur atque ille opitulatur pupillis et viduis et his qui propter morbum aut alium Casum egent quique in vinculis sunt et peregrinis et ut verbo dicam indigentium his omnium curator _est_ S Just Apol 2

�	 Tert in Apol c 39 Coimus in coetum et Congregationem ut _ad_ deum quasi manu facta precationibus ambiamus orantes: haec vis deo grata _est_ coimus _ad_ litterarum divinarum commemorationem siquid praesentium temporum qualitas aut praemonere cogit aut recognoscere certe fidem sanctis vocibus pascimus spem erigimus fiduciam figimus disciplinam praeceptorum nihilominus in culcationibus densamus ibidem etiam ex hortationes Castigationes censura divina nam et judicatur magno cum pondere ut apud certos _de_ Dei Conspectu summum que futuri judicii praejudicium _est_ si quis ita deliquit ut a Communione orationis et Conventus et omnis Sancti Commercii relegetur

�	 concil trid ses 22 moneant etiam eundem populum ut frequenter _ad_ suas parochias saltem diebus dominicis et majoribus festis accedant

�	 Sess 24 Cap 4

�	 Moneat Episcopus populum diligenter teneri unum quemque parochiae suae interesse ubi commodé id fieri potest

�	 S Aug serm 271 observemus diem dominicam et sanctificemus illam videamus ne otium nostrum vanum sit sed a vespera diei sabbati usque _ad_ vesperam diei dominici sequestrati a rurali opere atque ab omni negotio soli divino cultui vacemus nullus se a sacra missarum celebratione separet neque otiosus quis domi remaneat caeteris _ad_ Ecclesiam pergentibus neque in venatione se occupet et diabolico manoipetur officio circum vagando Campos et sylvas clamorem et cachinium ore exaltans non gemitum nec orationis verba ex intimo pectore _ad_ Deum proferens

�	 S Bern epist 42 _ő_ libertas servitute servilior quae me pessimae addicat superbiae servituti plus timeo dentes lupi quam virgam pastoris advertens nimirum cruenta bestiae quae circuit quaerens quem devoret elongatam custodiam heu statim insilit in praesumptorem

�	 S Aug Serm 251 sup Ideo a sanctis patribus nostris constitutum _est_ christianis et mandatum ut in solemnitatibus sanctorum et maxime in dominicis diebus otium haberent et terreno negotio vacarent ut paratiores et promptiores essent _ad_ divinum culo tum cum non haberent quod eos inde retardaret incommodum relinquerent que ee tempore terrenam sollicitudinem quo facilius possent dei intendere voluntatem indi ipse dominus per profetam dixit vacate et videte quoniam _ego_ sum Deus athiquo diversis curis ac negotiis implicati hanc sententiam Dei spernunt timeo quod in futuro judicio illis januam domini pulsantibus dominus respondeat amen dico vobis nescivos: discedite a me omnes qui operamini iniquitatem et qui modo Deum quaerere negligunt ab ipso tunc respuantur

�	 hebr 13 17

�	 obedite praepositis vestris et subjacete eis: ipsi enim pervigilant quasi rationem pro animabus vestris reddituri ut Cum gaudio hoc faciant et non gementes hoc enim non expedit vobis

�	 Isaiae 5 propterea captivus ductus _est_ populus meus quia non babuit scientiam prov 19 ubi non _est_ scientia animae non _est_ bonum

�	 lib 3 Conf cap 1 quis enim hominum non extollebat laudibus tunc patrem meum quod ultra vires rei familiaris suae impederet filio quidquid etiam longé peregrinanti studiorum causa opus esset cum interea non satageret idem pater qualis crescerem tibi autquam coactus _esik_ disertus aut potius desertus a cultura tua Deus qui _és_ unus verus et bonus dominus agri cordis mei

�	 _Dániel_ 13 Joachim accepit uxorem nomine susannam filiam helciae pulchram nimis et timentem Deum parentes enim ejus cum essent justi erudierunt filiam suam secundum legem Moysi

�	 prov 15 Cor sapiens quaerit doctrinam et cor stultorum pascitur imperitia

�	 1 Reg 3 13

�	 Saepe magister peccat saepe discipulus et non nunquam patris vitium _est_ non nunquam filii út male erudiatur S Hier in cap 6 Micheae

�	 prov 27 21

�	 prov 12 15 prov 28 26 prov 19 20

�	 prov 12 1

�	 prov 15 32

�	 prov 29 1

�	 prov 5

�	 Eccle 32 24

�	 grande peccatum _est_ odisse corripientem maxime si _te_ non odio sed amore Corripiat S Hier in cap 5 Amos

�	 S Hier _ad_ demetriadem _de_ virginitate bonum _est_ obedire majoribus parere praeceptis et post regulas scripturarum vitae suae tramitem ab aliis discere

�	 Eccle 5 11

�	 ps 16 5:

�	 Eccles 27 12

�	 omne malum aut pudore aut timore natura suffundit Tertull in apologetico

�	 conf lib 2 Cap 3

�	 Eccles 1 v 32 prov 13 v 19 prov 14 v 2

�	 luk 9 26

�	 jerem 23 40

�	 rom 14 15 noli cibo tuo illum perdere pro quo _Krisztus_ mortuus _est_ 

�	 Genes 4 vox sangvinis fratris tui clamat _ad_ me _de_ terra

�	 Ezech 3 sangvinem ejus _de_ manu tua requiram

�	 Matth 18 vae homini illi per quem scandalum venit

�	 Isa 52 Recedite recedite exite inde pollutum nolite tangere

�	 jerem 51 Fugite _de_ medio babilonis et salvet unus quisque animam suam

�	 prov 1 10

�	 prov 4 14

�	 1 cor 15 33

�	 2 tim 2 16

�	 S Jacob 3: 6

�	 ps 5

�	 ps 139

�	 Eccles 13 1

�	 prov 22 24

�	 prov 13

�	 Euseb Emis homil 1 _de_ iuitio quadragesimae k s Aug libr 2 conf 9 _ő_ nimis inimica amicitia et seductio mentis nulla lucri mei causa ulciscendi libidine sed cum dicitur eamus faciamus et pudet non esse impudentem

�	 lib 2 conf cap 5 Praeceps ibam tanta caecitate ut inter coetaneos meos puderet me minoris decoris cum audiebam eos jactantes flagitia sua et tanto gloriantes magis quanto magis turpes essent Et libebat facere non solum libidine facti verum etiam laudis quid dignum _est_ vituperatione nisi vitium Ego ne vituperarer vitiosior fiebam Et ubi non supetat quo admisso aequarer perditis fingebam me fecisse quod non feceram ne viderer abjectior quo eram innocentior et vilior haberer quo eram castior Ecce Cum quibus Comitibus iter ágébam platearum Babiloniae et volutabar in coeno ejus tanquam in Cynamomis et ungventis praetiosis

�	 prov 2

�	 Eccles 16 7 In sinagoga peccantium exardebit ignis et in gente incredibili exardescet _ír_ Eccles 21 11

�	 num 16 26

�	 sapientior sibi piger videtur septem viris loquentibus sentias prov 26 16

�	 prov 13 4

�	 pigrum dejicitu timor prov 18 8

�	 omnium tentationum et cogitationum malorum et inutilium sentina mater nugarum noverca virtutum mors animae vivi hominis sepultura sentina omnium malorum	�SBern _ad_ frat _de_ monte Dei serm

�	 prov 6 9

�	 In sudore vultus tui vesceris pane donec revertaris in terram _de_ qua sumptus _és_ Gen 3

�	 Homo _ad_ laborem natus si laborem refugit non facit id _ad_ quod natus _est_ 	�quid respondebit ei qui misit illum qui instituit ut laboret S _Bernard_ in declamationibus

�	 facito aliquid operis ut _te_ semper diabolus inveniat occupatum Hieronym Epist _ad_ rusticum

�	 Jérem 9 1

�	 sensus et cogitatio humani cordis in malum prona sunt ab adolescentia sua Genes 8 21

�	 Adversum juvenes et puellas aetatis ardore hostis noster abutitur et inflammat rotam nativitatis nostrae Haec sunt ignita diaboli jacula quae simul et vulnerant et inflammant et a Rege babilonio tribus pueris praeparantur S Hier Epist _ad_ demetriadem

�	 Impudicitia semper _est_  _de_ testanda obscoenum ludibrium reddens ministris suis nec corporibus parcens nec animis: debellatis propriis moribus totum hominem suum sub triumpho libidinis mittit blanda prius ut plus noceat dum placet exhauriens rem cum pudore cupiditatum infesta rabies incendium Conscientiae bonae mater impenitentiae ruina melioris aetatis Auctor libri _De_bono_pudicitiae_ 

�	 1 Cor 2 14

�	 rom 8 5

�	 Dan 13 9

�	 Eccles 21 18

�	 Gens 19 surgite egredimini _de_ loco isto quia delebit _dominus_ civitatem hanc et visus _est_ eis quasi ludens loqui

�	 lib 2 cap 2 conf obsurdueram stridore catenae mortalitatis meae poena superbiae animae meae et ibam longius a _te_ 

�	 Mater impenitentiae

�	 2 petr 2 9

�	 _Her_ és _Onan_ 

�	 Genes 7

�	 omnis caro corruperat viam suam Genes 6

�	 Genes 19

�	 Genes 18

�	 Genes 19

�	 Sap 10

�	 Inducias vel usque mané inducias vel usque mané

�	 Auctor lib _de_ jejun apud Cypria Diaboli primis titillationibus obviandum nec foveri debet coluber donec in draconem formetur

�	 S Hier in capite 9 Ecclesiast Diabolus serpens _est_ labricus cujus capiti hoc _est_ prima suggestioni si non resistitur totus in interna cordis dum non sentitur illabitur

�	 quid _est_ libido nisi ignis quid virtutes nisi flores quid item turpes cogitationes nisi paleae quis autem nesciat quia si in paleis ignis negligenter extingvitur ex parva scintilla omnes paleae accenduntur qui _ergo_ virtutum flores in mente non vult exurgere ita debet libidinis ignem extingvere ut per tenuem scintillam nunquam possit ardere S Greg expos in _c_ 15 1 Reg lib 6

�	 In initio Cogitationis iniquae repelle et fugiet a _te_ Cogitatio prava delectationem parit delectatio consensum consensus actionem actio consvetudinem consvetudo necessitatem necessitas mortem sicut vipera a filiis suis in utero positis lacerata perimitur ita nos Cogitationes nostrae intra nos nutritae occidunt S Bern lib _de_ interiore dono Cap

�	 Eccl 3

�	 luxuria cito decepit homines otio deditos gravius urit quae otio sum invenit lib _de_ modo _benne_ vivendi _c_ 51

�	 S Hier epist _ad_ furiam _de_ virginitate servanda non ethnei ignis non vulcania tellus non _Vesuvius_ aut _Olympus_ tantis ardoribus aestuant út juveniles medullae vino et dapibus inflammatae

�	 Epist _ad_ Eustochium _de_ custodiae virginitatis Siquid in me potest esse consilii si experto creditur hoc primum moneo hoc ob testor ut sponsa christi vinum fugiat pro veneno Haec adversus adolescentiam prima sunt daemonum: vinum et adoleseentia duplex incendium voluptatis quid oleum flammae adjicimus quid ardenti corpusculo formenta ignium ministramus 

�	 Eccles 42 12

�	 S Hier in vita hilarionis

�	 Eccli 9 5 8 9

�	 Impudici tactus osculi quid aliud _est_ quam morsus diaboli et arrha peccati Euseb Emis homil _de_ quadrag

�	 28 1 8 conf 7 At _ergo_ adolescens miser valde miser in exordio ipsius adolescentiae etiam petieram ate castitatem et dixeram: da mihi castitatem et continentiam sed noli modo timebam enim ne me cito exaudires et cito sanares a morbo concupiscentiae quem malebam expleri quam extingvi

�	 lib 2 conf c 3 Excusserunt _caput_ meum vepres libidinum et nulla erat eradicans manus

�	 Epist _ad_ rusticum Hic solus si fuisset quo adjutore superasset

�	 S Hier Epist _ad_ rusticum Dum _esik_ juvenis et solitudinis me deserta vallarent incentiva vitiorum ardorem que naturae ferre non poteram quae cum crebris jejuniis frangerem mens tamen cogitationibus aestuabat _ad_ quam edomandam fratri qui ex hebraeis crediderat me in disciplinam dedi ut post quintiliani acumina ciceronis fluvios gravitatem que frontonis et levitatem plinii _alfabétum_ discerem et stridentia anhelantia que verba meditarer quid ibi laboris in sumpterim quid sustinuerim difficultatis quoties desperaverim quoties cessarim et contentione discendi rursus inceperim testis _est_ conscientia tam meaqui passus sum quam eorum qui mecum vitam duxerunt Et gratias ago Deo quod _de_ amaro semine litterarum dulcis fructus capio

�	 Eccli 2

�	 Militia _est_ vita hominis super terram Job 7

�	 S leo per vigil ille tentator eos acrioribus pulsat insidiis quos maximé videat abstinere a peccatis S Greg lib 4 moral c 12 Diabolus quanto magis nos sibi rebellare conspicit magis expugnare contendit Eos enim negligit pulsare quos quieto jure possidet

�	 obstupescite coeli super hoc et portae ejus desolamini vehementer Dño enim mala fecit populus meus Me dereliquorunt fontem aquae vivae et fecerunt sibi cisternas dissipatas quae continere non valent aquas jerem 18

�	 jerem 10 non _est_ similis tibi Domine magnus _és_ tu et magnum nomen tuum in fortitu dine quis non timebit _te_ ô rex gentium Job 9 sapiens corde _est_ et fortis robore quis restitit ei et pacem habuit ibid	�Deus cujus irae nemo resistere potest et sub quo curvantur qui portant orbem Job 26 Columnae Coeli Contremiscunt et pavent _ad_ nutum ejus Jerem 2 A saeculo confregisti jugum meum rupisti vincula mea et dixisti non serviam S Aug peccatum _est_ ex honorare Deum quod non debet facere homo etiam si necesse esset perire quidquid Deus non _est_ 

�	 S Aug Serm 46 _de_ verbis domini quem timeas major _est_ omnibus: ipse timendus _est_ in publico ipse in secreto procedis videris intras videris lucerna ardet videt _te_ lucerna extincta _est_ videt _te_ in cubile intras videt _te_ in corde versaris videt _te_ ipsum time cui cura _est_ ut _te_ videat et vel timendo castus esto aut si peccare vis quaere ubi _te_ non videat et fac quod vis psalm 138 quo ibo a spiritutuo et quo a facie tua fugiam jerem 29 23 Ego judex et testis dicit dominus S Bern _de_ Conversione _ad_ clericos cap 1 videt _te_ Angelus malus videt _te_ Angelus bonus videt bonis et malis major Angelis Deus & sub cujus oculis velle delinquere tam in sanum _est_ quam horrendum incidere in manus Dei viventis

�	 S Aug manualis Cap 22 Cum me pulsat aliqua turpis cogitatio recurro _ad_ vulnera christi cum me promit caro mea recordatione vulnerum _d_ |on~| _i_ mei resurgo in omnibus adversitatibus non inveni tam _efficax_ remedium quam vulnera curisti ibid cap 23 nullum tam potens _est_ et tam _efficax_ contra ardorem libidinis medicamentum quam mors redemptoris mei

�	 S Hier Epist _ad_ Eustochium 21 nolo sinas cogitationes crescere nihil in _te_ babylonium nihil confusionis adolescat dum parvus _est_ hostis interfice nequitia ne zizania cresent elidatur in semine Audi psalmistam dicentem filia babylonis misera beatus qui tenebit et Allidet parvulos tuos _ad_ petram petra autem erat _Krisztus_ 

�	 Statim ut libido titillaverit sensum ut blandum voluptatis incendium dulci nos calore perfuderit erumpamus in hanc vocem _dominus_ auxiliator meus non timebo quid faciat mihi caro ibid

�	 Eccle 7 v 40

�	 S Aug Serm 4 _de_ verbis apostoli Noli viribus fuis praesumere vide _Dávid_ contra goliam vide parvum contra ingentem sed in nomine domini praesumentem

�	 _ő_ insensati galatae quis vos fascinavit non obedire veritati persuasio haec nou _est_ ex eo qui vocat vos galat 3

�	 Eccli 51 circum dederunt me undique et non erat qui adjuvaret memoratus sum misericordiae tuae domine et cooperationis tuae a saeculo sunt quoniam eruis sustinentes _te_ domine etc et liberasti me _de_ perditione et _de_ tempore iniquo

�	 _Judit_ 8

�	 conc trid sess 6 c 12 non deserit nisi prius deseratur

�	 2 Cor 12

�	 S Greg 3 moral 16 Saepe antiquus hostie postquam menti nostrae tentationis certamen inflixerit ab ipso suo certamine _ad_ tempus recedit non ut illatae malitiae finem praebeat sed ut in corda quae per quietem secura reddiderit répente rediens facilius inopinatus irrumpat

�	 longum iter per praecepta  breve et _efficax_ per exempla Seneca epist 6

�	 S Hier epist _ad_ Eustochium 22

�	 _ő_ quoties in eremo constitutus in illa vasta solitudine quae exusta solis ardoribus horridum monachis praebebat habitaculum putavi me romanis interesse deliciis sedebam solus quia amaritudine repletus eram: horrebant sacco membra deformia quotidie lacrymae quotidie gemitus et si quando repugnantem carnem somnus imminens oppressiset nuda homo vix ossa haerentia collidebam _de_ cibis vero et potu taceo cum etiam langventes monachi frigida aqua utuntur: et Coctum aliquid accepisse luxuria sit ille igitur _ego_ qui ob metum gehennae tali me Carcere damnaveram scorpionum tantum socios et ferarum saepe choris intereram puellarum pellebant _óra_ jejuniis et mens desideriis aestuabat in frigido Corpore et ante hominem suum Carne praemortua: sola libidinum incendia bulliebant

�	 Itaque omni auxilio destitutus _ad_ Jesu jacebam pedes rigabam lacrymis crine tergebam et repugnantem carnem hebdomadarum inedia sub jugabam memini me clamantem diem crebro junxisse cum nocte nec prius ac pectoris cessasse verberibus qua rediret Domino imperante tranquilitas

�	 et (ut ipse mihi testis _est_  _dominus_ ) post multas lacrymas post Coelo inherentes oculos non nunquam videbar mihi agminibus interesse Angelorum et laetus gaudensque cantabam post _te_ in odorem ungventorum tuorum currimus

�	 luk 8

�	 ps 48

�	 quam difficile qui pecunias habent in regnum Dei intrare luk 18

�	 S Aug serm _de_ verbis Domini nihil _est_ quod si generent divitiae quomodo superbiam omne pomum omne lignum habet vermen suum vermis divitiarum superbia _est_ 

�	 prov 17 quid prodest stulto habere divitias cum sapientiam amare non possit

�	 ps 27 in labore hominum non sunt et cum hominibus non flagellabuntur	�peccare volunt sed non flagellari cum hominibus unde timendum _est_ ne flagellentur cum daemonibus _ad_ pastores

�	 Amos profe 6

�	 luk 6

�	 S Hier _ad_ celantiam Adultorum quoque assentationes et noxia blandimenta fallaciae velut quasdam pestes animae fuge nihil _est_ quod tam facile corrumpat mentes hominum

�	 1 timoth 6 17

�	 S Cypr lib _de_ habitu virginum Tentatio _est_ patrimonium grande nisi _ad_ usus bonos census operetur: ut patrimonio suo unus quisque locupletior magis redimere debeat quam augere delicta

�	 _jobb_ 11 vir vanus in superbiam erigitur et tanquam pullum onagri se liberum natum putat

�	 _jobb_ 21 qui dixerunt Deo recede a nobis scientiani viarum tuarum nolumus quiss _est_ omnipotens út serviamus ei et quid prodest si oraverimus illum

�	 _jobb_ 21 14

�	 Euseb Emiss homi 3 _de_ paschate quid prodest quod liber _est_ in natura qui servus _est_ in conscientia videmus extrin secus generis nobilitate sublimes intrin secus mentis infirmitate degeneres innocentium dominos et criminum servos

�	 Sap 5 8

�	 Mala nobilitas quae semper superbiam apud Deum reddit ignobilem S Aug serm 127 _de_ temp

�	 Eccli 3 20

�	 nulli _te_ unquam _de_ generis nobilitate praeponas nec miseriores quosque aut humili loco natos _te_ inferiores putes nescit religio nostra personas accipere nec conditonis hominum sed animos inspicit singulorum servum et nobilem _de_ moribus pronunciat sola apud Deum libertas _est_ non servire peccatis summa apud Deum _est_ nobilitas Clarum esse virtutibus epist _ad_ Celantiam

�	 Epist _ad_ Sophiam minime quidem Deus _est_ acceptor personarum nescio tamen quo pacto virtus in nobili plus placet

�	 concil trid sess 14 c 6 _de_ reform Et si habitus non faciat monaclium oportet tamen clericos vestes proprio congruentes ordini semper deferre ut per decentiam habitus extrinseci morum honestam ex in trinsecam ostendant

�	 S _Ireneusz_ lib 2 adversus haereses c 39 Ideo in omnem venit aetatem et infantibus infans factus sanctificans infantes in parvulis parvulus sanctificans hanc aetatem et exemplum illis pietatis effectus justitiae et subjectionis in juvenibus juvenis exemplum juvenibus factus et sanctificans Domino

�	 Exod 25

�	 luk 2 51

�	 S: Bern hom 1 super missus Erat subditus illis quis quibus! Deus hominibus disce terra subdi disce pulvis ob temperare erubesce superbe cinis: Deus se humiliat: et tute Exaltas

�	 luk 2 51

�	 jam mortua erat adolescentia mea mala et nefanda et ibam in juventutem: quanto aetate major tanto vanitate turpior S Aug lib 7 conf cap 1

�	 prov 9

�	 Tob 1

�	 jerem 10

�	 Eccle 25 16 Timor Domini initium dilectionis Eccle 1 qui sine timor _est_ non poterit justificari qui non diligit manet in morte 1 joan 3

�	 Sero _te_ amavi _ő_ pulchritudo tam antiqua et tam nova sero _te_ amavi conf 10 c 27

�	 Eccli 3 8

�	 prov 19 26

�	 prov 20 20

�	 prov 30 17

�	 Eccli 3 18

�	 Deut 21

�	 Ephes 6 coloss 3

�	 prov 1 8

�	 prov 15 5

�	 Eccle 7 29

�	 Hebr 13 17

�	 1 petr 5

�	 1 petr 2

�	 rom 13

�	 os justi meditabitur obedientiam prov 5

�	 Author lib _de_ duodecim abusionibus saeculi apud cyprianum Adolescens sine obedientia

�	 Hier ep _ad_ demetriade m Habet et pudicitia servata martyrium suum	�quem tormenta non v icerant voluptas superabat idem in vita _b_ Hilarionis	�Adolescentia multa co rporie bella sustinet idem	�Acrior pugna juvenum _est_ Aug serm 43 _de_ verbis Domini	�Martyrium sine sangvine triplex _est_ parcitas in ubertate quam habuit _Dávid_ et Job largitas in paupertate quam exercuit _Tóbiás_ et vidua Castitas in juventute qua usus _est_ Josepf in Egyipto	�S _Bernard_ in sente ntiis

�	 S Cypr lib _de_ bono pudicitiae pudicitia flos morum honor corporum _de_ cor sexuum _fundamentum_ sanctitatis praejudicium omnis bonae mentis

�	 S Ambr 1 officiorum 18 Est verecundia pudicitiae comes cujus societate castitatis ipsa tutior _est_ bonus enim regendae castitatis pudor _est_ Comes qui si se protendat _ad_ ea quae prima pericula sunt pudicitiam temerari non sinit

�	 quid amabilius verecundo adolescente quam pulchra haec et quam splendida gemma morum in vita et vultu adolescentis quam vera et minime dubia bonae muntia spei bonae indolis index nullum aeque manifestum indicium columbinae simplicitatis et ideo etiam testis innocentiae lampas _est_ pudicae mentis jugiter lucens ut nihil in ea turpe vel indecorum residere attentet quod illa non illico prodat ita expunctrix malorum et propugnatrix puritatis intactae specialis _glória_ Conscientiae et famae custos vitae decus virtutis sedes virtutum primitiae naturae laus et insigne totius honesti S Bern serm ult in Cant

�	 Eccli 19 26

�	 Habitus mentis in corporis statu cernitur vox quaedam _est_ animi corporis motus S Ambr lib 1 officiorum cap 18

�	 philip 4

�	 Eccle 4

�	 S Aug 3 conf 1 Ausus sum etiam in celebritate solemnitatum tuarum intra parietes Ecclesiae tuae Concupiscere et agere negotium procurandi fructus mortis unde me verberasti gravibus poenis sed nihil _ad_ culpam meam

�	 Eccli 11

�	 S Hier _ad_ Eustochium nec affectatae sordes nec exquisitae munditiae christiano conveniunt

�	 S Cypr lib _de_ bono pudicitiae pudicitia semper ornatur solo pudore _benne_ sibi conscia _de_ pulchritudine si improbis displicet: nihil ornamentorum quaerit decus suum ipsa _est_ 

�	 Eccli 1

�	 Eccli 4

�	 Ephes 5

�	 Sap 1

�	 prov 29 20

�	 prov 17 27

�	 Eccli 11 8

�	 Eccli 18 19

�	 prov 18 13

�	 Eccli 32 10

�	 Eccli 23 12

�	 Ex quibus _est_ hymenaeus et alexander quos tradidit satanae ut discant non blasphemare 1 tim 1

�	 lib 4 Dialogi cap 18

�	 Matth 5 34

�	 prov 24 9

�	 Eccli 19 10

�	 rom 12

�	 prov 6 16

�	 28 15

�	 ibid v 11

�	 S Greg 3 pars pastor Audiant jurgiorum seminatores quod scriptum _est_ beati pacifici quia filii dei vocabuntur: si filii dei qui pacem faciunt procul dubio filii satanae qui Confundunt

�	 Eccli 7

�	 prov 12 perdes omnes qui loquuntur mendacium psal 5

�	 Eccli 20 26

�	 vos ex patre diabolo estis joan 8 S Aug tract 1 2 in joan quomodo Deus pater genuit filium veritatem sic diabolus lapsus genuit quasi filium mendacium S Ambr _de_ dominica passionis Cavete fratres mendacium: quia omnes qui amant mendacium filii sunt diaboli qui non solum mendax _est_ sed etiam et pater et inventor ipsius mendacii

�	 prov 13 7

�	 juvenes hortare ut sobrii sint tit 2

�	 Eccli 37 33

�	 venter pingvis non gignit mentem tenuem Epist _ad_ nepotianum

�	 difficile inter epulas servare pudicitiam S Hier lib 2 ep 9 vinum et adolescentia duplex incendium voluptatis idem _ad_ Eustochium

�	 quid quid facit seminarium voluptatum venenum puta epist _ad_ furiam nolite inebriari vino in quo _est_ luxuria Ephes 5

�	 Eccli 31

�	 prov 21 17

�	 Esca ventri et venter escis Deus autem hun c et has destruet 1 cor 6 Animalis homo non percipit ea quae Dei sunt 1 cor 2 At tendite vobis ne graventur Corda vestra in Crapula et ebrie tate et superveniat in vos repentina dies illa luk 21

�	 Eccli 7

�	 prov 18

�	 prov 27

�	 prov 29

�	 matth 5

�	 

�	 per tristitiam vultus corrigitus animus delinquentis Eccli 7

�	 ovid quo quisque _est_ májor magis _est_ placabilis irae et faciles motus mens generosa Capit	�S Hier ep _ad_ demetriadem Irasci hominis _est_ finem imponere iracundiae christiani

�	 Ambr concione _de_ obitu theodosii Imp Beneficium se putabat accepisse	�augustae memoriae _Theodosius_ cum rogaretur ignoscere et tunc proprior erat veniae cum fuisset commotio major iracundiae praerogativa ignoscendi erat indignatum fuisse Et petebatur in eo quod in aliis timebatur ut irasceretur

�	 prov 19

�	 ubi zelus et contentio ibi inconstantia et omne opus pravum jacobi 3

�	 1 Cor 13 pacem habete et Deus pacis et dilectionis erit vobiscum

�	 prov 18 6

�	 prov 20 3

�	 semper jurgia quaerit malus angelus autem crudelis mittetur contra eum prov 15

�	 prov 15

�	 qui Cum malediceretur non maledioebat Cum pateretur non comminabatur 1petr: 2

�	 levit 19

�	 matth 5

�	 rom 12

�	 1 joan 3

�	 luk 6

�	 matth 6

�	 jacobi 2 

�	 Eccli 28 3

�	 1 joan 3 14

�	 _Jób_ 21 Eleemosina ab omni peccato et a morte liberat et non patietur animam ire _ad_ tenebras Tob 4

�	 Intellige quae proximi sunt ex _te_ ipso Eccli 31 18

�	 Tobiae 4

�	 matth 7

�	 Eccli 17 12

�	 1 tessa 5 11

�	 rom 15 14

�	 Ephes 5 11

�	 S Chrysost lib 3 adversus vituperatores vitae monasticae

�	 Matth 18

�	 1 joan 3 17

�	 S Chrys _de_ ferendis reprehensionibus

�	 hom 4 in 1 _ad_ cor

�	 quaest c 1 non vos judicetis esse malevolos quando crimen alterius indicatis magis quippe innocentes non estis si fratres vestros quos indicando corrigere potestis tacendo perire permittis

�	 Jacob 5 19

�	 prov 13

�	 S Ambr 3 offic c 16 non potest homini esse amicus qui Deo fuerit infidus

�	 prov 27 6

�	 Eccle 6

�	 Eccle 9

�	 Eccle 6

�	 S Aug lib 2 conf 4 relaxabantur etiam mihi _ad_ ludendum habenae ultra temperamentum severitatis in dissolutionem afflictionum variarum

�	 jerem 6

�	 1 tim 6 radix omnium malorum

�	 S Cypri lib _de_ opere et eleemosyna filios quos doces patrimonium magis amare quam christum

�	 Ephes 5

�	 matth 6 24 25

�	 1 tim 6

�	 luk 6

�	 Matth 19

�	 Deut 15 Mendicus non erit inter vos Tobi 4 noli avertere faciem tuam ab ullo paupere ita enim fiet ut nec avertatur ate facies Domini

�	 Eccli 4 Fili eleemosinam pauperis ne defraudes et oculos tuos ne transvertas a paupere  non relinquas quaerentibus tibi retro maledicere maledicentis enim tibi in amoritudine animae exaudietur deprecatio illius

�	 Eccli 29

�	 Conclude eleemosynam in corde pauperis et haec prote exorabit ab omni malo

�	 luk 11 luk 6 Date et dabitur vobis eadem quippe mensura qua mensi fueritis remetietur vobis

�	 Hebr 3 1 joan 3 siquis viderit fratrem suum necessitatem habere et clauserit vis cera sua ab eo quomodo charitas Dei manet in eo

�	 _jobb_ 31 Tob 4 Ex substantia tua fac eleemosinam et noli avertere faciem tuam ab ullo paupere ita enim fiet ut nec ate avertatur facies Domini	�quomodo potueris ita esto misericors si multum tibi fuerit abundanter tribue si exiguum tibi fuerit etiam exiguum libenter impertiri stude premium enim bonum tibi thesauris in die necessitatis quoniam elemosyna ab omni peccato et a morte liberat et non patietur animam ire in tenebras fiducia magna erit coram summo Deo eleemosyna omnibus facientibus eam

�	 Tobiae 4 superbiam nunquam in tuo sensu aut in tuo verbo dominari permittas in ipso enim initium sumpsit omnis perditio

�	 Eccle 6

�	 S: Bern serm 1 in cant Gloriam meam alteri non dabo quid _ergo_ dabis domine quid dabis nobis pacem inquit do vobis pacem relinquo vobis sufficit mihi gratanter suscipio quod relinquis et relinquo quod tenes sic placet sic mea interesse non dubito abjuro gloriam prorsus ne forte si usurpavero non concessum perdam merito et oblatum pacem volo pacem desidero et nihil amplius cui non sufficit pax non sufficis tu tu _és_ enim pax nostra qui fecisti utraque unum

�	 Ephes 6

�	 Congregationi pauperum affabilem _te_ facito

�	 Eccles 10

�	 S Bern medit 6 3

�	 ne innitaris prudentiae tuae prov 3

�	 Fili sine consilio nihil faciaset post factum non poenitebit

�	 Eccles 32

�	 Isai 30

�	 prov 1

�	 Ézék 14 2

�	 1 _király_ 28

�	 ps 142 notam fac mihi viam in qua ambulem quia _ad_  _te_ levavi animam meam

�	 Eccli 37

�	 Eccles 37

�	 S Ambr libr 1 offi 44 Unusquisque suum ingenium noverit et _ad_ id se applicet quod sibi aptum delegerit itaque quid sequatur prius consideret non solum noverit bona sua sed etiam vitia cognoscat aequalemque se judicem sui praebeat ut bonis intendat vitia declinet

�	 juvenal XI satyr

�	 Sap 9

�	 sanctificabor in iis qui appropinquant _ad_ me levit 10

�	 per sacrum ordinem deputatur aliquis _ad_ dignissima ministeria quibus ipsi christo servitur in ministerio altaris _ad_ quod requiritur major sanctitas interior quam requirat etiam religionis status S th 2 2 ques 134 art 8

�	 matth 5

�	 Concil Trid sess 22 cap 1 Nihil _est_ quod alios magis _ad_ pietatem et Dei Cultum assidue instruat quam eorum vita et exemplum qui se divino ministerio dedicarunt qua propter sic decet omnino clericos in sortem Domini vocatos vitam moresque suos omnes Componere ut habitu gestu incessu sermone aliisque omnibus nihil nisi grave moderatum et religione plenum prae levia etiam delicta quae in ipsis maximo essent effugiant ut eorum actiones afferant venerationem

�	 2 Cor 4 5	�non nosmet ipsos praedicamus sed Jesum christum nos autem servos vestros per Jesum Homi 5 in Ev	�pensemus cujus damnationis sit sine labore hic recipere mercedem laboris S Hier in cap 14 Ezechi neque enim solum pro nostris delictis reddemus rationem sed pro omnium quorum abutimur bonis et nequequam sumus _de_ eorum salute solliciti

�	 S Bern in declamatio venient venient ante tribunal christi populorum querela gravis accusatio dura quorum vixere stipendiis nec diluere peccata quibus facti sunt duces caeci fraudulenti mediatores

�	 hebr 5 nec quisque sumit sibi honorem sed qui vocatur a Deo tanquam _Áron_ 

�	 S Bern in declama Universus in ordinibus ecclesiasticis honorem quaerentes proprium aut divitias aut saeculi voluptates postremo quae sua sunt non quae Jesu christi manifeste prorsus et indubitanter non ea quae ex Deo _est_ charitas sed aliana a deo et omnium radix malorum _cupiditas_ introducit

�	 S Greg lib 7 epist 18 21 ordinato ordines ascendendum _est_ nam casum appetit qui _ad_ summa loci fastigia post positis gradibus per abrupta quaerit ascensum

�	 S Hier epist 1 vae homini illi qui non habens vestem nuptialem ingreditur _ad_ coenam nihil super _est_ nisi ut audiat amice quomodo huc intrasti probet se unusquisque et sic accedat non facit Ecclesiastica dignitas christianum

�	 S Bern lib _de_ conversione _ad_ clericos vae filiis irae qui necdum reconciliati reconciliationis alienae negotia quasi homines qui in justitiam fecerint apprehendunt

�	 vide cap 17 20

�	 S Thom 2 2 quaest 89 art 1 utrum qui non sunt exercitati in praeceptis debeant ingredi religionem Religionem ingredi non solum expedit his qui sunt exercitati in praeceptis ut _ad_ majorem perfectionem perveniant sed etiam his qui non exercitati ut facilius peccata vitent et perfectionem assequantur _ad_ 3 dicendum quod ordines sacri prae exigunt sanctitatem sed status religionis _est_ exercitium quoddam _ad_ sanctitatem assequendam unde pondus ordinum imponendum _est_ parietibus jam per sanctitatem desiccatos sed pondus religionis desiccat parietes id _est_ homines ab humore vitiorum

�	 Sess 25 cap 12 sciant tamen episcopi non singulos in aetate constitutos debere _ad_ hos ordines assumi sed dignos duntaxat et quorum probata vita senectus sit

�	 Sap 4 9

�	 S Hier epist _ad_ rusticum Ita age et vive in monasterio ut clericus esse merearis ut adolescentiam tuam nulla sorde commacules ut _ad_ altare christi quasi _de_ thalamo virgo procedas

�	 quia tu repulisti scientiam repellam _te_ ne sacerdotio fungaris mihi oseae 4

�	 quid enim periculi sit ubi non invenit pastor pascua dux ignorat itineris viam servus nescit domini voluntatem _eklézsia_ quotidie multipliciter et miserabiliter experit S Bern in declamationibus

�	 S Aug epist 184 Ante omnia peto ut religiosa prudentia tua nihil esse in hac vita et maxime hoc tempore facilius et levius et hominibus acceptabilius episcopi presbyteri diaconi officio si perfunctorie atque adulatorie res agatur sed nihil apud deum miserabilius et tristius et damnabilius item nihil esse in hac vita et maxime hoc tempore difficilius laboriosius et periculosius episcopi aut presbyteri aut diaconi officio sed apud Deum nihil beatius si eo modo militetur quo noster _Imperator_ jubet

�	 2 2 qu 169 art 1 sap status religionis _est_ exercitium quoddam _ad_ sanctitatem assequendam

�	 S Bern hom _de_ verbis domini simile _est_ regnum coelorum homini negotiotori quae _est_ ista tam pretiosa margarita Nonne haec religio sancta pura et immaculata et qua homo vivit purias cadit rarius surgit velocius incedit cautius irroratur frequentius quiescit securius moritur fiducius purgatur citius praemiatur copiosius

�	 lib _de_ modo _benne_ vivendi serm 66 necesse _est_ ut quisque religiosus si salvari desiderat saeculum contemnat et sese intra monosterii claustra concludat

�	 psalm 48

�	 1 reg 15 act 9

�	 nescit tárda molimina spiritus sancti _grácia_ 

�	 1 joan 4

�	 1 cor 11

�	 Ipse satanas transfigurat se in Angelum lucis

�	 Eccle 3

�	 Eccle 30

�	 judicium durissimum his qui praesunt fiet potentes potenter tormenta patientur sap 6

�	 prov 29

�	 Deut 17

�	 Eccle 10

�	 3 reg 14

�	 leo rapiens ursus esuriens princeps impius super populum suum prov 28

�	 felices esse eos dicimus si juste imperant si suam potestatem _ad_ Dei cultum maxime dilatandum Majestati ejus famulam faciunt S Aug lib 5 _de_ civit Dei cap 24

�	 pupillo non judicant et causa viduae non ingreditur _ad_ illos Isaiae 1

�	 2 paralip 24

�	 Ezech 32 principes ejus in medio illius quasi lupi rapientes praedam _ad_ effundendum sangvinem et _ad_ perdendas animas et avare _ad_ sectanda lucra

�	 quia dimisisti virum dignum morte erit anima tua pro anima ejus 3 reg 20

�	 Sap 6 2

�	 S Aug lib 5 _de_ civitate Dei cap 14 neque enim nos christianos quosdam Imperatores ideo felices dicimus quia vel diutius imperarunt vel _i_ mperantes filios morte placida reliquerunt vel hostes reipublicae domuerunt vel inimicos cives adversus se insurgentes et cavere et oprimere potuerunt hoc enim et alia vitae hujus aerumnosae vel munera vel solatia quidam enim Cultores daemonum accipere meruerunt qui non pertinent _ad_ regnum Dei quo pertinent Isti et hoc ipsius misericordia factum _est_ ne ab illo ista qui in eum crediderunt velut summa bona desiderarent

�	 Sed eos felices dicimus si juste imperant si inter lingvas sublimiter honorantium et obsequia nimis humiliter salutantium ne se extollunt sed se homines esse meminerint si suam potestatem _ad_ Dei cultum maximé dilatandum Majestati ejus famulam faciunt si Deum timent colunt diligunt si plus amant illud regnum ubi non timent habere consortes si tardius vindicant facile ignoscunt si eundem vindictam pro utilitate regendae tuendeque reipublicae non pro saturandis inimicitiarum odiis exerunt si eandem veniam non _ad_ impunitatem iniquitatis sed _ad_ spem correctionis indulgent si quod aspere coguntur plérumque decernere misericordiae lenitate et beneficiorum largitate compensant si luxuria tanto eis _est_ castigatior quanto posset etse liberior si malunt cupiditatibus pravis quam quibus libet imperare et si haec omnia faciunt non propter ardorem inanis gloriae sed propter charitatem felicitatis aeternae si prosuis peccatis humilitatis miserationis et orationis sacrificium Deo suo vero immolare non negligunt tales christianos Imperatores dicimus esse felices interim spe postea reipsa futuros cum id quod expectamus evenerit

�	 praecipiens judicibus videte ait quid faciatis non enim hominis exercetis judicium sed Domini et quod cumque judicaveritis in vos redundabit sit timor Domini vobiscum et cum diligentia cuncta facite 2 paral 19

�	 Causam quam nesciebam diligentissime investigabam

�	 Deut 16

�	 Isaiae 5

�	 Eccle 4

�	 Deut 1

�	 Eccle 7

�	 Michae 7 princeps postulat et judex in reddendo _est_ 

�	 Eccli 4 9

�	 _jobb_ 29 11

�	 Exod 18

�	 non enim militare delictum _est_ sed propter praedam militare peccatum _est_ 	�S Aug serm 19 _de_ verbis Domini

�	 apud omnem christianum prima honestatis debet esse militia idem ibid

�	 Hoc primum cogitor quando armaris _ad_ pugnam quia virtus tua etiam ipsa corporalis donum Dei _est_ sic enim cogitabis _de_ dono Dei non facere contra Deum S Aug epist 205 _ad_ bonifacium

�	 gen 9

�	 S Aug epist 205 _ad_ bonifacium ornet mores tuos pudicitia conjugalis ornet sobrietas et frugalitas valde enim turpe _est_ ut quem non vincit homo vincat libido obruatur vino qui non vincitur ferro

�	 S Aug supr Hostem pugnantem necessitas perimat non voluntas sicut enim rebellanti et resistenti violentia redditur ita victo vel capto misericordia jam debetur maxime in quo pacis perturbatio non timetur

�	 Sacramentum hoc magnum _est_  _ego_ autem dico in christo et in _eklézsia_ Ephes

�	 luk 10 Erant autem justi ambo ante Deum in cedentes in omnibus mandatis et justificationibus Domini sine querela

�	 1 Cor 7

�	 1 cor 7 qui cum uxore _est_ sollicitus _est_ quae sunt mundi quo modo placeat uxori et divisus _est_ 

�	 plerisque nulla _est_ uxoris electio sed qualis obvenerit habenda si iracunda ambitiosaquod cum que vitii _est_ post nuptias discimus Tom 8 filii sanctorum sumus et non possumus ita conjugi sicut gentes quae ignorant Deum

�	 prov 18

�	 Eccl 26

�	 Eccle 25

�	 Eccle 1 6

�	 Tób 6

�	 Tob 8

�	 Tob 9 12

�	 S Bern Serm 2 _de_ nuptiis Ipsa dico vobis si piè a nobis pulsata fuerit non decerit necessitati nostrae quoniam misericors _est_ et Mater misericordiae nam si compassa _est_ verecundiae illorum a quibus fuerat invitata multo magis Compatietur nobis si piè fuerit invocata

�	 matth 10

�	 Ephes 5

�	 1 Cor 7 29

�	 S Fulg lib _de_ virginitate utriusque rei congrua discrecione momenta pensantes tantum dicimus a sanctis nuptiis sanctam virginitatem merito potiore distare quantum distant a bonis meliora ab humilibus celsa a terrenis celestia abeatis beatiora a sanctis sanctiora

�	 2 Cor 7

�	 S Fulg lib _de_ virginitate propter quod non _est_ christi virginibus negligentibus intuen dum quantum cordis virginitas carnis virginitati preponderet: haec enim si a fidelibu conjugatis ac viduis infidae quae per dilectionem operatur etiam sine virginitate Cor porale in hac vita fuerit custodita in futuro nec Carnis virginitate privabitur et regn Caelestis beatitudine perfruetur Corporalis vero virginitas etiam Deo dicata si virginitatem non servaverit Cordis nihil praderit in Corpore Custodita si spiritalis Castitas fuerit in mente Corrupta

�	 idem ibid utramque diabolus per sequitur utramque callidis consiliis in sectatur sed virginitatem carnis per hominem nititur praecipere cordis virginitatem per seipsum conatur auferre nam plerumque _ad_ hoc carnis virginitatem quae inferior _est_ non impugnat ut illius quae patior _est_ fundamenta sufodiat Et Cum Certamini manifesto cedit _ad_ hoc se victum demonstrat ut vincat Evidentibus quippe vitiis provocat dum virginitatem Carnis impugnat: in quibus si palam superetur illico superbiam perniciossimè jaxulatur Et vitiorum auctor in eo quod vincere non potest vitiis suis vincit virtutibus alienis

�	 lib 2 conf c 3 sed ubi secto illo decimo anno interposito otio ex necessitate domestica feriatur ab omni schola cum parentibus esse coepi excesserunt _caput_ meum vepres libidinum et nulla erat eradicans manus

�	 Tob 1

�	 4 Reg 12

�	 prov 1

�	 psal 118 61

�	 psal 63 3

�	 prov 27

�	 sine fide impossibile _est_ Deo placere hebr 11	�Domus Dei credendo fundatur sperando erigitur diligendo perficitur s aug serm 20 _de_ verb apostoli

�	 columna et firmamentum veritatis 1 Tim super hanc petram aedificabo ecclesiam meam et portae inferi non praevalebunt adversus eam qui Ecclesiam non audierit sit tibi sicut ethnicus et publicanus matt 18

�	 Habere non potest Deum patrem qui Ecclesiam non habuerit matrem S Cypr lib _de_ unitate Ecclesiae S Aug et alii

�	 2 tim 3 2

�	 S Aug lib _de_ utilitate credendi circa finem Hoc factum _est_ divina providentia per prophetarum oracula per humanitatem doctrinamque christi per apostolorum itinera per martirum contumelias cruces sangvinem mortes per sanctorum praedicabilem vitam atque in his universis digna rebus tantis atque virtutibus pro temporum opportunitate miracula

�	 Cum igitur tantum auxilium dei tantum profectum videamus dubitabimus nos ejus Ecclesiae condere gremio quae usque _ad_ confessionem generis humani ab Apostolica sede per successionem Episcoporum frustra haereticis circum latrantibus et partim plebis ipsius judicio partim Conciliorum gravitate partim etiam miraculorum Majestate damnatis Culmen auctoritatis obtinuit Cui nolle primas dare vel summae profecto impietatis _est_ vel praecipitis arrogantiae

�	 1 tim 1 18

�	 _Báruk_ 6 3

�	 luk10

�	 Matth 16

�	 matth 16

�	 luk 13 24

�	 Coloss 1 9

�	 joan 14 15 24

�	 mark 13 33

�	 matth 25 matth 24

�	 luk 12

�	 mark 13

�	 Eccl 7

�	 S Hier epist _ad_ celantiam Nec turbam sequantur errantem qui se veritatis discipulos confitentur hunc certe imitari tutissimum _est_ atque ejus vestigia sequi qui dixit Ego sum via veritas et vita nunquam errat qui sequitur veritatem Matth 18 qui Ecclesiam non audierit sit tibi sicut Ethnicus et publicanus qui vos audit me audit qui vos spernit me spernit luk 10

�	 S Bern serm 3 _de_ nativ Aut ille fallitur aut mundus errat

�	 Eccl 1

�	 philipp 3

�	 1 Joan 2

�	 Mundus transit et concupiscentia ejus quid vis utrum amare temporalia et transire cum tempore an mundum non amare et Cum Deo in Aeternum vivere S Aug tract 1 in ep 2 S joan

�	 Eccli 2 16

�	 2 petr 2 21

�	 2 Reg 12

�	 3 Reg

�	 3 Reg 11

�	 philip 2 Cum metu et tremore salutem vestram operamini

�	 1 Cor 10 qui se existimat stare videat ne cadat

�	 matth 24 qui perseveraverit usque in finem hic salvus erit

�	 Concil Triden sess 6 _c_ 33 Deus enim nisi ipsi illius gratiae defuerint sicut coepit opus bonum ita perficiet operans velle et perficere

�	 ibid In Dei auxilio firmissimam spem collocare et reponere omnes debent Deus enim etc sup verum tamen qui se existimant stare videant ne cadant et cum timore et tremore salutem suam operentur in laboribus in vigilliis in eleemosynis in orationibus et in oblationibus in jejuniis et castitate formidare enim debent scientes quod in spem gloriae et non in gloriam renati sunt _de_ pugna quae super _est_ Cum carne Cum mundo et Cum diabolo in qua victores esse non possunt nisi cum Dei _grácia_ Apostolo obtemperent dicenti Debitores facti sumus non Carni ut secundum carnem vivamus: si autem spiritu facta Carnis mortificaveritis vivetis

�	 Eccli 19 qui spernit modica paulatim decidet

�	 mark 13 luk 23

�	 S Aug lib 2 _de_ bono perseverantiae cap 29 constat Deum alia danda etiam non orantibus ut initium fidei alia non nisi orantibus praeparasse utriusque in finem perseverantiam Concil Arausic 2 _c_ 10 Adjutorium Dei etiam renatis et sanctis semper _est_ implorandum ut _ad_ finem bonam pervenire vel in bono possint opere perdurare

�	 Psal 70 17

�	 Rom 8 quis nos separabit a Charitate Christi

�	 Eccle 51

�	 1 Micsoda az _ember_ 

�	 2 _ki_  _teremt_ az _ember_ 

�	 3 miért _teremt_ Isten az _ember_ 

�	 metam 3

�	 vas admirabile opus excelsi

�	 Eccl 1 43

�	 nimirum _ad_ imaginem dei facta anima rationalis caeteris omnibus occupari potest repleri omnino non potest capacem dei quidquid deo minus _est_ non implebit S bern in declamationibus

�	 qui dilexit nos et lavit nos a peccatis nostris in sangvine suo apoc 5

�	 ephes 2

�	 _ad_ tit 3 4

�	 1 tim 3 15

�	 psal 147

�	 in qua professione non homini sed Deo et angelis ejus conscribentibus dixistis renuntio renuntiare non solum vocibus sed etiam moribus non tantum sono lingvae sed et actus vitae S Aug l 4 _de_ symbolo _ad_ chathecumenos Cap 1

�	 accipe vestem candidam quam immaculatam perferas ante thronum Dei

�	 victor uticensis lib 5 persecutionum vandalicarum

�	 _gubernátor_ in tempestate dignoscitur in acie miles probatur delicata jactatio _est_ cum periculum non _est_ conflictio in adversis probatio _est_ virtutis S _Cyprianus_ 

�	 qui in hac aetate se domant et deose sociant offerunt deo hostiam viventem deo placentem immaculatam hugo à S victor

�	 _Jákob_ 4

�	 Quis mihi tribuat ut sim juxta menses pristinos secundum diesquibus _d_ | nu~|s custodiebat me sicut fui in diebus adolescentiae meae quando erat omnipotens mecum _Jób_ 29

�	 Vidisti Deus meus quô motu animi et quâ fide Baptismum Xtituit Dei et dñi mei flagitavi a pietate matris meae et Matris omnium Ecclesiae tuae Confes: lib: 1

�	 Neque desiderabam in illo tanto periculo Baptismum tuum et melior eram quando illum _de_ materna pietate flagitavi sicut jam recondatus atque confessus sum Conf: lib: 5

�	 Sinite parvulos venire _ad_ me talium _est_ enim regnum coelorum

�	 et Complexans eos et imponens manus super eos benedicebar eis Marci 10

�	 Amat |Xtus ~| infantiam quam et animô suscepit et corpore amat |Xtus ~| infantiam humilitatis magistram innocentiae regulam mansvetudinis formam S: Aug:

�	 Qui susceperit parvulum talem in Nomine meo me suscipit Mathei 18

�	 Qui autem scandalizaverit unum _de_ pusillis istis qui in me credunt expedit ei út suspendatur mola asinaria in Collo ejus et demergatur in profundis maris Math: 18

�	 Totus mundus in maligno positus 1 Joan 5

�	 Nescitis quia Templum Dei estis et spiritus Dei habitat in vobis 1 Chor: 3

�	 offertis super altare meum panem pollutum Malach: 1

�	 maledictus dolosus qui habet in grege suo masculum et votum faciens immolat debile _d_ |no~| ibid:

�	 Genes 38

�	 memento creatoris tui in díebus juventutis tuae antequam veniat tempus afflictionia eccles 12

�	 prov 22

�	 jere 3

�	 eccli 6

�	 prov 22

�	 multi senes diu viventes et nihil proficientes quia nullas sibi in opportuno tempore divitias congregarunt S bern l _de_ ordin vitae

�	 inter omnia christianorum certamina duriora sunt praelia castitatis ubi quotidiana pugna et rara victoria S aug ser 250

�	 S hier in vita pauli

�	 adolescentia multa corporis bella sustinet et inter incentiva vitiorum et carnis titillationes quasi ignis in lignis viridis suffocatur S hieron epist _ad_ nepot

�	 militia _est_ vita hominis super terram _Jób_ 7

�	 habenti dabitur et abundabit matth 25

�	 Eccli 6

�	 prov 2

�	 ibid

�	 Sap 15 genes 41

�	 tob 1

�	 in captivitate positus viam veritatis non deseruit

�	 et cum ederent ex cibis gentilium ipse custodivit animam suam

�	 pergebat _ergo_  _ad_ omnes qui erant in captivitate et monita salutis dabat eis

�	 tob 2

�	 machab 6

�	 Eccles 15

�	 ossa ejus implebuntur vitiis adolescentiae ejus et cum eo in pulvere dormient

�	 ex voluntate perversa facta _est_ libido et dum servitur libidini facta _est_ consvetudo et dum consvetudini non resistitur facta _est_ necessitas S Aug Conff

�	 actio consvetudinem parit consvetudo necessitatem necessitas mortem s isidor

�	 amos 8

�	 ibid

�	 servietis diis alienis qui non dabunt vobis requiem jerem 16

�	 et tamen _ego_ deus meus libenter didici et delectabar miser et ob hoc bonae spei puer vocabar conff 16

�	 ubi eram et quam longe exulabam a deliciis domus tuae anno illo sexto decimo aetatis carnis meae cum accepit in me sceptrum et totas manus dedi ei vesaniae libidinis licentiosae per dedecus humanus illicitae autem per leges tuas lib 2 cap 2

�	 praeceps ibam in tanta caecitate ut inter coaetaneos meos puderet me minoris dedecoris quando audiebam eos jactantes flagitia sua et tanto gloriantes magis quanto magis turpes essent Cap 3

�	 quid dignum vituperio nisi vitium _ego_ ne vituperarer vitiosior fiebam et ubi non superat quo admisso aequarer perditis fingebam me fecisse quod non feceram ne viderer abjectior quo eram innocentior et vilior haberer quo eram castior ibid

�	 ille vero liber mutavit affectum meum et _ad_ teipsum Domine mutavit preces meas et vota ac desideria mea fecit alia viluit mihi repente omnis vana spes et immortalitatem sapientiae concupiscebam aestu cordis incredíbili et surgere jam coeperam ut _ad_  _te_ redirem quomodo ardebam _te_ volare a terrenis _ad_  _te_ lib 3 Cap 4

�	 cum haec dicebam et alternabant _hív_ venti impellebant huc atque illuc cor meum transibant tempora et tardabam converti _ad_ Dominum deum et differabam _de_ die in diem vivere in _te_ et non differabam quotidie in me ipso mori non erat jam ulla excusatio quia videri mihi solebam propterea me nondum contempto saeculo servire tibi quia incerta mihi esset perceptio veritatis jam enim et ipsa certa erat _ego_ autem terram obligatus militare tibi recusabam et impedimentis omnibus sic timebam expedi quemadmodum impedita timendum _est_ lib 8 cap 5

�	 mihi displicebat quod egebam in saeculo et oneri mihi valde erat non jam inflammantibus cupiditatibus ut solebant spe honoris et pecuniae _ad_ tollerandam illam servitutem tam gravem sed adhuc tenaciter colligabar ex femina lib 5 cap 1

�	 putabam me miserum fore si feminae privarer amplexibus lib 5 cap 11

�	 rom 13

�	 adhuc vivent in memoria mea talium rerum imagines quas ibi consvetudo mea fixit lib 10 Cap 30

�	 4 reg 8

�	 4 reg 6 2 parl 28

�	 4 reg 23 2 parl 26

�	 jerem 22

�	 4 reg 24

�	 4 reg 24 25

�	 deut 4

�	 az elsö roszról

�	 Sap 4

�	 dani 13

�	 sap 4

�	 _jobb_ 1 v 32

�	 prov 10 v 25

�	 Eccles 7

�	 Eccles 8

�	 az második roszról

�	 Eccles 22

�	 exhalabantur nebula _de_ limosa concupiscentia carnis et scatebra pubertatis et obnubilabant atque obfuscabant cor meum ut non discerneretur serenitas dilectionis a caligine libidinis utrumque in confuso aestuabat et rapiebat imbecillam aetatem per abrupta cupiditatum atque mergebat gurgite flagitiorum St aug Gonf lib 2 Cap 2

�	 obsurdueram stridore catenae mortalitatis meae poena superbiae animae meae et ibam longius ate et sinebas et jactabar et effundebar per fornicationes meas et tacebas

�	 Az _harmadik_ roszról

�	 psalm 131

�	 1 reg 2

�	 1 reg 13

�	 1 reg 15

�	 Az 4dik roszról

�	 cap 2 1

�	 1 epist 2

�	 _figyelmetesség_  _olvas_ ezt az részt

�	 az mint meg mondottam az elsö részben

�	 2 részben

�	 3 részben

�	 5 részben

�	 6 részben

�	 7 8 9 10 11 12 részben

�	 13 részben

�	 _jobb_ 12

�	 vae vae tenebris meis in quibus jacui vae vae caecitatis illi in qua videre non poteram lumen coeli vae vae praeteritae ignorantiae meae quando non cognoscebam _te_ Domine gratias tibi ago illuminator et retemptor meus quoniam illuminasti me et cognovite sero _te_ cognovi veritas antiqua sero _te_ cognovi veritas aeterna Soliloq _c_ 33

�	 ipse patrem se exhibuit mihi sed non _ego_ vicissim illi filium quanam fronte attolo jam vultum patris tam boni tam malus filius pudet indigna gessisse genere meo pudet tanto patri vixisse degenerem exitus aquarum deducite oculi mei operiat confusio faciem meam Serm 16 in cant

�	 annak elsö módgya

�	 _jobb_ 28

�	 Eccle 12

�	 sap 6

�	 sap 7

�	 sap 8

�	 _Jákob_ 1

�	 Eccl 51

�	 sap 9

�	 sap 6

�	 Eccl 6

�	 Eccl 4

�	 prov 3

�	 prov 28

�	 prov 12

�	 tob 4

�	 Eccl 37

�	 s hier ep _ad_ rustic

�	 4 reg 2

�	 cor contritum et humiliatum Deus non despicies 50 Deus vitam meam annunciavi tibi posuisti lacrimas meas in conspectu tuo Eccl 55

�	 peccatum proditum cito curatur crimen yero tacendo ampliatur vitium si patet fit ex magno pusillum si latet fit ex minimo magnum S _Bernard_ Sermo

�	 Elsö _intés_ 

�	 2 _intés_ 

�	 Eccle 18

�	 3 _intés_ 

�	 joan 6

�	 luc 1

�	 Eccli 36

�	 sap 19

�	 ibid

�	 prov 8

�	 Eccles 18

�	 Eccl 31

�	 1 cor 14

�	 prov 17

�	 tunc maxime insidiatur adversarius quando videt in nobis passiones aliquas generari tunc fomites movet laqueos parat St ambr l 1 offici 4

�	 Eccl 37

�	 Eccle 18

�	 a _te_ tua Consideratio inchoet ne frustra extendaris in alia _te_ neglecto quid tibi prodest si universum lucreris _te_ unum perdens et si sapiens sis deest tibi _ad_ sapientiam si tibi non fueris quantum vero ut quidem senserim _ego_ totum noveris licet omnia misteria noveris lata terrae alta coeli profunda maris si _te_ nescieris eris similis aedificanti sine fundamento ruinam non structuram faciens s _Bernard_ l 2 _de_ consideratione c 3

�	 Eccl 6

�	 Christum alloquimur cum oramus illum audimus cum divina legimus oracula S Ambr 1 1 offic c 20

�	 Eccli 9

�	 prov 13

�	 Eccli 6

�	 adolescentibus quoque utile ut claros et sapientes viros sequantur et _ad_ instructionem itaque bonis jungi plurimum proficit et _ad_ probitatis testimonium ostendunt enim adolescentes eorum se imitatores esse quibus adhaeserint s ambr l offic c 20

�	 tales habe socios quorum contubernio non infameris non ornentur veste sed moribus nec calamistro crispent comas sed moribus pudicitiam polliceantur s hiero epist _ad_ nepotianum

�	 s _Bernard_ serm 4 _de_ assump

�	 non aspernatur affectum praeducem ingens desiderium inundationem lachrymarum assiduitatem precum quorum libet etiam peccatorum si tamen laverint a malitia cor s _Bernard_ serm 1 super salve regina

�	 agnoscit certe et diligit diligentes se et prope _est_ in veritate invocantibus se praesertim his quos videt sibi conformes factos in castitate et humilitate ibid

�	 si insurgant venti tentationum si incuras scopulos tribulationum respice stellam voca mariam in periculis in angustiis in rebus dubiis mariam cogita mariam invoca non recedat ab ore non recedat a corde et ut impetres orationis ejus sufragium non deseras conversationis exemplum homil 2 super missus _est_ 

�	 sicut omnis a _te_ aversus et despectus necesse _est_ ut intereat ita omnis adte conversus et a _te_ respectus imposibile _est_ ut pereat anselm in alloq coelest n 27

�	 mittis ei unigenitum tuum immittis spiritum tuum promittis etiam vultum tuum et ne quid in coelestibus vacet ab opere sollicitudinis nostrae beatos illos propter nos mittis in misterium custodiae deputas jubes nostros fieri paedagogos s _Bernard_ serm 12 in psa qui habitat

�	 quantam debet hoc verbum inferre reverentiam affere devotionem confere fiduciam reverentiam pro praesentia devotionem pro benevolentia fiduciam pro custodia ibid

�	 in quovis diversorio in quovis angulo angelo tuo reverentiam habe tune audeas illo presente quod vidente me non auderes ibid

�	 quid sub tantis custodibus timeamus nec superari nec seduci minus autem seducere possunt qui custodiunt nos in omnibus viis nostris fideles sunt prudentes sunt potentes sunt quid trepidamus tantum sequamur eos _ad_ haereamus eis ibid

�	 quoties gravissima cernitur urgere tentatio et tribulatio vehemens imminere imvoca custodem tuum doctorem tuum adjutorem tuum in opportunitatibus in tribulationibus ibid

�	 quid castitate decorius quae angelum _de_ homine facit differunt quidem inter se homo pudicus et angelus sed felicitate non virtute sed et si illius castitas felicior hujus tamen fortior esse cognoscitur s _Bernard_ epist 42 s ambros homil 5 _de_ virginitate

�	 debent enim in nobis aliquid recognoscere virtutibus ut pro nobis dignentur domino suplicare s Augst serm 29 sanct

�	 Genes 2

�	 Exod 20

�	 levit 25

�	 dies resurectionis dominicae tantis divinarum dispositionum miraculis _est_ consecrata ut quidquid _est_ a domino insignius constitutum in hujus diei dignate sit gestum s leo epist 15

�	 hebr 7

�	 offerte spirituales hostias acceptabiles deo per jesum christum

�	 nihil mundanum geras sed spiritualibus operibus vaces _ad_ ecclesiam convenias lectionibus divinis et tractatibus aurem praebeas et _de_ coelestibus cogites _de_ futura spe solicitudinem geras venturum judicium prae oculis habeas non respicias _ad_ praesentia et visibilia sed _ad_ invisibilia et futura haec _est_ observatio sabbati christiani _Origenes_ homil 23 in numeros

�	 Est deo magna festivitas humana salus

�	 observa diem sabbati non carnaliter non judaicis deliciis qui otio abutuntur _ad_ ne quitiam melius utique tota die foderent quam tota die saltarent s augst in psal 22

�	 Isaiae 1

�	 certum _est_ quia qui peccat et agit diem peccati non potest agere diem festum supra nume 15

�	 s leo serm 3 _de_ quadrag

�	 qui nec castitatem custodit iu corpore nec puritatem in mente quoties sanctu solemnitates adveniunt in corpore videtur habere gaudium: in corde non celebrat nisi luctum quale enim gaudium conscientia illa habere potest in cujus anima multis vitiis occupata magis diabolus probatur habere quam _Krisztus_  s augst serm 275

�	 psal 83

�	 act 20

�	 1 Cor 16

�	 matth 28

�	 apoc 1

�	 omnes fideles qui conveniunt in solemnibus sacris _ad_ ecclesiam scripturas apostolorum et evangelium audiant qui autem non perseveraverint in oratione usque dum missa peragitur nec sanctam communionem percipiunt velut inquietudinem ecclesiae moventes convenit communione privari _kánon_ 10 apost

�	 Et solis qui dicitur dies omnium qui vel in oppidis vel ruri degunt in eundem locum conventus fit et commentaria apostolorum aut scripta prophetarum quo _ad_ tempus fert leguntur deinde lectore quidescente praesidens oratione populum instruit et _ad_ imitationem tam pulchrarum rerum exhortatur postea surgimus simul omnes et preces fundimus et precibus peractis panis offertur et vinum et aqua et praepositus quantum potest preces et gratiarum actiones fundit et populus faustè acclamat amen et distributio atque communicatio fit oblatorum unicuique: absentibus autem per diaconos mittitur caeterum qui copiosiores sunt et volunt pro arbitrio suo quod visum _est_ contribuunt et quod ita colligitur apud praepositum deponitur atque ille opitulatur pupillis et viduis et his qui propter morbum aut alium casum egent quique in vinculis sunt et peregrinis et ut verbo dicam indigentium his curator _est_ s _juss_ apol 2

�	 coimus in coetum _eb_ congregationem ut _ad_ deum quasi manu facta precationibus ambiamus orantes haec vis deo grata _est_ coimus _ad_ literarum divinarum commemorationem si quid presentium temporum qualitas aut praemonere cogit aut recognoscere certe fidem sanctis vocibus pascimus spem erigimus fiduciam figimus disciplinam praeceptorum nihilo minus in culcationibus densamus ibidem etiam exhortationes castigationes censura Divina nam et judicatur magno cum pondere ut apud certos _de_ dei conspectu summum que futuri judicii praejudicium _est_ si quis ita deliquit ut a communione orationis et conventus et omnis sancti commercii relegetur tert in apol c 39

�	 Concil trid ses 22

�	 ses 24 Cap 4

�	 observemus diem dominicam et sanctificemus illam videamus ne otium nostrum vanum sit sed a vespera diei sabbati usque _ad_ vesperam diei dominici sequestrati a rurali opere atque ab omni negotio soli divino cultui vacemus nullus se a sacra missarum celebratione separet neque otiosus quis domi remaneat caeteris _ad_ ecclesiam pergentibus neque in venatione se occupet et diabolico mancipetur officio circum vagando campos et silvas clamorem et cachinnum ore exaltans non gemitum nec orationis verba ex intimo pectore _ad_ deum proferens s augst serm 271

�	 _ő_ libertas servitute servilior que me pessime addicat superbiae servituti plus timeo dentes lupi quam virgam pastoris advertens nimirum cruenta bestia quae circuit quaerens quem devoret elongatam custodiam heu statim insilit in praesumptorem s _Bernard_ epist 42

�	 ideo a sanctis patribus nostris constitutum _est_ christianis et mandatum ut in solemnitatibus sanctorum et maxime in dominicis diebus otium haberent et a terreno negotio vacarent ut paratiores et promptiores essent _ad_ divinum cultum cum non haberent quod eos inde retardaret incommodum relinquerent que eo tempore terrenam sollicitudinem quo facilius possent dei intendere voluntatem inde ipse dominus per prophetam dixit vacate et videte quoniam _ego_ sum deus at hiqui diversis curis et negotiis implicati hanc sententiam dei spernunt timeo quod in futuro judicio illis januam domini pulsantibus dominus respondeat amen dico vobis nescio vos: discite a me omnes qui operamini iniquitatem et qui modo deum quaerere negligunt ab ipso tunc respuantur s augst serm 251

�	 hebr 13

�	 isaial 5

�	 prov 19

�	 _Dániel_ 13

�	 1 reg 3

�	 saepe magister peccat saepe discipulus et non nunquam patris vitium _est_ non nunquam filii ut male erudiatur hiero in Cap 6 micheae

�	 sap 3

�	 prov 10

�	 prov 27

�	 prov 29

�	 prov 12

�	 prov 28

�	 prov 19

�	 prov 12

�	 prov 13

�	 prov 21

�	 prov 15

�	 prov 29

�	 prov 5

�	 Eccl 32

�	 grande peccatum _est_ odisse corripientem maxime si _te_ non odio sed amore corripiat s hiero in cap 5 amos

�	 bonum _est_ obedire majoribus parere praeceptis: et post regulas scripturarum vitae suae tramitem ab aliis discere	�epist _ad_ demetriadem _de_ virginitate servanda

�	 Eccl 5

�	 omne malum aut pudore aut timore natura suffudit _Tertull_ in apologetico

�	 Dilectio dei honorabilis sapientia Eccles 1

�	 Eccles 1 v 32

�	 prov 13 v 18

�	 prov 14 v 2

�	 lucae 9

�	 jerem 23 v 40

�	 noli cibo tuo illum perdere pro quo _Krisztus_ mortuus _est_ rom 14

�	 errantes in errorem mittentes 2 tim 2

�	 Matth 18

�	 isaiae 52

�	 jerem 51

�	 prov 1

�	 prov 4

�	 1 cor 15v 33

�	 2 tim 2

�	 jacobi 3

�	 psalm 139

�	 Eccles 13

�	 prov 22

�	 prov 13

�	 _ő_ nimis inimica amicicia et seductio mentis nulla lucri mei causa ulciscendi libidine sed cum dicitur eamus faciamus et pudet non esse impudentem s Aug lib 2 conf 9

�	 S Augst lib 2 Conf Cap 5

�	 prov 2

�	 Eccles 16 v 7

�	 Eccles 21 v 11

�	 Eccles 7 v 2

�	 prov 26 v 16

�	 prov 13 v 4

�	 prov 18 v 8

�	 omnium tentationum et cogitationum malorum et inutilium sentina mater nugarum noverca virtutum mors animae vivi hominis sepultura sentina omnium malorum s bern serm _ad_ frat _de_ monte dei

�	 prov 6

�	 Genes 3

�	 facito aliquid operis ut _te_ semper diabolus inveniat occupatum	�s hiero epist _ad_ rusticum

�	 jerem 9

�	 Genes 8 v 21

�	 adversum juvenes et puellas aetatis ardore nostis noster abutitur et inflainmat rotam nativitatis nostrae haec sunt ignita diaboli jacula quae simul et vulnerant et inflammant et a rege babilonio tribus pueris praeparatur s hiero epist _ad_ demetriadem

�	 impudicitia semper _est_ detestanda obscoenum ludibrium reddens ministris suis nec corporibus parcens nec animis debellatis propriis moribus totum hominem suum sub triumpho libidinis mittit blanda prius ut plus noceat dum placet exhauriens rem cum pudore cupditatum infesta rabies incendium conscientiae bonae mater impenitentiae ruina melioris aetatis	�auctor libri _de_ bono pudicitiae

�	 animalis homo non percipit ea quae dei sunt 1 cor 2

�	  _Dániel_ 13

�	 Eccles 21

�	 Genes 19

�	 obsurdueram stridorae catenae mortalitatis meae poena superbiae animae meae et etiam longius à _te_ 	�Conf lib 2 _c_ 2

�	 2 petr 2

�	 1 reg 2 v 22

�	 1 reg 16

�	 Genes 7

�	 Genes 19

�	 Genes 18

�	 Genes 19

�	 sap 10

�	 inducias vel usque mane inducias vel usque mane

�	 diaboli primis titillationibus obviandum nec foveri debet coluber donec in draconem formetur auctor lib _de_ jejun apud cypri

�	 diabolus serpens _est_ labricus cujus capiti hoc _est_ primae suggestioni si non resistitur totus in interna Cordis dum non sentitur illabitur S hier in Capite 9 Ecclesiast

�	 quid _est_ libido nisi ignis quid virtutes nisi flores quid item turpes Cogitationes nisi paleae quis autem nesciat quia si in paleis ignis negligenter extingvitur ex parva scintilla omnes paleae accenduntur S Greg expos in _c_ 15 1 reg lib 6

�	 in initio cogitationis iniquae repelle et fugiet a _te_ cogitatio prava delectationem parit delectatio consensum consensus actionem actio consvetudinem consvetudo necesitatem necesitas mortem sicut vipera afiliis suis in utero positis lacera perimitur ita nos cogitationes nostrae intra nos nutritae occidunt	�S bern lib _de_ interiore domo

�	 Eccl 3

�	 luxuria cito decepit homines otio deditos gravius urit quae otiosum invenit S bern _de_ modo _benne_ vivendi _c_ 51

�	 non aethnei ignis non vulcania tollus non _Vesuvius_ aut _Olympus_ tantis ardoribus aestuant ut juveniles medullae vino et dapibus inflammatae	� _episztola_  _ad_ furiam _de_ virginitate servanda

�	 si quid in me potest esse Consilii si experto creditur hoc primum moneo hoc obtestor ut sponsa christi vinum fugeat pro veneno haec adversus adolescentiam prima sunt daemonum vinum et adolescentia duplex incendium voluptatis quid oleum flammae adjicimus quid ardenti corpusculo formenta ignium ministramus	� _episztola_  _ad_ eustochium _de_ custodiae virginitatis

�	 Eccles 42

�	 Eccles 9

�	 impudici tactus osculi quid aliud _est_ quam morsus diaboli et arrha peccati Euseb

�	 at _ergo_ adolescens miser valde miser in exordio ipsius adolescentiae etiam petieram ate castitatem et dixeram da mihi castitatem et continentiam sed noli modo timebam enim ne me cito exaudires et cito sanares a morbo concupiscentiae quam malebam expleri quam extingvi	�S aug Conf lib

�	 dum _esik_ juvenis et solitudinis me deserta vallarent incentiva vitiorum ardorem quae naturae ferre non poteram quae cum crebris jejuniis frangerem mens tamen cogitationibus aestuabat _ad_ quem edomandam fratri qui ex hebraeis crediderat me in disciplinam dedi ut post quintiliani acumina ciceronis fluvios gravitatem que frontonis et lenitatem plenii _alfabétum_ discerem et stridentia anhelantiaque verba meditarer quid ibi laboris insumpserim quid sustinuerim difficultatis quoties desperaverim quoties que cessaverim contentione discendi rursus in coeperim testis _est_ conscientia tam mea qui passus sum quam eorum qui mecum vitam duxerunt et gratias ago Domino quod _de_ amaro semine litterarum dulces fructus capio s hier epist _ad_ rusti

�	 Eccles 2

�	 _jobb_ 7

�	 per vigil ille tentator eos acrioribus pulsat insidiis quos maxime videat abstinere a peceatis St leo

�	 jerem 18

�	 jeremiae 2

�	 quem times major _est_ omnibus ipse timendus _est_ in publico ipse in secreto precedis videris intras videris lucerna ardet videt _te_ lucerna extincta _est_ videt _te_ in cubiculo intras videt _te_ incorde versaris videt _te_ ipsum time cui cura _est_ ut _te_ videat et vel timendo castus esto aut si peccare vis quaere ubi _te_ non videat et fac	�S Augst serm 46 _de_ verbis domini

�	 Deut 31

�	 Cum me pulsat aliqua turpis cogitatio recurro _ad_ vulnera christi cum me promit caro mea recordatione vulnerum Domini mei resurgo in omnibus adversitatibus non inveni tam _efficax_ remedium quam vulnera christi S Augst manualis Cap 22

�	 nullum tam potest _est_ et tam _efficax_ contra ardorem libidinis medicamentum quam mors redemptoris mei ibid 23

�	 s hiero epist _ad_ eustochium 21

�	 statim ut libido titillaverit sensum ut blandum voluptatis incendium dulci nos calore perfuderit erumpamus in hanc vocem _dominus_ auxiliator meus non timebo quid faciat mihi caro ibid

�	 Eccl 7 v 40

�	 noli _de_ viribus tuis praesumere vide _Dávid_ contra goliam vide parvum contra ingentem sed in nomine domini praesumentem	�S Augst serm 4 _de_ verbis apostoli

�	 qui praesumit _de_ viribus suis antequam pugnet ipse prosternitur ibid

�	 _ő_ insensati galatae quis vos fascinavit non obedire veritati persuasio haec non _est_ ex eo qui vocat vos Galat 3

�	 Eccli 51

�	 _Judit_ 8

�	 non deseria nisi prius deseratur deus enim (nisi ipsi illius gratiae defuerint) sicut coepit opus bonum ita perficiet operans velle et perficere	�Conc trid ses 6 _c_ 12

�	 sufficit tibi _grácia_ mea nam virtus in infirmitate perficitur 2 Cor 12

�	 jud 20

�	 saepe antiquus hostis postquam menti nostrae tentationis certamen inflixerit ab ipso suo certamine _ad_ tempus recedit non ut illatae malitiae finem praebeat sed ut in corda quae per quietem secura reddiderit repente rediens facilius inopinatus irrumpat	�S Gregor 52 moral 16

�	 longum iter per praecepta breve et _efficax_ per exempla _Seneca_ epist 6

�	  _ő_ quoties in eremo constitutus in illa vasta solitudine quae exusta solis ardoribus horridum monachis praebebat habitaculum putavi me romanis interesse deliciis sedebam solus quia amaritudine repletus eram horrebant sacco membra deformia quotidie lacrymae quotidie gemitus et si quando repugnantem carnem somnus imminens oppresiset nuda humo vix ossa haerentia collidebam _de_ cibis vero et potu taceo cum etiam langventes monachi frigida aqua utantur et coctum aliquid accepise luxuria sit ille igitur _ego_ qui ob metum gehennae tali me carcere damnaveram scorpionum tantum socius et ferarum saepe choris intereram puellarum pellebant _óra_ jejuniis et mens desideriis aestuabat in frigido corpore et ante hominem suum carne praemortua sola libidinum incendia bulliebant	�S hiero epist _ad_ eustochium 22

�	 itaque omni auxilio destitutus _ad_ jesu jacebam pedes rigabam lacrymis crine tergebam et repugnantem carnem hebdomadarum inedia subjugabam memini me clamantem diem crebro junxisse cum nocte nec prius ac pectoris cessare verberibus quam rediret Domino imperante tranquilitas ibid

�	 et ut ipse mihi testis deus post multas lacrymas post coelo inherentes oculos non nunquam videbar mihi agminibus interesse angelorum et laetus gaudensque cantabam post _te_ in odorem ungventorum tuorum currimus ibid

�	 lucae 8

�	 prov 28

�	 _Jákob_ 4

�	 psal 48

�	 lucae 18

�	 nihil _est_ quod si generent divitiae quomodo superbiam omne pomum omne lignum habet vermen suum vermis divitiarum superbia _est_ S augst serm 5 _de_ verbis domini

�	 prov 17

�	 prov 28

�	 Amos 6

�	 lucae 6

�	 adultorum quque assentationes et noxia blandimenta fallaciae velut quasdam pestes animae fuge nihil _est_ quod tam facile corrumpat mentes hominum	�S hiero epiat _ad_ celantiam

�	 1 tim 6

�	 tentatio _est_ patrimonium grande nisi _ad_ usus bonos census operetur ut patrimonio suo unus quisque locupletior magis redimere debeat quam augere delicta	�S Cypr lib _de_ habitu virginum

�	 _jobb_ 11

�	 _jobb_ 21

�	 quid prodest quod liber _est_ in natura qui servus _est_ in conscientia videmus extrin secus generis nobilita _te_ sublimes intrin secus mentis infirmitate _de_ generes innocentium dominos et criminum servos	�Euseb emiss homi 3 _de_ paschate

�	 sap 5

�	 mala nobilitas quae semper superbiam apud deum reddidit ignobilem S Augst serm 127

�	 Eccl 3

�	 nulli _te_ unquam _de_ generis nobilitate praeponas nec miseriores quosque aut humili loco natos _te_ inferiores putes nescit religio nostra personas accipere nec conditiones hominum sed animos inspicit singulorum servum et nobilem _de_ moribus pronunciat sola apud Deum libertas _est_ non servire peccatis summa apud Deum _est_ nobilitas clarum esse virtutibus	�S hiero epist _ad_ celantiam

�	 minime quidem deus _est_ acceptor personarum nescio tamen quo pacto virtus in nobili plus placet S bern epist _ad_ sophiam

�	 ideo in omnem venit aetatem et infantibus infans factus sanctificans infantes in parvulis parvulus sanctificans hanc ipsam habentes aetatem et exemplum illis pietatis effectus justitiae et subjectionis in juvenibus juvenis exemplum juvenibus factus et sanctificans domino	�S irenaeus lib 2 adversus haereses _c_ 39

�	 luc 2 v 51

�	 et erat subditus illis quis quibus deus hominibus disce terra subdi disce pulvis ob temperare erubesce superbe cinis deus se humiliat et tute exaltas	�S bern hom 1 super missus

�	 et _Jézus_ proficiebat sapientia et aetate et _grácia_ apud deum et homines ibid

�	 jam mortua erat adolescentia mea mala et nefanda et ibam in juventutem quanto aetate major tanto vanitate turpior lib 7 conff cap 1

�	 tob 1

�	 jerem 10

�	 Eccle 25

�	 Eccle 1

�	 1 joan 3

�	 psal 72

�	 Eccle 3

�	 prov 19

�	 prov 20

�	 prov 30

�	 Eccle 3

�	 Deut 21

�	 ephes 6

�	 Coloss 3

�	 prov 1

�	 Eccle 7

�	 hebr 13

�	 Eccle 7

�	 habet et pudicitia servata martyrium suum s hiero epist _ad_ demetriadem

�	 quem tormenta non vicerant voluptas superabat in vita _b_ hilarionis

�	 martyrium sine sangvine triplex _est_ parcitas in ubertate quam habuit _Dávid_ et _jobb_ largitas in paupertate quam exercuit _Tóbiás_ et vidua castitas in juventute qua usus _est_  _Joseph_ in egyipto S bern in sententiis

�	 pudicitia flos morum honor corporum _de_ cor sexuum _fundamentum_ sanctitatis praejudicium omnis bonae mentis S Cypr lib _de_ bono pudicitiae

�	 quid amabilius verecundo adolescente quam pulchra haec et quam splendida gemmamorum in vita et vultu adolescentis quam vera et minime dubia bonae nuntia spei bonae indolis index nullum aeque manifestum indicium columbine simplicitatis et ido etiam testis innocentiae lampas _est_ pudicae mentis jugiter lucens ut nibil in ea turpe vel indecorum residere attentet quod illa non illico prodat ita expunctrix malorum et propugnatrix puritatis intactae specialis _glória_ conscientiae et famae custos	�S bern serm ult in Cant

�	 ephes 5

�	 sap 1

�	 prov 29

�	 prov 17

�	 Eccle 11

�	 prov 18

�	 Eccle 32

�	 flagellatus _est_ flagellis judaeorum flagellatur blasphemiis malorum christianorum

�	 Eccli 23

�	 levit 24

�	 1 tim 1

�	 dialogi Cap 18

�	 Eccl 19

�	 rom 12

�	 prov 6

�	 Eccle 28

�	 si filii dei qui pacem faciunt procul dubio filii satanae confundunt s Greg 3 pars pastor

�	 Eccle 7

�	 prov 12

�	 psalm 5

�	 Eccle 20

�	 s ambr in serm _de_ dominica passionis

�	 tit 2

�	 Eccle 37

�	 difficile inter epulas servatur pudicitia hieron lib 2 epist 9

�	 vinum et adolescentia duplex incendium voluptatis idem _ad_ eustochium

�	 Eccles 31

�	 prov 21 v 17

�	 Eccle 28

�	 prov 18

�	 prov 27

�	 prov 29

�	 matth 5

�	 matth 11

�	 1 Cor 13

�	 ephes 4

�	 quo quisque _est_ major magis _est_ placabilis irae et faciles motus mens generosa capit ovid

�	 irasci hominis _est_ finem imponere iracundiae christiani S hiero epist _ad_ demetriadem

�	 _benefícium_ se putabat accepisse augustae memoriae _Theodosius_ cum rogaretur ignoscere et tunc proprior erat veniae cum fuisset commotio major iracundiae praerogativa ignoscendi erat indignatum fuisse et petebatur in eo quod in aliis timebatur ut irasceretur S ambr concione _de_ obitu theodo imp

�	 Matth 11

�	 jacobi 3

�	 1 Cor 13

�	 prov 18

�	 prov 20

�	 prov 15

�	 1 petr 2

�	 levit 19

�	 Matth 5

�	 rom 12

�	 1 joan 3

�	 luc 6

�	 Matth 6

�	 jacobi 2

�	 Eccles 28

�	 1 joan 3

�	 _jobb_ 21

�	 tob 4

�	 Eccle 11

�	 Eccle 31

�	 tob 4

�	 Matth 7

�	 Eccle 17

�	 1 thess 5

�	 ephes 5

�	 S Chrisost lib 3 adversus vituperatores vitae monosticae

�	 Matth18

�	 1 joan 3

�	 S Chrysost _de_ ferendis reprehensionibus

�	 jacobi 5

�	 Cadit asina et _est_ qui sublevet perit anima et non _est_ qui reputet: hom 4 in 1 _ad_ Cor S _Bernard_ 

�	 non vos judicetis esse malevolos quando crimen alterius indicatis magis quippe innocentes non estis si fratres vestros quos indicando corrigere potestis tacendo pertre permittis S Aug 5 quaest c 1 epist 109

�	 quaedam sunt peccata occulta quae sunt in nocumentum proximorum vel corporale vel spirituale et quia ille qui sic occulte peccat non solum in _te_ peccat sed etiam in alios oportet statim procedere _ad_ denunciationem ut hujus modi nocumentum impediatur s thom 2 2 quaest 33 art 7

�	 prov 13

�	 non potest homini esse amicus qui deo fuerit infidus S Ambr 3 offic c 16

�	 prov 27

�	 Eccle 6

�	 Eccle 9

�	 Eccle 6

�	 relaxabantur etiam mihi _ad_ ludendum habenae ultra temperamentum severitatis in dissolutionem afflictionum variarum lib 2 Conff

�	 jerem 6

�	 1 tim 6

�	 filios quos doces patrimonium magis amare quam christum S Cypri lib _de_ opere et eleemosyna

�	 ephes 5

�	 matth 6

�	 1 tim 6

�	 hebr 13

�	 lucae 6

�	 matth 19

�	 deut 15

�	 tobie 4

�	 Eccli 4

�	 Eccli 29

�	 lucae 11

�	 lucae 6

�	 1 joan 3

�	 _jobb_ 31

�	 tob 4

�	 tob 4

�	 Eccle 6

�	 psalm 113

�	 Gloriam meam alteri non dabo quid _ergo_ dabis Domine quid dabis nobis pacem inquit do vobis pacem relinquo vobia sufficit mihi gratanter suscipio quod relinquis et relinquo quod tenes sic placet sic mea interesse non dubito abjuro gloriam prorsus ne forte si usurpavero non Concessum perdam merito et oblatum pacem volo pacem desidero et nihil amplius cui non sufficit pax non sufficis tu tu _és_ enim pax nostra qui fecisti utraque unum S bern serm 1 in Cant

�	 Ephes 6

�	 Eccles10

�	 S bern medit 6 3

�	 prov 3

�	 Eccles 32

�	 

�	 prov 1

�	 Ezech 14

�	 1 reg 28

�	 notam fac mihi viam in qua ambulem doce me facere voluntatem tuam psal 142

�	 Eccle 37

�	 unusquisque suum ingenium noverit et _ad_ se applicet quod sibi aptum delegerit itaque quid sequatur prius consideret non solum noverit bona sua sed etiam vitia cognoscat aequalemque se judicem sui praebeat ut bonis intendat vitia declinet	�S Ambr 1 offic 44

�	 juvenal XI satyr

�	 Sap 9

�	 levit 10

�	 Matth 5

�	 Concil trid sess 22 Cap 1

�	 S Greg hom 1 in evang

�	 venient venient ante tribunal christi audietur populorum querela gravis accusatio dura quorum vixere stipendiis nec diluere peccata quibus facti sunt duces caeci fraudulenti mediatores	�S bern in declamatio

�	 hebr 5

�	 universos in ordinibus ecclesiasticis honorem quaerentes proprium aut divitias aut saeculi voluptates postremo quae sua sunt non quae jesu christi manifeste prorsus et indubitanter non ea quae ex deo _est_ charitas sed aliena a deo et omnium radix malorum _cupiditas_ introducit S bern in declamat

�	 ibid

�	 ordinato ordines ascendendum _est_ nam casum appetit qui _ad_ summa loci fastigia post positis gradibus per abrupta quaerit ascensum S greg lib 7 epist 18 21

�	 vae homini illi qui non habens vestem nuptialem ingreditur _ad_ coenam nihil super _est_ nisi ut audiat amice quomodo hue intrasti probet se unusquisque et sic accedat non facit ecclesiastica dignitas christianum S hier epist 1

�	 s thom 2 2 quaest 89 art 1 utrum qui non sunt exercitati in praeceptis debeant ingredi religionem

�	 Sess 25 Cap 12

�	 ita age et vive in monasterio ut clericus esse merearis ut adolescentiam tuam nulla sorde commacules ut _ad_ altare christi quasi _de_ thalamo virgo procedas	�S hier epist _ad_ rusticum

�	 osiae 4

�	 quid enim periculi sit ubi non invenit pastor pascua dux ignorat itineris viam servus nescit domini voluntatem _eklézsia_ quotidie multipliciter et miserabiliter experitur s bern in declamationibus

�	 ante omnia peto ut cogitet religiosa prudentia tua nihil esse in hac vita et maxime hoc tempore facilius et levius et hominibus acceptabilius episcopi presbyteri diaconi officio si perfunctorie at adulatorie res agatur sed nihil apud deum miserabilius et tristius et damnabilius item nihil esse in hac et maxime hoc tempore difficilius laboriosius et periculosius episcopi aut presbyteri aut diaconi officio sed apud deum nihil beatius si eo modo militetur quo noster imperator jubet S Augst epist 184

�	 status religionis _est_ exercitium quoddam _ad_ sanctitatem assequendam 2 2 quaest 169 art 1

�	 nonne haec religio sancta pura et immaculata et homo vivit purius cadit rarius surgit velocius incedit cautius irroratur frequentius quiescit securius moritur fiducius purgatur licitus praemiatur Copiosius S bern homil _de_ verbis Domini

�	 timendum enim periculum tripiex id _est_ ne forte aut aequare se alteri aut respicere retro aut certe in medio ponte stare seu residere quis velit s bern serm _de_ tribus ordinibus

�	 necesse _est_ ut quisque religiosus si salvari desiderat saeculum contemnat et sese intra monosterii Claustra concludat S bern lib _de_ modo _benne_ vivendi serm 66

�	 psalm 48

�	 matth 14

�	 1 reg 15

�	 act 9

�	 1 joan 4

�	 2 Cor 11

�	 Eccle 3

�	 Eccle 30

�	 sap 6

�	 prov 29

�	 Deut 17

�	 Eccles 10

�	 3 reg 14

�	 prov 28

�	 Isaiae 1

�	 3 reg 20

�	 sap 6

�	 neque enim nos christianos quosdam imperatores ideo felices dicimus quia vel diutius imperarunt vel imperantes filios morte placida reliquerunt vei hostes rei publicae domuerunt vel inimicos cives adversus se insurgentes et cavere et opprimere potuerunt hoc enim et alia vitae hujus aerumnosae vel munera vel solatia quidam etiam cultores daemonum accipere meruerunt qui non pertinent _ad_ regnum dei quò pertinent isti et hoc ipsius misericordia factum _est_ ne ab illo ista qui in eum crederent velut summa bona desiderarent S Aug lib 5 _de_ civitate Dei Cap 14

�	 sed eos felices dicimus si juste imperant si inter lingvas sublimiter honorantium et obsequia nimis humiliter salutantium non se extollunt sed se homines esse meminerint si suam potestatem _ad_ dei cultum maxime dilatandum majestati ejus famulum faciunt si deum timent diligunt colunt si plus amant illud regnum ubi non timent habere consortes si tardius vindicant facile ignoscunt si eandem vindictam pro utilitate regendae tuendequae rei publicae non prosaturandis inimicitiarum odiis exerunt si eandem veniam non _ad_ impunitatem iniquitatis sed _ad_ spem correctionis indulgent si quod aspere coguntur plerumque decernere misericordiae lenitate et beneficiorum largitate compensant si luxuria tanto eis _est_ Castigatior quanto posset esse liberior si malunt cupiditatibus pravis quam quibuslibet imperare et si haec omnia faciunt non propter ardorem inanis gloriae sed propter charitatem felicitatis aeternae si prosuis peccatis humilitatis miserationis et orationis sacrificium deo suo vero immolare non negligunt tales christianos imperatores dicimus esse felices interim spe postea reipsa futuros cum id quod expectamus evenerit S Augs lib 5 _de_ civitate Dei cap 14

�	 2 paral 19

�	 Deut 16

�	 isaiae 5

�	 Eccles 4

�	 Deut 1

�	 Eccles 7

�	 princeps postulat et judex in rejudex in reddendo _est_  Michae 7

�	 Eccles 4

�	 _jobb_ 29

�	 Exod 18

�	 non enim militare delictum _est_ sed propter praedam militare peccatum _est_ 	�S Aug serm 19 _de_ verbis Domini

�	 apud omnem christianum prima honestatis debet esse militia idem ibid

�	 hoc primum cogita quando armaris _ad_ pugnam quia virtus tua etiam ipsa corporalis donum Dei _est_ sic enim cogitabis _de_ dono Dei non facere contra Deum S aug epist 205 _ad_ bonifacium

�	 Genes 4

�	 anima vulneratorum clamavit et Deus in ultum abire patitur _jobb_ 24

�	 detestabilis duellorum usus fabricante diabolo introductus ut cruenta corporum morte animarum etiam perniciem lucretur ex orbe penitus exterminetur	�Concil trid sess 25 Cap 19

�	 ornet mores tuos pudicicia conjugalis ornet sobrietas et frugalitas valde enim turpe _est_ ut quem non vincit homo vincat libido et obruatur vino qui non vincitur ferro S Aug epist 205 _ad_ bonifacium

�	 hostem pugnantem necesitas perimat non voluntas sicut enim rebellanti et resistent violentia redditur ita victo vel capto misericordia jam debetur maxime in quo pacis perturbatio non timetur S aug supr

�	 sacramentum hoc magnum _est_  _ego_ autem dico in christo et in _eklézsia_ ephes

�	 lucae 10

�	 1 Cor 7

�	 1 Cor 7

�	 plerisque nulla _est_ uxoris electio sed qualis obvenirit habenda si iracunda ambitiosa quod cumque vitii _est_ post nuptias discimus S hier

�	 prov 18

�	 Eccle 26

�	 Eccle 25

�	 Eccle 26

�	 prov 19

�	 Eccle 26

�	 tobiae 6

�	 tobiae 8

�	 tobiae 8

�	 Matth 10

�	 ephes 5

�	 1 Cor 7

�	 S Aug lib 2 Conf Cap 3

�	 tobiae 1

�	 psalm 63

�	 prov 27

�	 hebr 11

�	 Matth 18

�	 habere non potest deum patrem qui ecclesiam noluerit habere matrem S Cypr libr _de_ unitate ecclesiae

�	 2 tim 3

�	 cum igitur tantum auxilium dei tantum profectum videamus dubitabimus nos ejus ecclesiae condere gremio quae usque _ad_ confesionem generis humani ab apostolica sede per succesionem episcoporum frustra haereticis circum latrantibus et partim plebis ipsius judicio partim conciliorum gravitate partim etiam miraculorum majestate damnatis culmen auctoritatis obtinuit cui nolle primas dare vel summae profecto impietatis _est_ vel praecipitis arrogantiae S Aug _de_ utilitate credenda circa finem

�	 1 tim 2

�	 credere enim oportet accedentem _ad_ deum quia _est_ et inquirentibus se remunerator fit

�	 Matth 16

�	 matth 16

�	 matth 7

�	 luc 13

�	 Coloss 1

�	 in omnibus operibus tuis memorare novissima tua et in aeternum non peccabis Eccl 7

�	 nec turbam sequantur errantem qui se veritatis discipulos Confitentur hunc certe imitari tutissimum _est_ atque ejus vestigia sequi qui dixit _ego_ sum via veritas et vita nunquam errat qui sequitur veritatem s hier epist _ad_ Celantiam

�	 beatum dixerunt populum cui haec sunt beatus populus cujus _dominus_ deus ejus psalm 143

�	 S bern: Sermo 3 _de_ nativ

�	 Eccl 1

�	 philipp 3

�	 1 joan 2

�	 S Augs tract 1 in epist s joan

�	 Eccle 2

�	 2 petr 2

�	 2 reg 12

�	 prov 4 3

�	 sap 5 v 7 8 et 9

�	 3 reg

�	 3 reg 4

�	 Eccle 12

�	 3 reg 11

�	 philip 2

�	 1 cor 10

�	 matth 24

�	 deus enim nisi ipsi illius gratiae defuerint sicut coepit opus bonum ita perficiet operans velle et perficere Concil trid sess 6 _c_ 32

�	 verum tamen qui se existimant stare videant ne cadant et cum timore et tremore salutem suam operentur in laboribus in vigiliis in elemosinis in orationibus et in oblationibus in jejuniis et castitate formidare enim debent scientes quod in spem gloriae et non dum in gloriam renati sunt _de_ pugna quae super _est_ cum carne cum mundo cum diabolo in qua victores esse non possunt nisi cum dei _grácia_ apostolo obtemperent dicenti debitores facti sumus non carni ut secundum carnem vivamus si autem spiritu facta carnis mortificaveritis vivetis Sup

�	 Eccl 19

�	 Concil arausic 2 Cap 10

�	 psal 70

�	 rom 8



