 _első_ SZAKASZ
Advent _első_ Vasárnapjátol _fogvást_  _nagyböjt_  _II_ Vasárnapjáig

MÁSODIK SZAKASZ 
 _nagyböjt_  _II_ Vasárnapjátol _fogvást_  _húsvét_ 

 _harmadik_ SZAKASZ
Husvéttol _fogvást_ Pűnkősd után valo _hatodik_ Vasárnapig

NEGYEDIK SZAKASZ
Pűnkősd után valo _hatodik_ Vasárnaptol _fogvást_ Advent _első_ Vasárnapig

AZ _episztola_ 
és
AZ _evangélium_ 

 _esztendő_  _által_ valo vasárnapokra 
és _fő_  _ünnep_ rendeltetett 
 _kérdés_ és _felelet_ 
valo Magyarazattya

 _első_ SZAKASZ
Advent _első_ Vasárnapjátol _fogvást_ 
 _nagyböjt_  _II_ Vasárnapjáig

1741

AJÁNLÁS

 _örök_  _fogva_ valo _ige_  _aki_ le szálván a _föld_ Szent _evangélium_  _kihirdet_ az _emberi_ nemzetnek üdveségire és _aki_ nem tsak predikálottál _hanem_ még _kegyelem_ is adtál annak bé vételire nyisd fel lelki szemeket mind azoknak kik ezen _könyv_ lévö szavaidot és _intés_  _olvas_  _de_  _egyszersmind_ száld meg szent Lelkedel sziveket _hogy_ szeretetedel _olvas_ bé vegyék és _megtart_ ajánlom néked ajándékodot mellyet adtál ezen _könyv_  _fordítás_ Légyen Szent Nevednek _dicséret_ és lelkemnek üdveségére

ENNEK A _könyv_  _tábla_ 

	Advent 1 vasárnapján 
	Epist Ev 1

	Advent 2 vasárnapján - 
	11

	Advent 3 vasárnapján - 
	25

	Adventben lévö _kántor_ 
	38

	Advent 4 vasárnapján 
	68

	Karátson _ünnep_ - 
	80

	Szent _István_ napján 
	114

	Szent _János_ napján - 
	122

	Apro szentek napján 
	131

	 _karácsony_ után valo vasárnapon 
	139

	 _kiskarácsony_ napján - 
	148

	Viz _kereszt_ napon - 
	155

	Viz _kereszt_  _oktáva_ valo vasárnapon 
	167

	 _vízkereszt_ után valo 2 vasár 
	177

	 _vízkereszt_ után valo 3 vasár 
	189

	 _vízkereszt_ után valo 4 vasár 
	202

	 _vízkereszt_ után valo 5 vasár 
	211

	 _vízkereszt_ után valo 6 vasár 
	223 

	septuagésima vasárnapján 
	235

	sexagesima vasárnapján 
	248

	quinquagésima vasárnapján 
	259

	 _hamvas_ szeredán 
	274

	 _hamvas_ szereda után valo pénte 
	286

	 _hamvas_ szereda után valo szomb 
	298

	 _nagyböjt_ 1 vasárnapján 
	307

	 _nagyböjt_ 1 _hét_ valo _hétfő_ 
	317

	 _nagyböjt_ 1 _hét_ valo _kedd_ 
	329

	 _nagyböjt_ 1 _hét_ valo szeredán 
	337

	 _nagyböjt_ 1 _hét_ valo _tsötört_ 
	347

	 _nagyböjt_ 1 _hét_ valo pénte 
	354

	 _nagyböjt_ 1 _hét_ valo szomb 
	362

	
A Szentek _ünnep_ 
	

	Szent András napján Epist Ev 
	 _I_ 

	 _boldog_ Asz fog napján 
	XIV

	Szent _Tamás_ Apost napján 
	XXIII

	Szent pál ford napján 
	XXVIII

	Gy Sz Bol Aszsz napján 
	XXXIII 

	Szent Mátyás napján 
	XXXIX


Esztendö _által_ valo vasárnapokra és _fő_  _ünnep_ 
rendeltetett _episztola_ és _evangélium_ 
 _kérdés_ és _felelet_ valo magyarázattya

ADVENT ELSÖ VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet mutasd meg _hatalom_ és _eljön_ siettségel ugy _hogy_ ate segittséged _által_ a veszedelmektöl meg _megérdemel_ szabaditatni a melyekre tészen minket avétek és üdvezits meg szabaditatván általad _aki_  _él_ és uralkodol az _atyaisten_ és a Szent Lélekel _egyetemben_ mind örökön öröké Amen


 _episztola_ 

Szent Pál Rom 13 11

 _atyámfia_  _tudván_  _hogy_  _óra_ vagyon már az álombol _felkelni_ mert most _közel_ vagyon a mi üdveségünk _hogy_ sem mikor _hisz_ az _éj_ el mult a nap pedig _elközelget_ vessük el azért a setéttség _cselekedet_ és _öltözik_ avilágoság _fényesség_ mint nappal _tisztességes_  _jár_ nem _tobzódás_ és részegségekben-nem _ágyasház_ és szemtelenségekben nem versenkedésben és _irigység_  _hanem_  _öltözik_ az Ur _Jézus_  _Krisztus_ 


Magyarázat

 _k_ Mit ért Szent Pál az álmon amelyböl mondgya _hogy_ fel _felébred_ 

 _f_ Erti a vetekben valo álmot a melyben _tölt_  _élet_ a világot szeretök mivel az _isten_ és az ö _nagy_  _dolog_ mely az üdveségek olyanok mint akik alusznak _tévén_ minden nyugodalmokot a világi _jó_  _bírás_ mindenkor is _abban_ az álomba maradnak és mint egy el temetve azö rosz _kívánság_ és szokásoknak ágyában és _hogy_  _ha_ fel nem ébrednek _halál_  _óra_ ugy _talál_ magokot mint _ha_ mindenkor aludtanak volna Az _gazdag_ mondgya a proféta az ö álmokban aludtanak és _felébredvén_ semit _kéz_ nem _talál_ ps 73 6 az az se jó _erkölcs_ se jó _cselekedet_ se semit olyat a mi valamit _érdemelhet_ 

 _k_ Az Apostol tsak erröl avétkes álomrol _beszél_ a _bűnös_ 

 _f_ Beszél még azoknak resttségekröl is akik az Isten szolgainak _tart_  _hogy_ már magokot mivel nem _elégséges_ meg szabaditatni a rosz _kívánság_ rabságábol _hanem_ még el is _kell_  _kerülni_ azt a _tunyaság_ és lankadságot a mely az _ember_ anyira viszi _hogy_ nem _kap_ a _jó_ a mellyet avallás _ígér_ és nem _tart_ anyomoruságoktol a melyekel _fenyeget_  _ki_  _kell_  _hát_  _kelni_  _abból_ a lankadságbol mely _oly_ lágyságal _fordít_ az _isten_ és a mely lassanként _sok_  _kötelesség_ mulatat el velünk sz Pál azt akarja _hogy_ fel _felébred_ az _ilyenféle_ álombol

 _k_ Mikor _kell_  _erő_ venni magunkon _hogy_ fel _felébred_ az illyen féle alombol

 _f_ Mindenkoron azon munkálodnánk is azélet nem volna arra _elegendő_  _hosszú_ a _természetbeli_  _hajlandóság_  _arrafelé_ vezet és ez az veszedelmes álom amely _kezdet_ ahalálnak ugyan arrais vinne _hogy_  _ha_ szüntelen valo _erő_ nem vennénk magunkon _hogy_  _abból_  _felébredhet_ és a menyei uton _elébb-elébb_ mehesünk

 _k_ Mitsoda _ok_ valo nézve _int_ az Apostol a _hív_  _hogy_  _felébred_ ezen _kétféle_ álombol

 _f_ Nagyob _ok_ nem _adhatni_ mint azt _hogy_ mostanában _közel_ vagyunk üdveségünkhöz és az Isten _ítélet_  _hogy_ sem mint mikor _benne_  _kezd_  _hinni_  _ez_ azt akarja mondani _hogy_ mentöl inkáb _halad_  _ebben_ azéletben annál inkáb _közelít_ az _örökkévaloság_  _ahol_ is végezödik a _halandó_  _élet_ ugyan az az utolso _óra_ is választtya el a mi sorsunkot _valamelyfelé_ vagy az _örök_  _boldogság_ vagy az _örök_ nyomoruságra ez igy lévén nem _hogy_ meg tsökenyünk _de_ söt meg _jobban_  _kell_  _felgerjeszteni_ magunkot az _isteni_ szolgálatra és azt annál is nagyob _gyorsaság_ mert _pályafutás_ végihez _közelít_ 

 _k_ Mitsoda más _ok_ adgya még sz Pál _hogy_ fel _felébred_ álmunkbol

 _f_ Azt mondgya _hogy_ az _éjszaka_ el mult vagyis vége _felé_ vagyon és _hogy_ a nap _közelít_ ezeket azoknak mondgya akik el merültek avilági _gyönyörűség_ és _becsület_ és az vakságnak setéttségében _ahol_ tsak az álom látásal _hizlal_ magokat nem _gondolkodván_ az _isten_ és üdveségekröl és arol ugy _beszél_ valamint azálomrol nem is _tud_ magok is mit mondanak és az _éjszaka_  _hamar_ el mulik és sebeségel _jön_ az _örökkévaló_ nap minden szem pillantásban amely nap némellyeknek _irtóztató_  _kínzó_ és véghetetlen napja lészen és másoknak világoságnak _dicsőség_ és _boldogság_ napja lészen a melyen meg láttyák _homály_ nélkül egészen és _bír_ aztaz _igazság_ a mely meg szabadittya öket _bűn_ és _betölt_  _dicsőség_ és _gazdagság_ 

 _k_ Mit _kihoz_ mind ezekböl az Apostol

 _f_ Azt akarja _kihozni_  _hogy_  _teljesség_ szükséges nékünk _elhagyni_ a setéttségnek _cselekedet_ ellene mondván avéteknek a mely alélek _tudatlanság_ és vakságátol származik _hogy_ meg szünnyünk azö rosz _hajlandóság_ és meg romlot akarattyát _követni_ és _hogy_ a világoságnak _fényesség_  _kell_  _öltözni_ az az akeresztyéni jó _erkölcs_ és jó _cselekedet_  _kell_  _követni_ mivel tsak egyedül ezekel afegyverekel lehet az _ördög_ ellen állani _ő_ meg gyözni és meg szalasztani avilágoságnak _fegyver_ mert a szeretettel valo _hív_ a mi világoságunk és _erő_ a mely azt _igazgat_ 

 _k_ Mit _hoz_ még mást is mind ezekböl sz pál

 _f_ Azt _hoz_ még _ki_ ezekböl _hogy_  _tisztességes_ és _becsületes_  _kell_  _járni_ valamint napal szoktak _járni_ az az _hogy_  _ha_ azigazságnak világoságát akarjuk _követni_ nem _kell_ semit olyat _cselekedni_ a mi az Isten elöt _kedvetlen_ legyen _hanem_ mind _külső_ s’ mind _belső_  _cselekedet_ nagy szemérmeteségel vigyük végben és magánoson valo létünkor is annyi _türköztetés_ legyünk mint _ha_ mindenek látnának mert mindenkor az Isten elöt lévén sokal nagyob _tisztelet_  _tartozik_ néki mint sem az _ember_ 

 _k_ Mit tészen még _ehhez_ az Apostol

 _f_ Azt _hagy_  _hogy_ nem tsak aleg nagyob rendeletlenségeket _kell_ el _hagyni_  _hanem_ még akristus _Jézus_  _kell_  _öltözni_ le vetvén az _óember_ az ujnak szándékát _kell_  _követni_ mert nem _elég_  _külső_ valo áitatoságal _felékesíteni_ magunkot szükséges _hogy_ a _Krisztus_ lakjék szivünknek _belső_ részében az ö lelkének sugarlásábol _kell_ munkálodni és semi ne légyen valami olyan _mibennünk_ mely ne _jegyez_ a _Krisztus_ akarattyát se semi az mely az ö példája _szerint_ ne légyen és az ö _evangélium_  _tanítás_  _szerint_ ugy _hogy_  _had_ lehesen mondani _hogy_ ö _él_ ö _beszél_ és ö munkálodik _mibennünk_ 


 _evangélium_ 

Sz lukáts: 21 25

Az _idő_ mondá _Jézus_ atanitványinak _jel_ lésznek anapban és _hold_ és _csillag_ és a _föld_ a népek szorongatásban atenger zugása és _hab_  _felháborodás_ miat el száradván az emberek azoknak _félelem_ és várakodása miat mellyek az egész világra _következik_ mert azegek _erő_  _megindul_ és _akkor_ láttyák az _ember_ fiát el _jönni_ a _felhő_ nagy _hatalom_ és _dicsőség_ ezek pedig _megkezdvén_ lenni _feltekint_ és _felemel_  _fej_ mert _elközelget_ ati váltságtok és _hasonlatosság_ monda nékik lássátok a _fügefa_ és minden _fa_ mikor _immár_ magokbol _gyümölcs_  _hoz_  _tud_  _hogy_  _közel_ vagyon a nyár ugy tiis midön láttyátok ezeket meg lenni _tud_  _hogy_  _közel_ vagyon az Isten _ország_  _bizony-bizony_ mondom néktek _hogy_ el nem mulik enemzettség mig mind ezek meg nem lésznek az _ég_ és aföld el mulnak azén _beszéd_ pedig el nem mulnak


Magyarázat

 _k_ Miért adgya _elöben_ az Anyaszent egyház az advent _kezdet_ azokot ajeleket mellyek _megelőz_ az _ítélet_ 

 _f_ Azért _hogy_  _félelem_  _készül_ akristust ami _örökös_  _bíró_ ugy _fogadni_ mint meg váltonkot azö születésének _titok_  _ha_ még _abban_ az állapotban nem vagyunk _hogy_ szeretettel _kíván_ azö elsö _eljövetel_ malasztit leg aláb _fél_ azö utolso _eljövetel_  _keménység_ a midön _irgalmasság_ nélkül _megítél_ avétekben _meghal_  _bűnös_ akinoktol valo _félelem_ pedig _oly_  _isten_ valo szeretetnek uttyara _készít_  _aki_  _megtestesülvén_ meg alázta magát _érte_ 

 _k_ Ezeknek ajeleknek szemlélése kellé _félelem_  _indítani_  _mibennünk_ 

 _f_  _kétség_ nélkül _kell_ abünösökben _félelem_  _indítani_ azért _hogy_ magokban _tér_ és _hogy_ állando _megtérés_ vezesse _de_ meg viszontag avaloságos _penitenciatartó_ és azigazakot _öröm_ és vigasztalásra _indít_ mert várván és _kívánván_ szivesen az üdvezitöt el is _hoz_ nekik a jó _élet_ valo malasztit és munkájokért valo _jutalom_ a _bűnös_  _készület_  _fogad_  _tehát_  _ő_ és meg nem itéltetnek az _igaz_ pedig _elébb_  _elébb_ menvén alhatatosak legyenek és akristus maga lesz az ö _jutalom_ 

 _k_ A _Krisztus_ azt mondgya _hogy_ az utolso nap mint egy meg lopja a _bűnös_  _hogy_ lehet _tehát_  _igaz_ ez a mondása _hogy_ el száradnak _félte_ várván anyomoruságokot mellyek reájok rohannak

 _f_ A _hogy_ azok anyomoruságok nem _érkezik_ mindgyárt az utolso nap elöt anyugodalomban _könnyű_ el szokták felejteni az el mult nyomoruságokat arendeletlenségre _csakhamar_ viszá szoktak _térni_ amidön az Isten _bosszúállás_ sulyát nem _érez_ pharao _eziránt_ rettentö példa ugyan azirás is _int_ minket az Apostol _által_ mondván mikoron azt mondgyák _békesség_ és _bátorság_ vagyunk _akkoron_ nagy _hirtelen_ veszedelem _jön_ reájok 1 Thess 5 3

 _k_ Miért _eljön_ akristus olyan nagy _hatalom_ és _dicsőség_ 

 _f_ Az ö Nagyságában és _dicsőség_  _eljön_ azért _hogy_ meg szegyenittse azokot kik meg vetették vala _ő_ az ö alázatos és nyomoruságos _halandó_  _élet_ Elfog _jönni_  _hatalom_  _hogy_ el _töröl_ rettentö _ítélet_ aföldi _hatalmasság_ és _közönséges_ mind azokot kik nem akarták _ő_ üdvezitöjöknek és meg szabaditojoknak üsmerni

 _k_ A midön azok az _ítélet_ valo _jel_ el _jön_  _talán_ mi _akkoron_ nem lészünk ez _élet_ azért illetneké azok minket

 _f_ Igen is _illet_ mert azokbol 1 meg üsmérhettyük mitsoda rettentö az Isten _ítélet_ a _bűnös_ és _hogy_ mely igen _kell_ attol _félni_ 2 mert mind azok anyomoruságok a melyekel látogat minket az Isten eföldön azokhoz ajelekhez _tartozik_ amelyek az _ítélet_ elött lesznek és amelyek ahalálra _emlékeztet_ minket _és_ a _különös_ valo _ítélet_ amely is _követ_ ahalált

 _k_ Mitsoda _indulat_  _kell_  _indítani_  _mibennünk_ azoknak anyomoruságoknak és szomoruságoknak amelyet az Isten _küld_ reánk

 _f_ Az _igaz_ meg _kell_ üsmerni amagok _gyengeség_ és az _isten_ mindenhatoságát magoknak ne _hisz_ nagyon meg alázák magokat szüntelen vigyázanak és az _isten_  _tökéletesség_ valo _bizodalom_ legyenek abünösök pedig az Isten _ítélet_ valo _félelem_ valoságal _jár_ a _penitenciatartás_ mivel nintsen más modgyok _hogy_  _ő_  _megengesztelhet_ és _kedv_  _térhet_  _hanem_  _hogy_ magokot _megítél_ és meg büntessék egész _élet_  _tartó_ valoságos _penitenciatartás_ 

ADVENT MÁSODIK VASÁRNAPON

Imádság

Gerjeszd fel uram sziveinket _hogy_  _elkészít_ a _te_ egy _fia_ utyait ugy _hogy_ ate _fia_  _eljövetel_  _kegyelem_  _által_  _megtisztíttatik_ lélekel szolgalhasunk tégedet _ki_  _él_ és uralkodik veled egy _istenség_ és a szent Lélekel valo _egyesség_ mind örökön _örökké_ Amen


 _episztola_ 

Sz Pál rom 15 4

 _atyámfia_ valamik _megíratik_ ami _tanúság_  _íratik_  _hogy_ az _békességes_  _tűrés_  _által_ és az _írás_ vigasztalása _által_ reménségünk legyen a _békességes_  _tűrés_ és a vigasztalásnak _isten_ pedig adgyon _egyetért_ egy más _között_ a _Jézus_  _Krisztus_  _szerint_  _hogy_  _egyenlő_ szivüek egy szájal _tisztel_ az _isten_ és a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_ Atyát azokáért vegyétek fel egy mást a mint a _Krisztus_ is fel vett _titeket_ az Isten _tisztelet_ mert azt mondom _hogy_ a _Krisztus_  _Jézus_ szolgája volt a _körülmetélkedés_ az Isten _igazság_ az Atyák _ígéret_  _megerősítés_ apogányok pedig az _irgalmasság_  _tisztel_ az _isten_ a mint _írva_ vagyon: Azért _hála_ adok uram néked apogányok _között_ és ate nevednek _énekel_ És _ismét_ mondgya vigadgyatok pogányok az ö népével _és_  _ismét_  _dicsér_ minden pogányok az urat és magasztallyátok _ő_ minden népek És _ismét_  _Izajás_ mondgya _Jessze_  _gyökér_ lészen és _aki_  _feltámad_ a pogányokat vezérleni _őbenne_  _bízik_ apogányok A reménségnek _isten_ pedig _betölt_  _titeket_ minden _öröm_ és _békesség_ a _hitel_  _hogy_  _bővelkedik_ areménségben és a szent Lélek _erő_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket az Apostol ezekel a szokal valamik _megíratik_ a mi _tanúság_  _íratik_ 

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az Isten azért _hagy_ nékünk a _Szentírás_  _hogy_ minket _oktat_ mind arra a mi szükséges az üdveségre vétek is _elmulatni_ azokban nem _keresni_ atanuságot és az üdveségnek modgyát az olyan atudatlanságban akar maradni és a _bűn_ meg _halni_  _aki_ nem akar meriteni _abból_ akintsböl és _abból_ a világoságnak és _kegyelem_  _forrás_  _holott_ arra a végre _adatik_ nékünk

 _k_ Mitsoda _gyümölcs_ akárja szPal _hogy_ vegyünk magunknak az _olvasás_ 

 _f_ Azok a _gyümölcs_ abékeséges _tűrés_ a vigasztalás és a reménség nagy példákot is _talál_ a _békességes_  _tűrés_ aszentekben _aki_ az Isten alázatoságok és szenvedések _által_ probálta meg és az _oktatás_ melyeket _ad_ ezekröl ajó _erkölcs_ nagy vigasztalásra valo _ok_ az ö _jóság_ amelyel _megjutalmaztat_ az ö szenvedéseket és sanyaruságokat nagy reménségre valo _ok_ az _ígéret_ melyeket tett mind azoknak kik az ö példájokot _követ_ részt adván nékik _ország_ és _hogy_  _önnönmaga_ adgya nekik _jutalom_ 

 _k_ Mitsoda modot mutat nékünk arra az Apostol _hogy_ meg nyerhesük azt a _békességes_  _tűrés_ vigasztalást és reménséget

 _f_ Azt _hogy_ az Isten abékeségnek vigasztalásnak és reménségnek _isten_ lévén _őhozzája_  _kell_  _folyamodni_ mint azoknak _kútfő_  _eredet_  _hogy_  _ha_ azakban részt akarunk venni és azt a _kegyelem_ az alázatos _imádság_ és az ö _ige_  _olvasás_ és _elmélkedés_  _által_  _megnyerhetni_ 

 _k_ Mit _hagy_  _inkább_ sz pál nékünk _ebben_ a levélben

 _f_ Azt _hogy_  _egyenlő_  _tart_ ahivekel és öket _egyenlő_ szeresük ugy _hogy_  _egyenlő_ szivel és szájal _imád_ mindnyájan az _isten_ nem lehet pediglen azt az _egyesség_ meg _tartani_ nagy _békességes_  _tűrés_ nélkül a melyel el szenvedgyük _egy_ amásikunknak _fogyatkozás_ és _békesség_ viselhesük a mások _ellenkező_  _beszéd_ és _természet_  _hogy_ meg lehesen _tartani_ a _felebaráti_ szeretetet a melyel _tartozik_ minden _egy_ amásikához _kedvezés_  _kell_ lennünk másokhoz és eza _kedvezés_ nem _tarthat_  _békességes_  _tűrés_ nélkül _ezért_ is _tartozik_ azt _kérni_ attol akit _békességes_  _tűrő_  _isten_ nevezik

 _k_ Mitsoda okravalo nézve _int_ minket arra sz pál _hogy_  _ebben_ abékeségben _él_  _egyik_ a másikával

 _f_ Erre a nagy _ok_ valo nézve _hogy_ ambár nyomorultak és _érdemtelen_ legyünk is _de_ a _Krisztus_ azt nem _tekintvén_  _megegyesít_ minket magával egy _test_ és egy lélekben ezt a peldát és ezt a nagy rendet _kell_  _tehát_  _követni_  _aki_ el akarna válni ahivektöl illyen nagy példa után olyan _fogyatkozás_ a melyek öket el nem választtyák akristustol ellene mondana az ö véle és az ö Attyával valo _társaság_ valamint Sz _János_ mondgya 1 lev 1 3

 _k_  _kicsoda_ azok akik azokot a _keresztény_ sidokat és _megtért_ pogányokot _követ_  _aki_ szemekre _hány_ szent pál a magok _között_ valo _egyenetlenség_ 

 _f_ Azok _aki_ fel fuvalkodnak a magok _érdem_  _gondolván_ azt _hogy_ vagyon _őbennük_ olyan a mi _megkülönböztet_ a _többi_ és akik nem _fél_ magokot nagyobra _becsülni_ magok felöl nagyot állitani akérdésre meg is _felel_ sz pál tsak _két_ szoval

Mitsoda tészen _különbözés_  _közte_ mid van amit nem vettél volna _hogy_  _ha_ vetted miért _dicsekedik_ véle mint _ha_ nem vetted volna 1 Cor 4 7 _hogy_ meg lehesen _gyógyulni_ ebböl a _hittség_ azt el _kell_ magunkal hitetni _hogy_ az Isten semivel nem _tartozik_ amely jó vagyon _mibennünk_ azt tsak egyedül ö tölle vettük _imádni_  _kell_ és _dicsérni_ az ö _irgalmasság_ és néki _tulajdonítani_ és ajánlani _ha_ mi _érdem_ vannak _benne_ mint olyannak _aki_ egyedül származnak minden _jó_  _ha_ ezeket az _igazság_  _jól_  _elhitethet_ magunkal nem _tart_ magunkat _feljebbvaló_ atöbb _hív_ 

 _k_ Mire _oktat_ minket az Apostol ezen _cselekedet_ a midön meg aláza asidokat _hogy_ fel _emel_ apogányokot és meg aláza apogányokot _hogy_ fel _emel_ a sidokat

 _f_ Arra _oktat_  _hogy_ a _hittség_ el lehesen _kerülni_ bé _kell_ egy felöl hunni szemünket arra a mi minket fel magasztal és más felöl arra a mi másokat nálunknál aláb valová _tesz_ aszükséges _hogy_  _gyakorta_ olyan felöl _tekint_ magunkot a mely _megalázhat_ és másokot a menyiben _elsőbb_ mi nálunknál azért _hogy_ öket nagyobra _becsül_ magunknál

 _k_ Mitsoda _békesség_ és _öröm_  _kíván_ sz pál _hogy_ ahivek _betöltetik_ meg egyezhetneké ezek azokal a nyughatatlanságokal és nyomoruságokal a melyekre az ö _élet_  _tetet_ 

 _f_ Az Apostol abelsö _békesség_  _ért_ és alelki _öröm_ a melyeket a szent Lélek _hint_ a szivnek _belső_ részében amidön valaki ellene mond valojában a véteknek és arosz _hajlandóság_  _hogy_ magát az _isten_ adhassa ugy _hogy_ avilági _csalárd_  _gyönyörűség_  _hely_ magában _igazán_ valo és _tiszta_  _gyönyörűség_  _érez_ az Isten üsmérvén _teljesség_ az _ember_ szivnek _hajlandóság_ és _tudván_ azt _hogy_  _természet_  _szerint_  _hol_ egy _hol_  _másfelé_ vonatik a _gyönyörűség_ magát _abban_ még _előre_  _megkívántat_ azö munkájának _erő_  _által_ meg is érezteti magát _abban_ és bé _tölt_ ollyan _bölcsesség_ és _gyönyörűség_ a mellyek el törölik avilagiakot


 _evangélium_ 

Sz Matth 11 2

Az _idő_ mikor _hall_  _János_ a _Krisztus_  _cselekedet_  _elküldvén_  _kettő_ atanitványi _közül_ monda néki Te vagyé _aki_  _eljövendő_ vagy vagy mást várunk És _felelvén_  _Jézus_ mondá nékik Elmenvén _megjelent_  _János_ amiket _hall_ és láttatok avakok látnak asánták _jár_ apoklosok _tisztul_ a süketek _hall_ a _hall_ fel _támad_ a szegényeknek az _evangélium_ predikáltatik és _boldog_  _aki_  _énbennem_ meg nem botránkozik azok pedig el menvén _kezd_  _Jézus_ mondani a seregeknek _János_ miert mentetek _ki_ apusztában látni a széltöl _hányattatott_ nádaté _de_ miért mentetek _ki_ látni lágy ruhákban _öltözött_ emberté Imé akik lágy ruhákban _öltözik_ akirályok _ház_ vannak _de_ miért mentetek _ki_ látni profétaté söt mondom néktek profétanál is nagyobat mert ez az _aki_  _írva_ vagyon Imé én azén Angyalomot _küld_ szemedelött _ki_  _elkészít_  _előtte_ ate utadot


Magyarázat

 _k_  _keresztelő_ sz _János_ miért _küld_ azö _tanítvány_ a _Krisztus_ 

 _f_ Azért _hogy_ öket el vonná attol azemberi ragaszkodástol a melyel valának mesterekhez a mely nem jó szemel nézeté vélek akristus nagy _hír_  _elterjedés_ mint _ha_ az _meghomályosít_ a szJánosét ebböl apéldábol _megtanulhat_  _hogy_ el _kell_  _kerülni_ azokot aragaszkodásokot amelyekel lehet valaki (:a superiorához) _feljebbvaló_ akár mely sz _életű_ legyenek is azok ezekröl _elég_ példa vagyon az mi _idönkbeli_ auctorokban

 _k_ Miért _kell_ el _kerülni_ azokot az _ember_ ragaszkodásokot

 _f_ Mert ezektöl olyan rosz _hajlandóság_ származhatnak a melyek annál is veszedelmesebek _hogy_ az áitatoságnak palástyában vannak _öltöztetve_ ez okáért nagyob szabadságal és _kevés_  _megtartózkodás_ adgyak azoknak magokat ezekböl _jön_ az _egyenetlenség_ versengések _meghasonlás_ és az illyeneknek _egymás_  _között_ valo vetekedések akik _ilyen_  _direktor_ alat vannak mindenik _oltalmazni_ akarja a magáét a mások _becsület_  _kár_ is tsak _hogy_ a magok mesterét fel magasztallyák mindenben párttyát fogják mindenkor nagyobra _becsül_  _ő_ másoknál egy szoval az _isten_ az _ember_  _elfelejt_ neki _tulajdonít_ munkájának végben valo menetelét és nem az _isten_ tsak azembereknek akarnak _tetszeni_  _buzgóság_ és serénységel _cselekedik_ azt a mit _gondol_  _hogy_  _tudta_ lészen azt pediglen _ímmel-ámmal_ amit nem az ö parantsolattyábol _cselekedik_ egy szoval el vonyák a szivet az _isten_ és az _ember_ adgyák és _gyakorta_ olyan szeretetnek adnak _hely_ a mely _sokszor_ se nem _tiszta_ se nem _tisztességes_ nem is szollok az ollyan _beszéd_ a melyek nem igen _jó_ és a melyekre okot adnak a világban az igen nagy _barátság_ valo _élet_ 

 _k_ Adhatnálé _eziránt_ valamely példát a _Szentírás_ 

 _f_ Azt lehet tudni _hogy_ mi képen _megfedd_ sz pál az Anyaszent egyháznak _kezdet_ a _korinthoszbeli_  _ki_  _ki_ pártyát _fog_ a maga mesterének mondván én _Cephas_ vagyok én pediglen Apolloé a _hív_  _között_ pedig _aki_  _értelmes_ vala mondá én akristusé vagyok az illyen állapot _közötte_ nagy vetekedéseket _egyenetlenség_  _okoz_  _de_ sz Pál mit monda erre valyon a _Krisztus_ részre osztatoté valyon Pál feszitetetté fel _érte_ vagy a pál nevére keresztelkedteteké 1 cor 1 12 azért is mondgya _hogy_ nem szolhatot nékik mint lelkieknek _hanem_ mint _testi_  _aki_ még tsak _gyermek_ akristusban _aki_ tsak _tej_ és nem _kemény_  _eledel_  _kell_ még _táplálni_ mert mint _hogy_ még _tiközöttetek_  _irigység_ -versengés és viszá vonás vagyon nem _testi_ vagytoké és nem _ember_  _szerint_ jártoké 1 cor 3 4

 _k_ Az _evangélium_ nem lehetneé meg más példát is _találni_ 

 _f_ Azt el lehet mondani _hogy_ az Apostolok még _gyenge_ voltokban lévén egy részint illyenek valának mivel _oly_ ragaszkodásal valánok akristus láthato és testi _jelenvaló_ letihez _hogy_  _tudta_  _kelletik_ nékiek adni _hogy_ szükséges volna az ö el menetele mert _ha_ el nem menne a vigasztalo Lélek reájok nem szállana joan 16 7 ebböl _ki_ tettzik _hogy_ az illyen féle ragaszkodás a _kegyelem_ meg gátollya és azt _okoz_  _hogy_ a jó _erkölcs_  _elébb_ nem mennek és a szent Lelket nem veszik _ugyanezért_ is mondgya az Apostol _hogy_ minek utánna a szent Lelket vették volna senkit nem üsmérnek _test_  _szerint_ söt meg a _Krisztus_  _ha_  _test_  _szerint_ üsmérték is _mindazonáltal_ mostanában _többé_ nem _test_  _szerint_ üsmerik 2 cor 5 16

 _k_ A _Krisztus_ miért nem _felel_ más képen a szent _János_  _tanítvány_  _hanem_  _csoda_  _téve_  _előtte_ 

 _f_ Mert a _csodatétel_ és a _jövendölés_  _beteljesedés_  _által_  _kelletik_  _ő_ az _isten_  _küldetik_ üdvezitönek üsmérni _ekképpen_ is _kell_ egy _keresztény_  _bizonyság_  _tenni_ magárol nem abeszéde _által_ a mely _csalandó_  _hanem_  _cselekedet_  _által_ valo _hogy_  _keresztény_  _tart_ magunkot _de_ arrol a széletnek és a jó magunk viselésének _kell_  _bizonyság_  _tenni_ A _hív_  _ha_  _cselekedet_ nintsenek megholt ö magában mondgya sz _Jakab_ mutasd meg nékem ate _hit_ ate _cselekedet_ és én meg mutatom néked az én _cselekedet_ az én _hit_ 2 18

 _k_  _kicsoda_ azok a szegények _aki_ a _Krisztus_  _hirdet_  _evangélium_ 

 _f_ Azok a lelki szegények _tudniillik_ kik alázatosok egy ügyüek az _oktatás_ bé veszik kik a _földi_  _dolog_ el vonták magokat vagy is valojában el _kíván_ attol vonni magokat _ellenben_ a _kevély_ elmék atanulást _kerülő_ kik a világhoz és az ö szokásihoz ragaszkodtak valamint szoktak lenni a _gazdag_ és _gyakorta_ még azok is kik alatson rendben születtek mind ezek olyan állapotban vannak _hogy_ bé nem vehetik az _evangélium_  _igazság_ 

 _k_  _kicsoda_ azok kik _megbotránkozik_ a _Krisztus_ 

 _f_ Azok kik ötölle el távoznak mert az ö alázatos szegény _penitenciatartó_  _élet_  _gyalázatos_  _kereszt_ az ö _tudomány_ és _oktatás_ öket _elidegenít_ egy szoval _megbotránkozik_  _akkor_  _őbenne_ és ellene mondunk az üdveségnek a melyet nékünk _megérdemel_  _hogy_  _ha_ azt _kíván_ a mit ö meg vetet ugy mint a világi _becsület_  _gyönyörűség_ és az _gazdagság_ és _hogy_  _ha_ azt meg vettyük amit ö választot ugy mint a szegénységet alázatoságot és a szenvedést

 _k_ Mire vigyáza a _Krisztus_  _hogy_  _dicséret_ adhatna _keresztelő_ sz _János_ 

 _f_ Meg várá _hogy_ el mennének az ö _tanítvány_ ebböl azt _tanulhat_  _hogy_ nem _kell_  _dicsérni_  _jelenlét_ még azokot is _aki_ azt leg jobban _megérdemel_ se azok elött akik nékik meg mondhatnák mert a _dicséret_ nagy okot _ad_ a _magahittség_  _főképpen_ midön valamely nagy _hiteles_  _ember_  _ad_  _dicséret_ és _hogy_ nintsen senki a kinek a ne _tetszik_ mivel nintsen senki olyan _aki_ magát ne szeretné söt még azoknak is ártalmas _aki_ másokot _dicsér_ mert aditséretért _dicséret_ vesznek a mely nékik _tetszvén_  _hízelkedik_ a magunkhoz valo szeretetnek

 _k_ Mitsoda _haszon_ vehetünk magunknak a _dicséret_ melyet a _Krisztus_  _ad_  _keresztelő_ sz _János_ 

 _f_ Az ö álhatatosága a melyel inkáb _kíván_ a _tömlöc_ maradni és szenvedni mint sem a nagy renden lévöknek _hízelkedni_ minket arra meg _tanít_  _hogy_ semmitöl nem _kell_  _tartani_ a midön az _igazság_ és az _isteni_ szolgálatban _jár_ adolog az ö sanyaru _élet_ minket arra _tanít_  _hogy_  _elkerül_ a _kényes_ és a puha _élet_ az _étel_ ruházatban _házi_  _öltözet_ és más _egyéb_ illyenekben a _Krisztus_  _dicséret_ melyet sz _János_  _ad_ meg _kell_ velünk vettetni az emberek _dicséret_ mivel azok _csalárd_ és tsak azokot _kell_  _kívánni_ a melyeket fog adni az utolso napon választatinak mivel tsak egyedül ö üsmeri azokot akik _övé_ és tsak egyedül ö is _dicsérhet_ azokot valoságal se magát meg nem tsalván se a _dicséret_ azoknak nem _ártván_ 

 _k_ Mit mondhatni azok felöl kik merik _gyalázni_ a _barát_ és más szerzeteseknek ruhájokot és sanyaru _élet_ 

 _f_ Azok _kétség_ nélkül vakságban vannak kik azt rosznak _tart_ a mit a _Krisztus_  _dicsér_ sz _János_ tsak anyi mint _ha_ a _Krisztus_ azzal vádolnák _hogy_ arol nem jó _ítélet_  _tesz_ 

ADVENT _harmadik_ VASÁRNAPON

Imádság

Uram _meghallgat_  _kegyesség_  _könyörgés_ és _irgalmasság_  _tévén_ velünk _eljövetel_ világosisd meg elménknek setéttsegit _ki_  _él_ és uralkodol egy _istenség_ az Atyával és a szent Lélekel mind örökön öröké Amen


 _episztola_ 

sz Pál philip 4 4

 _atyámfia_  _örvendezik_ az urban mindenkor _ismét_ mondom _örül_ ati _csendes_ magatok viselése nyilván légyen minden _ember_ az ur _közel_ vagyon semit ne szorgalmatoskodgyatok _hanem_ minden _imádság_ és _könyörgés_  _hálaadás_ ati _kérés_  _tudva_ legyenek az _isten_ és az _isten_  _békesség_ mely felyül _halad_ minden _értelem_  _megoltalmaz_ ati sziveiteket és elméiteket a mi Urunk _Jézus_  _Krisztus_ 


Magyarázat

 _k_ Szent Pál minket a vigaságra _indítván_ nem ellenkeziké a _Krisztus_ az ö Mesterével _aki_ a _könnyhullatás_  _int_ mondván _boldog_  _aki_ sirnak

 _f_ Ha _jól_ meg visgáljuk semi _ellenkező_ nem _talál_ mindenikében ugyan azon szent Lélek _beszél_ az Apostol minket a szent Lelek _öröm_  _indít_ ugyan ezen Apostol azt mondgya másut 1 thess 1 6 _hogy_ a _thesszalonikabeli_ ámbár nagy nyomoruságok _között_ is _de_ a szent Léleknek _öröm_ vevék bé az _evangélium_  _beszéd_ az Apostolok _cselekedet_  _megvan_  _írva_ 5 41 _hogy_ az Apostolok nagy _öröm_ valának a midön a _Krisztus_ nevéért _gyalázat_ és veréseket szenvedének és maga az üdvezitö _boldog_ mondgya azokot kik sirnak mert meg vigasztaltatnak ez igy lévén avigaság a melyet szent Pál _beszél_ nem _ellenkezik_ a szentek sirásával és akristus mondása _szerint_ azt az _öröm_ az ö sirások és szenvedések _okoz_ mert a sirásért ujab ujab vigasztalo lélekel _betöltetvén_ aszivekben vígaságot _indít_ az Apostol azt akarja _tehát_  _hogy_ a _hív_ szenvedések _között_ is _öröm_ legyenek _abban_ is vannak minden _bizonnyal_ a midön a magok és a mások _bűn_ sirattyák és a _Krisztus_ szenvednek

 _k_ Mit _hagy_  _hát_  _itt_ sz pál minekünk

 _f_ Azt _hagy_  _hogy_ vigaságban legyünk _de_ nem a világi _jó_ senem a _gyönyörűség_ vagy _becsület_ vagy is magunkban _hanem_ az Urban az _isteni_ szeretetben és az _igazság_ vigadgyunk azt akarja _hogy_ egy _keresztény_  _örül_ annak aboldogságnak _hogy_ a _Krisztus_ lehet _hogy_  _őérte_ a _gonosz_ szenved _hogy_ az Isten ö véle vagy _felebarát_  _irgalmasság_ tészen _hogy_ ö maga vagy _felebarát_ az áitatoságban elö megyen _hogy_ az Isten _kegyelem_ adgya siratni a maga és a mások _bűn_ a melyeket ugy _kell_  _tekinteni_ mint a magáét mivel nem _kell_ el választani a _felebarát_  _haszon_ a magáétol _köteles_ lévén azokal akik sirnak és vigadni azokal akik vigadnak _öröm_ is szerez az illyen szomoruság mert az _örökös_ vigasztalásra _ad_ reménséget

 _k_ Miben áll az a _csendes_ maga viselés a melyre _int_ minket sz pál

 _f_  _abban_ áll _hogy_ anyira meg mérsékellyük szavainkot _külső_ magunk viselését és _cselekedet_  _hogy_ azokban ne látassék se arosz _hajlandóság_ rendeletlenség se a mod nélkül valoság el _kell_  _hagyni_ a _köntös_ valo _bujálkodás_ az _illetlenség_ a _tettetés_ még az _ellenség_ is olyan mértékleteségel _igazság_ és olyan _kegyesség_ legyünk _hogy_ mindenek meg láthasák _abból_ jó példát vegyenek és azért _dicsőít_ az _isten_ semmi öket ugy meg nem hattya se _foganatos_  _félni_ gerjeszti az _igazán_ valo _jó_ szeretetére mint az illyen vélek valo _bánás_ 

 _k_ Az Apostol miért adgya _hozzá_  _hogy_ az ur _közel_ vagyon

 _f_ Azért _hogy_ a _Krisztus_  _eljövetel_ valo _gondolat_ vagy ugy mint üdvezitönk vagy ugy mint _bíró_  _elég_ nagy _ok_ arra _hogy_  _megtartóztat_ rosz _hajlandóság_ sebeségit és _hogy_ minden _dolog_ mértékleteséget és _kegyesség_  _olt_  _mibelénk_  _hogy_ aközel valo _jutalmazás_ reménsége minket _megtart_ mind azon nyomoruságok _között_ a melyek alá vettetet az _élet_ és _hogy_ azon _örökös_  _bíró_  _eljövetel_  _félelem_ egy aránsu mértékben _tart_ minket

 _k_ Az anyaszent egyház ezeket a szokot amelyis _közelít_ miért _illet_ akaratsoni _ünnep_ 

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa nékünk akristust azon anagy _ünnep_ az ö születésekor és elsö _eljövetel_ és azért is _hogy_ ennek a nagy titoknak _kegyelem_  _által_  _eljön_ azon _hív_ szivekben kik _az_  _készül_ az _adventi_ szent napok alat ugy amint _kívántatik_  _ezokáért_ is mondgya nekik az Anyaszent egyház ezeket a szokot az Apostol után az Ur _közel_ vagyon _ihon_  _érkezik_  _elkészít_ sziveteket _hogy_  _abban_  _fogadhat_  _eltávoztat_ mind azt a mi nem volna _kedves_ szemei elött vagy a _belső_ vagy akülsö nemben _hogy_ meg ne akadályoztassa az ö Malasztit és _hogy_ ne _tesz_  _titeket_  _érdemtelen_ az születésének _haszon_ el vételére

 _k_ Az Apostol mire _int_ minket ezek a szok _által_ semit ne szorgalmatoskodgyatok

 _f_ Nem _tilt_ nékünk aszükséges _dolog_ valo _helyes_ és _illendő_  _előre_ valo látást és _foglalatosság_ sem a _természet_ és rend szerent valo moddal _élés_ mivel ugy az _isten_  _kísért_  _hogy_  _ha_  _dolog_  _tartozandó_ segittséget és _eszköz_ el mulatnok és még is _kíván_ azoknak _jól_ végben valo meneteleket _hanem_  _tilt_ azokot a szorgalmatoságokot a mellyek nem _bízik_ az Isten rendelésében mert azok a _kívánság_ és a magunkhoz valo szeretettöl _ered_ egy olyan _keresztény_  _ki_ a _hit_ világosága _által_  _igazgat_ magát magával azt _elhitet_  _hogy_ minden az Isten rendeléséböl _történik_ erre valo nézve véghez vivén mind azt ami _őrajta_ áll alázatos és _csendes_ elmével várja és veszi mind azt a mi _keserves_ mert mindenekben az Isten _gondviselés_ alá _hagy_ magát minden szorgalmatosági az _ember_ igen _haszontalan_ semmiben azok nem segittik és tsak az ö elméjinek nyugodalmát _háborgat_ 

 _k_ Szent Pál minek utánna az _isten_ valo _bizodalom_  _int_ miért _hagy_ az _imádság_ 

 _f_ Mert akéréshez szükséges a meg nyerésre valo _bizodalom_  _aki_ semit nem remél semit nem _kér_ és nem _imádkozik_ noha a _bizodalom_ adgya a reménséget _hit_ és _hízelkedés_ nélkül _kell_  _kérni_ mondgya sz _Jakab_ mert _aki_  _kételkedik_ ne véllye _hogy_ valamit nyerjen az Urtol 1 6 7 anyughatatlanság meg zavarja az elmét és nem engedi _hogy_  _imádkozik_ a mint _kell_  _hasonlatos_ tészi a _tenger_  _hab_ mely a szelektöl _megindíttatik_ és _ide_ s’ _tova_  _hányattatik_ abizodalom pedig el távoztattya anyughatatlanságot és az _imádság_  _készít_ 

 _k_ Mi formában _hagy_ az Apostol _hogy_  _imádkozik_ 

 _f_ 1 Azt _hagy_  _hogy_ az Isten _elébe_  _terjeszt_ szükségeinket ne azért _hogy_ véle meg üsmértesük azokot mivel ö visgálya a sziveket _hanem_  _hogy_ azokot mi magunk meg üsmervén és _érezvén_ azokért magunkot meg alázuk 2 _hogy_  _elébe_ mutatván _kérés_ alázatoságal és _buzgóság_  _kér_ 3 _hálaadás_ mert a vett _kegyelem_ valo _hálaadás_ ujab _kegyelem_ nyer

 _k_ Mitsoda az az _isteni_  _békesség_ mely felyül _halad_ minden _értelem_ és amely _megoltalmaz_ a mi sziveinket és elméinket akristus _Jézus_ 

 _f_ Az akristus _békesség_ a melyet szerzet nékünk az ö _halál_ és maga meg alázási _által_ az _isten_  _felebarát_ és mi magunkal valo _békesség_ a felyül _halad_ minden _értelem_ mert meg nem lehet _fogni_ azt a nagy jót a melyet magával _hoz_ aza szivet _megoltalmaz_ mivel a _külső_  _dolog_  _abból_  _ki_ rekesztvén tsak az _örökkévaló_  _jó_  _kívántat_ és tsak az _isten_ szereteti véle az elmét is _megoltalmaz_ mivel zárva _tart_ a _félelem_  _háborúság_ és a nyughatatlanság elött sött még a _kísért_ és anyomoruságok elöt is ugy _hogy_ tsak az _isteni_ szeretetröl _gondolkodhat_ik_ és aboldogságrol a melyet várja


 _evangélium_ 

Szent _János_ 1 19

Az _idő_  _küld_ a sidok _Jeruzsálem_ papokot és lévitákot _János_  _hogy_  _megkérd_  _ő_ Te _ki_ vagy és meg vallá és meg nem _tagad_ és meg vallá _hogy_ nem vagyok én akristus _kérd_  _ő_ Mitsoda _tehát_  _Illyés_ vagyé _te_ és mondá nem vagyok proféta vagyé _te_ és _felel_ nem mondának azért néki _ki_ vagy _hogy_ választ adgyunk azoknak kik minket _küld_ mit mondasz magad felöl mondá Én apusztában _kiáltó_ szava vagyok _megegyenesít_ az ur utát a mint meg mondotta _Izajás_ profeta és _aki_  _küldetik_ a _farizeus_  _közül_ valának és _kérd_  _ő_ és mondák néki miért _keresztel_  _tehát_  _ha_  _te_ nem vagy _Krisztus_ sem _Illyés_ sem proféta _felel_ nékik _János_ mondván én vizben _keresztel_  _közötte_ állot pedig a kit _ti_ nem _tud_ ö az _aki_ utánnam _jövendő_  _aki_  _előtte_ lett kinek én nem vagyok mélto _hogy_  _megold_ a saruja _kötél_ ezek _Betánia_ lönek ajordanontul _ahol_  _János_  _keresztel_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _céloz_ az Anyaszent egyház azal _hogy_ ezt az _evangélium_  _olvastat_ nékünk

 _f_ Arra _hogy_ meg üsmértesse velünk a _Krisztus_ az ö alatson voltában amelyben _öltözik_  _megtestülés_ és születésekor azért is _hogy_ az alázatoságnak szeretetére _indít_ a mely szükséges arra _hogy_  _hozzá_ mehesünk és _hogy_  _elöben_  _tesz_ ugyan azon jó _erkölcs_ nagy példáját az _őelőtte_ valo _járó_ szent _János_ személyében

 _k_ Miképen üsmérteti meg velünk ez az _evangélium_ a _Krisztus_ nagyságát

 _f_ Szent _János_  _bizonyságtétel_  _által_ akinek szentsége és _érdem_ olyan _rendkívül_ valok valának _hogy_  _ő_ Messiásnak _tart_ lenni és a meg váltó maga mondá _felőle_  _hogy_ Aszonytol nem _támad_ nagyob ö nálánál _mindazonáltal_  _keresztelő_ sz _János_ azt mondá maga felöl _hogy_ a _Krisztus_ elöt tsak szó és a kinek nem meltó _hogy_  _megold_ sarujának _kötél_ 

 _k_ Mire vagyon _építve_ ez az alázatosága szent _János_ 

 _f_ Az _igazság_ a miéinknek is arra _kell_ lenni az alázatoság _ellenség_ ahazugságnak azalázatoság _igazság_ nélkül _hiábavaló_ alázatoság az alázatosághoz nem szükséges _hogy_ olyan _fogyatkozás_ és _gyengeség_  _keres_ magunkon _kívül_ amelyek _benne_ nintsenek mivel _azonkívül_ is _elegendő_ vannak _benne_ a melyek valoságosok _hanem_ meg _kell_ vetni valojában a _hiábavaló_  _érdemesség_ a melyet a magunkhoz valo szeretet és amások _dicséret_ adhatnak nekünk valamint szent _János_  _cselekedik_  _aki_ nem akará magára venni a _haszontalan_  _titulus_ a melyeket _nekiad_ tsak azt _meggondol_  _hogy_ mitsoda állapotra tett minket avétek _ha_ alázatosok akarunk lenni nem _hajthat_ magunkot olyan alá _hogy_ még is _több_ ne _érdemel_ vétkeink tsak _éppen_ az Isten _fia_  _tesz_ magát aláb valová mint sem a mint volt a szolgájának _forma_ és _természet_ vévén magára noha ö az _isten_  _forma_ és _természet_ volt azért is mondgya az Apostol _hogy_ a _Krisztus_ magát meg alázta szolgai formát vévén magára _hasonlatos_ let az _ember_ phil 2 7

 _k_  _keresztelő_ szent _János_ miert nem vallá meg _addig_  _hogy_  _ki_ légyen amég arra nem _kényszerít_ 

 _f_ Azért mert az _igazán_ valo alázatoság el titkolya a menyiben lehet amenyei ajándékokat ne _hogy_ azokért _gondolatlan_ valamely _dicséret_ vegyen a melytöl mindenkor _tarthatni_ a mi nagy _gyengeség_ söt még a midön kételenis azokot _ki_ nyilatkoztatni az _isten_  _ad_  _dicséret_ azokért mert tsak egyedül ötölle _ered_ ugyan illyen formában is akarja _hogy_ a mi világoságunk világoskodgyék az emberek elött nem _hogy_ azért _becsültetik_  _hanem_  _hogy_ mások látván jó _cselekedet_ azért _dicsér_ és _dicsőít_ A Menyei Atyát math 3 16

 _k_ Nem lett volnaé _elég_ szent _János_  _ha_ el nem vette volna a _becsület_ a melyet akartak néki adni

 _f_ A nem let volna _elég_  _igazság_  _kelletik_  _bánni_ a _Krisztus_ és ö néki meg azt a mi _ő_  _illet_ annális inkáb _hogy_ mint _elöljáró_  _tartozik_ akristusrol _bizonyság_  _tenni_ és _ő_ az _ember_ meg üsmértetni _ekképpen_ is tészi _abban_  _öröm_ és _dicsőség_ a valoságos alázatoság _hogy_  _tisztel_ másokban az _isten_  _kegyelem_ és ajándékát az _isteni_ szeretet meg válhatatlan az alázatoságtol a mely maga az alázatoság azt is akarna _hogy_ minden _meggazdagul_ azal avétkes _irigység_ pedig az a szokása _hogy_  _elfedez_ és _meghomályosít_ a _felebarát_ lévö jó _erkölcs_  _ki_ nyilatkoztatván _benne_ egy szalma szálni _érő_  _fogyatkozás_ és _gyengeség_ amidön a maga szemeiben agerendát meg nem láttya

 _k_ Szent _János_ miért vallá azt meg _először_ azt a mi nem volna minek elötte azt meg vallotta volna a mi volna

 _f_ Azért _hogy_ a _kevélység_ el lehesen _kerülni_ mely _oly_  _természet_ a _bűnös_  _ember_  _teljesség_ szükséges _hogy_ magát seminek üsmérje lenni nem üsméri ajól magát _aki_  _gyakorta_ azt nem mondgya mindenek felet az Isten elött _hogy_ nem _egyéb_  _hanem_ semire valoság a jó _erkölcs_ és az _egyéb_  _jó_  _hogy_ magátol nem _egyéb_  _hanem_  _hazugság_ és vétek _ezenformán_ lehet azután meg üsmérni valoságal _hogy_  _ha_ valamik vagyunk tsak _éppen_ az Isten _kegyelem_ vagyunk a mik vagyunk valamint az Apostol mongya az _igazán_ valo nagysága az _ember_  _abban_ áll _hogy_ meg vallya alázatoságal semi voltát _hogy_ semmit nem _tehet_ akristus nelkül és _hogy_ egészen az _isten_ 1 cor 1510 amit magam felöl _gondolhat_ vagy mondhatok mondgya _Tamás_  _Kempis_ ahogy semi vagyok én _isten_  _hogy_ semit nem _tehet_ semi _jó_ nintsen magamtol _hogy_ mindenek _iránt_ nagy _fogyatkozás_ vagyok _hogy_ szüntelen _közelget_ a semivé valo létemhez

 _k_ Miért mondá szent _János_  _hogy_ ö apusztában _kiáltó_ szava

 _f_ Azért _hogy_ világosabban meg mutathassa _hogy_ ö magátol semi _hogy_ nem más _hanem_ az Isten _fia_ az _isteni_  _ige_ szava és _hogy_ ö magátol semi valamint a szó amely tsak anyiban valami amenyiben _aki_ szol akarja _hogy_ valami légyen egy szem pillantás alat már aszó semivé let az a nagy szent _tehát_ nem mondhata _kevés_ maga felöl _mindazonáltal_ meg mondgya mind azt a mi valoságal és illyen formában igen _jól_ fel tészi akristus elöt _járó_  _hivatal_ és midön ö szollot akristus _meghallgattat_ az ö szózattyát azért _hogy_ magát meg üsmértesse _mihelyt_ magát meg üsmértette azonal szent _János_ szava _élet_ meg szünt

 _k_ Ez a szent miért nem monda _több_ magárol

 _f_ Azt alázatoságbol _cselekedik_ el akarván magát a sidok elméjekböl és _gondolat_ a melyekel valának _felőle_ ö meg elégedék _tudta_ adni azt a mi nem volna _de_ azal _kevés_  _gondol_  _ha_ meg nem _tud_ is _hogy_ ö _ki_ volna avaloságos alázatos Lélek mentöl _kevés_ mondhat maga felöl azt mondgya még _akkor_ is _ha_ arra _kényszerít_ 

 _k_ Mitsoda _haszon_ vehetünk magunknak ebböl a példából

 _f_ Ez a nagy szent arra _tanít_  _ezáltal_ minket _hogy_ egy _keresztény_ ezen avilágon tsak amaga meg alázásárol _kell_  _gondolkodni_ anyiban a menyiben az _igazság_ azt meg engedi _de_ ne arra avégre _hogy_ azzal magát _feljebb_  _emel_ az emberek elött azt tsak az _isten_  _kell_  _hagyni_ 

ADVENTBEN LÉVÖ _kántor_ SZEREDÁJAN

Imádság

Siess uram _kér_ és ne _halogat_  _továbbra_  _onnét_ felyül segittséget és _erő_ adni nékünk ugy _hogy_ azok akik ate _jóság_  _bízik_ ate _eljövetel_ vigasztalásával _tápláltatik_ 


 _episztola_ 

 _Izajás_ profé 7 10

És _ismét_ szolla az ur Akáznak és mondá _kér_  _jel_ magadnak ate uradtol _isten_ apokol melységében vagy _fenn_ a magoságban és mondá Ákáz nem _kér_ és nem _kísért_ az urat és mondá _meghall_ azért _Dávid_  _ház_  _kevéssé_ néktek _hogy_ az _ember_  _bántás_ vattok _hanem_ az én _isten_ is _bántás_ vattok azokáért azur ö maga _ad_  _jel_ néktek Imé egy szüz mehében _fogad_ és _fia_ szül és a neve _Emánuel_  _hívattatik_ vajat és mézet _eszik_  _hogy_  _tud_ agonoszt meg vetni és a jót választani

 _k_ Miért _int_ arra _Acház_  _király_  _Izajás_ proféta az Isten parantsolattyábol _hogy_ az urtol _csoda_  _kér_ 

 _f_ Azért _hogy_  _azáltal_  _bizonyos_ lehesen a profeta szavaiban _aki_ is azal _biztat_  _ő_  _hogy_ semit ne _tart_ az _Izrael_  _király_ és a syriai _király_ ellene valo _készület_ és _hogy_ az Isten _gondviselés_  _bizonyság_ lenne a _csoda_ a melyet _ígér_ néki

 _k_ Miért nem akara _csoda_  _kérni_ ez a _király_ 

 _f_ Azért _hogy_ ez a _király_  _istentelen_ lévén semit nem vára az _isten_ nem is akara tölle _függeni_ és _hogy_ minden _bizodalom_ az _asszíriai_  _király_ segittségiben vetette vala

 _k_ Hogy _ha_  _istentelen_  _király_ volt miért vevé Isten _gondviselés_ alá és miért nem _ad_  _kéz_ annak a _két_  _király_  _aki_  _megölhet_  _ő_ mivel _különös_ mindenik le vágta volt az ö _had_ 

 _f_ Nem _őérte_ akará az Isten _cselekedni_ azt a _kegyelmesség_  _hanem_ a népiért és a _Jeruzsálem_ városáért akit meg akarván _tartani_ meg is akará mutatni annak az _istentelen_  _király_  _hogy_ ö _igazgat_ a _hadakozás_  _ki_ menetelét _hogy_ annak adgya a _győzedelem_ akinek akarja és _hogy_ a nem a _had_ sokaságán áll se az _idegen_ segittségin mint _hogy_ a maga _dicsőség_ igen vigyáz nem akará _hogy_ az _király_ pogány _király_ adgya azt _tudniillik_ az _asszíriai_  _király_ 

 _k_ Ha _Acház_  _istentelen_ volt miért mondá _tehát_  _hogy_ nem akarja _kísérteni_ az urat

 _f_ Azért _hogy_ el akará fedezni _hitetlenség_ a _külső_ és szin mutato _istenesség_ palástyával ez _szerint_  _cselekedik_ mi _gyakorta_ a midön a _Szentírás_ olyan példát _keres_ a melyet roszul magyarázuk azért _hogy_  _jóvátehet_ az Isten akarattya ellen valo _cselekedet_ 

 _k_ Mit _talál_ még az _Acház_  _király_ magaviselésiben

 _f_ ö _jelent_ az olyan _keresztény_ akik a vallásnak tsak a _külső_ részehez ragaszkodnak és azonban a meg romlotságra adgyák sziveket akik valojában meg vetik azt _engedetlenség_ 

 _k_ Mint _hogy_ ez a _király_ nem akara _jel_  _kérni_ a meg gátoláé az _isten_  _hogy_  _jel_ ne adna

 _f_ A meg nem gátolá az _isten_  _hogy_  _jel_ ne adna _de_ nem azö _ellenség_  _kéz_ valo meg szabadulásárol a melyre _érdemtelen_ vala _hitetlenség_  _hanem_ az egész _emberi_ nemzetnek meg szabadulásárol valo _fényes_  _jel_  _ad_ néki az a _jel_ evala _hogy_ egy szüz olyan _fia_  _fogad_ mehében és _hoz_ evilágra akinek neve lészen _Emánuel_ azaz az Isten mi velünk

 _k_ Miért _ígér_ az Isten illyen nagy _csoda_ ennek a _király_ a midön ö ellene áll és fel gerjeszti _harag_  _tűz_  _oly_ vétkes _hihetetlenség_ 

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa nékünk _abban_ a _csoda_ az ö _ingyen_ valo _irgalmasság_ valamint a proféta mondgya a midön _harag_ lészesz _megemlékezik_  _irgalmasság_ Hab 3

 _k_ Mit ért a proféta ezeken a szokon vajat és mézet _eszik_  _hogy_ meg _tud_ választani a jót a _gonosz_ 

 _f_ Azt _ért_  _hogy_ a szüznek _fia_ szintén ugy _tápláltatik_ valamint a több _gyermek_ vajal és mézel _de_ azal _feljebbvaló_ lesz a több _gyermek_ valamint sz _Baszileiosz_ és sz _Hieronimus_ mondgyák _hogy_ még _gyermekség_  _isteni_ világoságal meg _tud_ választani a jót a _gonosz_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_ vagyon a _Krisztus_  _gyermekség_ valo voltárol

 _f_ Imádhattyuk _abban_ az _isten_ jó voltát _aki_ nem sajnálotta magára venni nyomoruságainkot _hogy_ minket részesithesen _dicsőség_  _tartozik_  _tehát_ szeretettel lenni _az_ a véghetetlen _jóság_  _aki_  _ő_  _abban_ a _gyermekség_  _tesz_ a melyben mi voltunk noha az ö _gyermekség_ valo léte semmiben meg nem kisebitette az ö _bölcsesség_ és _örökös_  _hatalom_ melyet _bír_ ugy mint Isten


 _evangélium_ 

Sz Luk 1 26

Hatodik _hónap_ pedig _küldetik_  _Gábriel_ Angyal az _isten_  _Galilea_ városában melynek Názáret neve egy szüzhöz _ki_  _férfiú_ vala _eljegyeztetve_ kinek neve vala _József_ aDavid _ház_ és a szüznek neve Maria és bé menvén az Angyal _hozzá_ mondá üdvöz légy Malasztal _teljes_ az ur _teveled_ Aldot vagy _te_ az Aszszonyi állátok _között_  _ki_ mikor _hall_  _megháborodik_ az ö _beszéd_ és _gondolkodik_ minemü volna ez a _köszöntés_ és mondá az Angyal néki ne _fél_ Mária mert _kedv_  _talál_ az _isten_  _íme_ mehedben _fogad_ és _fia_ szülsz és az ö nevét _Jézus_  _hív_ ez nagy lészen és amagoság béli _fia_  _hívattatik_ és néki adgya az Ur Isten _Dávid_ az ö Attyának székét és _országol_ a _Jákob_  _ház_  _örökké_ és az ö _ország_ nem lészen vége mondá pedig Maria az Angyalnak mint lészen ez mert _férfi_ nem üsmérek és _felelvén_ az Angyal mondá néki a szent Lélek szál _terád_ és a magoság bélinek _erő_ meg árnyékoz téged és azért a szent is _ki_  _tőle_ születtetik Isten _fia_  _hívattatik_ és _íme_  _Erzsébet_ a rokonod ö is _fia_  _fogad_ az ö vénségében és ez _hatodik_  _hónap_ annak _aki_ magtalannak _hívattatik_ mert nem lészen lehetetlen az _isten_ Semi _ige_ Mondá pedig Mária _íme_ az ur szolgáloja légyen nékem a _te_  _ige_  _szerint_ és el mene _tőle_ az Angyal


Magyarázat

 _k_ Miért akará az Isten _hogy_ Maria _férj_ menne _holott_ a szüzeségben _kelletik_ mindenkor maradni és mehében _fogadni_  _fia_ a szent Léleknek munkája _által_ 

 _f_ Mert az emberek meg nem foghatván aszüztöl valo nagy titkot _aki_ meg _tart_ szüzeségét az _anyaság_ ezen _megbotránkozik_ és vétkesnek itélték volna lenni a pedig szükséges volt _hogy_ az ö _hírnév_  _tisztesség_ maradgyon 2 mert szükséges volt _hogy_ akristus _elegendő_  _hatalom_ nyerjen magának _csodatétel_  _hogy_ meg üsmértethese _istenség_ és _hogy_ azok _által_ azemberek lassanként _elhitet_ magokal az ö Anyának szüzeségit és az ö _megtestesülés_ és születésének _titok_ az _isten_ rendelése _szerint_  _aki_  _grádus_ akará öket ahitre _készíteni_ 3 el akará titkolni az _ördög_ elöt az ö _fia_  _csodálatos_ valo születését akiis azon let volna _hogy_  _megakadályozhat_ végben menetelét rendelésenek 4 az Isten _fia_  _megtestesülés_ az alázatoságnak _titok_ azért akará egy _idő_ titokban _tartani_ a _házasság_ szine alat az ö nagyságát és _istenség_  _elegyítvén_ magát a több _gyermek_  _közé_ 

 _k_ Még is azt _kérd_  _hogy_ miért _ad_  _férj_ az Isten a szentséges szüznek

 _f_ Azért _hogy_  _bizonyság_ és _őrző_ szüzeségének és _hogy_ akis _Jézus_ Attya _hely_ és _cselédes_  _főgazda_ lenne

 _k_ Miért akará az Isten _hogy_ szegény _mesterember_ venne _férj_ magának

 _f_ Hogy meg szégyenittse az emberek _hiábavaló_  _kevélység_ akik _oly_ igen vágynak avilagi _főrendűség_ és _tisztelet_ és _hogy_ nékik meg mutassa meg vetni mind az illyen világi _fényesség_ és tsak az _isten_  _fiúi_ voltokban _tenni_  _dicsőség_ a mely _fiúság_ akereszttségben vettek _kegyelem_ 

 _k_ Miért nem _ad_ a szent szüz mindgyárt _tudta_ szent _József_ az Angyal _által_ vet _üzenet_ az _isten_ 

 _f_ Mert az olyan titok vala a melyet _ki_ nem akará nyilatkoztatni az Isten parantsolattya nélkül _azonkívül_ is az ö alázatosága azt _eltitkoltat_ véle a mi fel magasztalhatta volna az emberek elött az illyen _bölcsesség_ valo maga viseléséböl _megtanulhat_  _hogy_ nem _kell_ azemberek _elébe_  _terjeszteni_ az _isten_  _rendkívül_ valo _kegyelem_ melyet velünk _cselekedik_ a midön minket arra nem _kötelez_ az ö szolgálattya és _dicsőség_ másként _megakadályoztat_ akarattyának végben menetelét és ami magunk szándékát _követ_ és nem az _öv_ 

 _k_ Miért vagyon a fel _téve_  _hogy_ az Angyal _bemegy_ azon _hely_  _ahol_ a szent szüz vala

 _f_ Azért _hogy_  _meglát_  _hogy_ az _imádság_ és a munkában _foglalván_ magát _csendes_ és magános _élet_  _él_ szégyenleni _kell_ azt _sok_  _keresztény_ leányoknak mivel tsak atársaságot _játék_ mulattságot és a _trécselés_ szeretik nem maradhatnak egy _hely_ se _különös_ a magok _ház_  _hanem_ szüntelen valo nyughatatlanságban vannak mindenkor új _dolog_ akarnak tudni tsak azt _keres_  _hogy_ másokot láthassanak és öket is láthasák mind etellyeségel _ellenkezik_ az ö _kötelesség_ és a szent szüz maga viselésével

 _k_ Mit _tanulhat_  _abból_  _hogy_ mitsoda modon _köszönt_ az Angyal a szent szüzet

 _f_ Azt _megtanulhat_  _hogy_  _tisztelni_ és _becsülni_  _kell_  _ő_ mint _isten_ Annyát ez a szent Angyal azt mondá néki _hogy_  _teljes_ malasztal az ur vagyon véle és áldot az Aszszonyi állatok _között_ mehében _fogad_ a Magoságbélinek Fiát ugy mint az _isten_ Fiát leheté efoldön _ennél_ nagyobat _gondolni_ a mi meltób volna a mi _tisztelet_ leheté _elegendő_  _tisztelet_ adni az illyen _csodálatos_  _teremt_ állatnak leheté a _Krisztus_ mellet _ennél_  _hatalmas_  _gondviselő_  _kívánni_ ez _tehát_ a _fundamentum_ a _tisztelet_ melyet néki adunk és a valoságos áitatoságnak a mely _őhozzá_ vezet minden szükséginkben

 _k_ Mi az _ok_  _hogy_ a szent szüz meg ütközék mikor az Angyalt meg látá és az ö _beszéd_  _hall_ 

 _f_ Az ö nagy szemérmetesége _cselekedik_ azt _gondolván_  _ember_ lenni az Angyalt mivel magánoson _férfiú_  _soha_ nem maradot más részint az ö _bölcsesség_ atsalárdságtol valo _tartás_ vivé _félvén_ attol _hogy_ ne légyen a setettségnek Angyala az _aki_ véle _beszél_ és néki meg _jelent_ a világoság Angyalának _kép_ a mint egyakorta meg _történik_ az olyan leányokal kik _meghagy_ magokot tsalatni az üdveség _ellenség_ 

 _k_ Mit _kell_ ebböl _tanulni_ a _keresztény_ leányoknak

 _f_ Azt meg _kell_ nékik tudni 1 _hogy_ az ö szelidségeknek és szemérmeteségeknek meg _kell_ remülni a _férfi_ valo _tekintet_ 2 _hogy_ az ö _dicséret_  _gyanú_  _kell_ venniek mivel _gyakorta_ azok tsak _hízelkedés_ a melyeket meg _kell_ vetni egy _kereszt_ mivel azok tsak a _hitetés_  _csalárdság_  _céloz_ rend _szerint_ 3 _hogy_ igen vigyázanak a _gonosz_ elméknek _incselkedés_ nehogy öket a _babonaságos_ áitatoságra vezesék valamely szin alat vagy valamely veszedelmes _barátság_ 

 _k_ A szent szüz mi képen vevé fel az Isten Annyának _dicsőséges_ nevét

 _f_ Nem _hogy_ azért magát fel magasztalná _de_ söt még ugy tettzik mint _ha_ azt mindgyárt _elfelejt_  _hogy_ magában nem mást _hanem_ a maga alatson voltát _tekint_ az Isten szolgálojának mondgya magát és _mihelyt_ meg _tud_ az Isten parantsolattyát azonal azalá veti magát _megtanul_ ebböl apéldábol _hogy_ mindenkor aleg alatsonab rendben és a mi semiségünk voltában _tart_ magunkat _hogy_ valamely jó _cselekedet_ után valo _kis_  _kevély_  _gondolat_ is _ki_  _kell_ vetni még mindgyárt _eleinte_  _megtekint_ magunkot mint _haszontalan_ szolgákot akár mely _dicséret_ adgyanak is mások minek utánna végben vittük volna _hivatal_ és azonban _követ_  _követ_ az Isten akarattyát minden _halogatás_ nélkül a midön azt _ki_ nyilatkoztattya

 _k_ Miképen lehet meg üsmérni az Isten akarattyát a midön meg _kell_ változtatni arendet és _feljebb_ valora _kell_ menni

 _f_ A _ki_ valoságal azon _igyekezik_  _hogy_  _megtisztít_ aszivét a rosz _kívánság_ nagyra vágyástol és ahaszon kereséstöl _hogy_  _keresztény_  _él_ valamely alázatos rendben _hogy_  _igazság_  _kíván_ az lstent _követni_ és néki _engedelmeskedni_ midön _hív_ noha anehéz légyen is a _természet_ tsak arra vigyázon _hogy_  _tud_ modgyát _követni_ amint _kell_  _aki_  _buzgóság_  _kér_  _ő_ és az ö akarattyának meg üsmérésére és _betöltés_ valo világoságot _kér_  _tőle_ az olyanak nem lehet _hogy_ meg ne üsmérje az ö akarattyát tsak annak _óra_  _békességes_  _tűrés_ várja _előre_ valo _hirtelenkedés_ nélkül _de_ ahajlandoság a melyel inkáb _követ_ a magunk akarattyát mint sem az _isten_ és az _igazság_  _alattomban_ valo _gyűlölség_ a midön _ellenkezik_ akaratunkal arra viszen _gyakorta_ minket _hogy_ olyanoktol _kér_  _tanács_  _aki_  _gondol_  _hogy_  _könnyű_ és akik tsak ami _haszon_  _tekint_  _inkább_ az olyan _kétszínű_ meg romlot szivnek _büntetés_ az Isten meg engedi _hogy_  _megcsalattatik_ az olyan vak _kalauz_  _aki_ azt mondattyuk a mit akarunk

ADVENTBEN LÉVÖ _kántor_ PÉNTEKÉRE

Imádság

Kérünk uram tégedet mutasd meg _hatalom_ és _eljön_ ugy _hogy_ azok kik _jóság_  _bízik_ : meg szabaditassanak mentöl _hamar_ nyomoruságokbol _aki_ az Atyával _él_ és uralkodol


 _episztola_ 

Isai Prof 11 1

És veszö _kijön_ a _Jessze_  _gyökér_ és virág nevekedik az ö _gyökér_ és meg nyugszik azon az ur lelke abölcseségnek és _értelem_ lelke atanácsnak és _erősség_ lelke atudománynak és az _isteni_  _tisztelet_ lelke és bé _tölt_  _ő_ az ur _félelem_ lelke nem a szemek látasa _szerint_  _ítél_ se afülek _hallás_  _szerint_ nem _dorgál_  _hanem_  _igazság_  _ítél_ a szegényeket és _igazság_  _szerint_  _dorgál_ a _föld_ szelídiért és meg veri a _föld_ az ö szájának veszejével és az ajakinak lelkével meg öli az _istentelen_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ az a _Jessze_  _gyökér_ nevelkedet Ág és az a virág amelyröl _itt_  _beszél_ a proféta

 _f_ Az az Ág akristus _aki_ a _Dávid_  _família_ valo akinek is _Jessze_ vagy _Izajás_ volt az Attya a virághoz _hasonlíttatik_ az ö _tiszta_ voltáért _fényesség_ valo jó _erkölcs_ és _csodatétel_ 

 _k_ Mit ért azon a proféta midön azt mondgya _hogy_ az Urnak lelke fog nyugodni azon akit az Ághoz és a virághoz _hasonlít_ 

 _f_ Azt akarja mondani _hogy_ a _Krisztus_  _örökös_  _lakóhely_ lészen a szent Léleknek _mitőlünk_ el távozhatik a szent Lélek mert vétkezhetünk és ezen szenttséges Lélek nem maradhat a meg romlot lélekben _de_ az elnem távozhatik _soha_ a _Krisztus_ mert ö néki lehetetlen volt vétkezni Isten és _ember_ lévén _egyszersmind_ és az _isteni_  _természet_ az ö személyében _megegyezik_ az _emberi_  _természet_ azt bé is _tölt_ valoságosan szent Lélekel _örökös_ mert ez a _két_  _természet_ meg válhatatlan egy mástol

 _k_ A proféta miért adgya _hozzá_  _hogy_ a _Krisztus_ fogja venni minden ajándékit a szent Léleknek

 _f_ Azért mert _ha_ a szent Lélek a _Krisztus_ ajándékinak mértéke _szerint_  _adatik_ a szenteknek valamint az Apostol mondgya ö néki az Isten azt nem mértékel adgya joan 3 34 _őbenne_ vannak a _bölcsesség_ és _ismeret_  _kincs_ el rejtve és _benne_ lakozik az _istenség_ minden _teljesség_ állattya _szerint_ colos 2 3 9 az az valoságal és nem _figura_ nem is a _kegyelem_  _által_ mint a szentekben kik az ö _teljesség_ veszik akegyelmet joan 2 16

 _k_ Mitsoda az urnak _félelem_ a melyel _teljes_ volt a _Krisztus_ ö _hasonló_ lévén az Attyához _kis_ vétket nem _cselekedhet_ik_  _hogy_ lehetet _tehát_ néki _félni_ 

 _f_ Ez az a nagy _tisztelet_ a melyel volt ugy mint _ember_ az ö Attyának minden parantsolatihoz a _fiúi_  _félelem_ mely a szeretetöl _jön_  _cselekedik_  _hogy_ a szentek _fél_ meg _bántani_ az _isten_ mert szeretik _ő_ el is távoztattya szivekböl azt a szolgához valo _félelem_ a mely tsak azért _elkerültet_ a vétket mert _fél_ a _büntetés_  _de_ a _Krisztus_ a _félelem_ nem a _szerint_ volt mivel ö neki nem lehetet vétkezni Joan 1 Epist 4 18

 _k_ Miért mondgya _Izajás_  _hogy_ a _Krisztus_ nem alátás vagy a _hallás_  _ítél_ 

 _f_ Azért _hogy_  _megtanul_  _hogy_  _felebarát_  _ítélet_ ne _tesz_ a mások _kétséges_ szavára se _helytelen_ vádolásokra _igazán_ valo _bizonyság_ nélkül _hanem_ az _igazság_  _szerint_  _kell_  _ítélni_ 

 _k_ Mit _jelent_ a veszö a _Krisztus_ szájaban a mellyel meg üti a _föld_ és meg öli a _gonosz_ 

 _f_ Az _igazság_  _beszéd_ a melyel meg üti és meg öli abünösnek szivében mind azt valami a _földi_ szeretethez vonnya _hogy_  _belőle_ uj _ember_ és uj _teremt_ állatot _csinál_  _öntvén_  _beléje_ szeretetit az az _igazság_  _beszéd_ meg rontya és az _örök_  _kárhozat_  _ítél_ mind azokot kik _keménység_ ellene állanak a világoságnak

 _k_ Miképen _derék_ valo _öv_ akristus szolgájában az _igazság_ 

 _f_ Ugy _hogy_ az _isteni_ szeretet a melyböl származik az _igazság_ meg szorittya _benne_ valamint az _öv_ és meg _tartóztat_ az _igazság_ és az Isten _törvény_  _határ_ mind azokot az _indulat_  _ember_ és testi _értelem_ a melyek aroszra viszik _ő_ 

 _k_ Miért szokták az _igazság_ akard szijához _hasonlítani_ a melyel fel szokták magokat övedzeni

 _f_ Azért mert akristusban valo _hív_ és az _isten_ valo _hűség_ az _igaz_ a _fegyver_ amelyel viszá nyomja a szüntelen valo _ostromlás_ az _ördög_ a világnak és atestnek és _hogy_  _elolthat_ az _ellenség_  _tüzes_  _incselkedés_  _aki_ is fel akarja _gerjeszteni_ arosz _kívánság_ és meg _ölnyi_ alelket


 _evangélium_ 

Sz luk _I_ 39

Fel kelven pedig Mária azokban a napokban el mene a _hegyes_  _tartomány_ siettségel a _Júda_ városában és bé mene a Zakarias _ház_ és _köszönt_  _Erzsébet_ és lön _hogy_  _hall_  _Erzsébet_ a Mária _köszöntés_ röpöse a magzat az ö mehében és _betelik_  _Erzsébet_ szent Lélekel és nagy szóval _felkiált_ és monda Áldot vagy _te_ az Aszszony állatok _között_ és áldot a _te_ mehednek _gyümölcs_ és _honnét_ vagyon ez nekem _hogy_ az én uram Annya _hozzá_  _jön_ mert _íme_  _hogy_ ate _köszöntés_ szava lön az én _fül_  _öröm_ röpöse a magzat az én méhemben és _boldog_ vagy _aki_  _hisz_ mert bé tellyesednek azok a melyek néked meg mondattak az urtol és mondá Maria Magasztallya az én lelkem az urat és _örvendezik_ az én lelkem az én üdvezitö _isten_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _haszon_ valot _tanulhat_  _ebben_ az _evangélium_ a szent szüzröl

 _f_ Azt meg láthattyuk mitsoda serénységel és szeretettel mene a szent szüz szent _Erzsébet_ mihelt az Isten Annyává lön _hogy_ valamely segittségel lehesen _hozzá_ el _hagy_ a magános _élet_ a melyet szükség nélkül _soha_ sem _cselekedik_ azért _hogy_  _követ_  _keresztelő_ szent _János_ valo akarattyát az _isten_ akit sz _Erzsébet_ méhében _hordoz_ és akit akis _Jézus_  _jelenvaló_ létével meg akará szentelni _hogy_ néki profétája és elötte valo _járó_ lenne

 _f_ Mit _tanulhat_  _abból_ atselekedetiböl a szent szüznek _aki_ noha _elébb_ valo lévén sz _Erzsébet_  _mindazonáltal_  _hozzá_ el mégyen _hogy_ valamiben segéttse

 _f_ Abbol azt _tanulhat_  _hogy_ mentöl fellyebvalok vagyunk az Isten elött annál _kis_  _kell_ lennünk magunk elött mentöl több menyei ajándékokot veszünk annal alázatosabnak _felebaráti_ szeretönek és _jótevő_  _kell_ lennünk valamint _hogy_ ez a szüz mehében _fogadván_ a _Krisztus_ mindgyárt _ki_ mutatta akegyelemnek és a jó _erkölcs_ nevekedésit ugy a _communio_ a melyben szivunkben veszük a _Krisztus_  _mibennünk_ is nagyob _buzgóságos_ szeretetet és alazatoságot _kell_  _indítani_ anélkül _félő_  _hogy_ illyen szent _dolog_ ne légyen inkáb ártalmas mint _hasznos_ és _ahol_ az _élet_ nevekedését _kell_  _találni_ ótt ne _talál_ veszedelmes _halál_ 

 _k_ Mitsoda változást tett a szent szüz _jelenlétel_ szent _Erzsébet_ és az ö _gyermek_ 

 _f_ Ez a _gyermek_ még _előre_ valo _ész_ és _kegyelem_  _öröm_ repese az Annya méhében _hogy_ akis _Jézus_  _hozzá_  _közelget_ és _betöltetik_ szent _Erzsébet_ szent Lélekel _közelget_ a _Krisztus_ és _fogad_  _ő_ azal alélekel a melyel szent _Erzsébet_  _fogad_ és az ö _jelenlét_  _hasonló_  _erő_ és _kegyelem_  _érez_ szivünkben

 _k_ Mitsoda _indulat_ vevé _Erzsébet_ azt a látogatást

 _f_ Igen nagy _öröm_  _tisztelet_ és alázatoságal _eszerint_  _kell_  _tehát_  _járulni_ atitokhoz igen nagy _öröm_  _elegyes_  _tisztelet_ valo _félelem_ szent rettégesel és nagy alázatoságal meg _tekintvén_  _hogy_ kit akarunk magunkban _fogadni_ és _hogy_ mitsoda nagy _különbség_ vagyon a mi meg romlot szivünkközöt és akristus _ki_ mondhatatlan _tisztaság_  _között_ 

 _k_ Mitsoda _oktatás_ vehetünk magunknak a szent szüz látogatásában

 _f_ Ehez _kell_  _intézni_ egy _kereszt_ minden látogatásit ebböl _megtanulhat_  _hogy_ minden látogatásink tsak a _felebaráti_ szeretetnek _indulat_ legyenek akit látogatni megyünk _az_ el vigyük akristust az ö nevének jó _illat_ és ajó példa _adás_ ót üdveséges vagy _hasznos_  _beszélgetés_ legyenek és azt az _idő_ a melyet _kell_ adni a mi _hivatal_ az _isten_ mi magunknak és a _felebarát_ el neveszesük

 _k_ Mitsoda látogatás az amelyre a _felebaráti_ szeretet _kötelez_ minket

 _f_ A nem más _hanem_ amelyet olyan _indulat_  _cselekedik_  _hogy_  _megegyeztet_ a sziveket és _megerősít_ abékeséget és az _egyesség_ amelyek _meggyengül_ az illyen _külső_  _barátságmutatás_ nélkül jó peldát _kell_ adni _felebarát_ tölle is jó példát _kell_ venni _oktatni_ vigasztalni és _erősíteni_  _kell_ azokot ajoban kik reánk vannak _bízattatva_  _de_ az ollyan látogatás a mely tsak azért vagyon _hogy_  _hír_  _hal_  _hogy_ az _idő_  _tölt_ nem _tudván_ mit _csinálni_  _egyéb_ tsak ajátékért mulattságért az illyen látogatás nem a _felebaráti_ szeretet _indulat_ vagyon _sok_ olyan _dolog_ is _történik_ ót amelyekért számot _kell_ adni az utolso napon

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ a _Krisztus_ azokhoz vihesük _aki_ látogatására megyünk

 _f_ Szükséges _hogy_  _teljes_ legyünk akristus lelkével _hogy_ aztot vélek _közölhet_ az üdveségekhez _tartozandó_  _dolog_ nékiek szolgálhasunk _igyekezik_  _csendesség_ és szeretettel nékiek _értés_ adni _hogy_ mi formában szolgállyák az _isten_ a magok rendekben és bé _tölteni_  _hivatal_  _fő_ részeit viszontag az olyanok látogatásokal kik _teljes_ avilági szokásokal és szeretetel tsak avilági meg romlot _hajlandóság_  _indít_ az illyenek _megdicsér_ rosz _hajlandóság_ azoknak _aki_ látogatni mennek

 _k_ Miképen _kell_ magunkot viselni a midön valakit látogatunk _hogy_ a _hasznos_ és _keresztényi_ légyen

 _f_ Szükséges _hogy_ ót _külső_ szelid magunk viselésével _elhint_ akristus nevenek jó _illat_  _beszéd_ valo mértékleteségel _csendesség_ és _magunkmegtartóztatása_ és valamely ollyan _okosság_ valo modal a mely sokal _foganatos_ mint sem ahoszu _beszéd_ el _kell_  _kerülni_ a _sok_  _beszéd_ és az olyan elmét a mely a _beszéd_ félben vágja és _aki_ azt akarja _hogy_ a mit ö mond azt _elhisz_ a _kiáltás_ és a vetekedést és az olyanoknak szokásokot _aki_ mint egy viszket a nyelvek _ha_ mások _beszéd_ ellene nem mondhatnak _hogy_  _ha_ ezen képen nem visellyük magunkat a midön másoknál vagyunk és _hogy_  _ha_ el nem _kerül_ ezeket a _fogyatkozás_ alátogatás veszedelmes és vétkes lészen

 _k_ Mitsoda veszedelmes alátogatásban

 _f_ Azidö vesztés _emberszólás_ a szabados _beszéd_ a _hiába_ és _helytelen_ valo _dicséret_ a mellyeket adnak egy másnak a világi rosz szokásokbol a melyekre vigyáznak ahelytelen _ének_ a melyek árthatnak a szivnek egy szoval a _sok_  _bolondság_ a melyeket mondanak vagy _hallgat_ mind ezek igen ártalmasá _tesz_ a látogatást

 _k_ Mire _tanít_ minket a szent szüz _ének_ ezen szavaival magasztallya az én lelkem az urat és _örvendezik_ azén lelkem az en üdvezitö _isten_ 

 _f_ Azt akarja nékünk meg mutatni _hogy_ mitsoda nagy _hálaadás_  _tartozik_ az _isten_ velünk tett _kegyelem_ nékie _tulajdonítván_ aditsöséget azon _jó_ melyet _bele_ adot szent _Erzsébet_ nagy _dicséret_ adván a szent szüznek _boldog_ nevezi azért _hogy_  _hív_  _de_ a szent szüz azokot a _dicséret_ az _isten_  _fordít_ mondván _hogy_ a _dicsőség_ tsak _ő_  _illet_ szent _Erzsébet_ mondá _hogy_ a _gyermek_ repese _öröm_ a méhében _mihelyt_  _meghall_ a mária szavát a szent szüz erre azt _felel_  _hogy_ az ö _öröm_ az ö üdvezitö _isten_ vagyon _eszerint_  _kell_  _tehát_ meg vallanunk _hogy_ az _isten_  _ered_ és származnak azok a _jó_ a mellyeket mi _cselekedik_ és _hozzá_  _kell_  _fordítani_ aditsereteket a melyeket azokért veszünk _hogy_ tsak akristusban és az ö szeretetiben _kell_  _megkóstolni_ az _öröm_ mivel a _másféle_  _öröm_ tsak _hiábavalóság_  _bolondság_ romlandoság és _hogy_ az a jó amelyért mi magunknak adgyuk a _dicséret_ a _haszontalan_ lesz mi nékünk és veszedelmünkre _fordul_ 

ADVENT LÉVÖ _kántor_ SZOMBATYÁN

Imádság

Oh _isten_  _aki_ alángnak sebeségét _elfordít_ ahárom _ifjú_ adgyad _hogy_ mi szolgaid lévén meg ne _enged_ magunkban _felgerjeszteni_ avétkes _hajlandóság_  _kér_  _megad_ ezt a _kegyelem_ A mi urunk _által_ 


 _episztola_ 

Sz Pal 2 Thess 2 1

Kérünk pedig _titeket_  _atyámfia_ ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _eljövetel_ és ami _őhozzája_ valo _gyülekezet_  _hogy_  _hamar_  _ki_ ne mozdullyatok ati _értelem_ se meg ne rettennyetek se lélek _által_ se _beszéd_  _által_ se mint töllünk _küldetik_ levél _által_ mint _ha_  _közel_ volna az ur napja senki _titeket_ meg ne tsállyon semi modon mert _hanem_  _ha_  _eljön_  _először_ apártolás és _megjelentetik_ abün _ember_ a veszedelem fia _ki_  _ellenkezik_ és _felemelkedik_ minden _felett_ a mi _isten_ mondatik vagy _tiszteltetik_ ugy _hogy_ az Isten _templom_ üllyön mutatván magát mint _ha_ Isten volna nem juté _ész_  _hogy_ még mikor nálatok volnék ezeket mondom vala néktek és most mi _tartóztat_  _tud_  _hogy_  _megjelentetik_ azö _idő_ mert már ahamiságnak _titok_ munkálkodik tsak _hogy_  _aki_ most _tart_  _tart_ miglen _ki_ vettetik és _akkor_  _megjelentetik_ ama _hamis_ kit az ur _Jézus_  _megöl_ az ö szájának lelkével és meg ronttya azt az ö _eljövetel_  _fényesség_ 


Magyarázat

 _k_ Miért _kér_ szent Pál a _thesszalonikabeli_ a _Krisztus_  _eljövetel_ és az _őhozzá_ valo _gyülekezet_ 

 _f_ Mert nintsen semmi amit ollyan _buzgóság_  _kell_  _kérni_ egy valoságos _kereszt_ mint az _egybegyűjtés_ atagoknak az ö _fej_ a melynek akristus második _eljövetel_  _kell_ meg lenni

 _k_ Mi viszi arra szent Pált _hogy_ ezen második _eljövetel_ szollyon nékünk

 _f_ A _hogy_ valának ollyan _hamis_ akik roszul magyarázván az ö elsö levelét azt akarák anépel el hitetni _hogy_ az _ítélet_ napja _közel_ volna szent pal meg akarván mutatni a _hív_  _hogy_ viszá magyarázták volna levelét azért _ír_ nékik ezt a második levelet mivel ahivek igen nagy _ijedtség_ és rettegésben _kezd_ lenni

 _k_ Mitsoda rosz _követ_ azt a _tanítás_ 

 _f_ A _hogy_ a nép _elhagy_ ahitet látván azt _hogy_ a _Krisztus_ nem a _megírt_  _idő_  _eljön_ azt is _gondolhat_  _könnyű_  _hogy_  _soha_ el sem _jön_ és _kételkedhet_ az _igazság_ és a _titok_ melyekre _oktat_ öket

 _k_ Mit _tanulhat_ ebböl a _felháborodás_ amelyben _esik_  _ebben_ az Anyaszent egyházban lévö _hív_ a szent pál levelének roszul valo magyarázattyára

 _f_ Azt _hogy_ meg üsmérhettyük ebböl az _ember_ szivnek rendeletlenségét akit _oly_  _könnyű_  _felháborít_ arosz _tanítás_ és akit _könnyű_  _meghat_ az _igazság_  _hogy_ pediglen _hasonló_ vétekben ne _esik_ mint a szent Pál _tanítvány_ az Isten szavához _kell_  _kapcsolni_ magunkot valamint az egész szent Atyák aztot magyarázták és nem _kell_  _hallgatni_ a rosz és _bizonytalan_ magyarázatot a melyet _hatalom_ és _megbizonyítás_ nélkül annak adnak az emberek

 _k_ Miképen _megelőz_ szent pál azt a mi _követhet_ az illyen veszedelmes _tanítás_ 

 _f_ Hogy ezt _megelőzhet_ azt állittá _hogy_  _Krisztus_  _eljövetel_  _addig_ nem lészen valamég a _feltámadás_ és a _hit_ valo szakadas _először_ el nem _kezdődik_ és _hogy_ míg avétkes _ember_ el nem _jön_  _de_ továb nem mégyen és _bizonyos_ azt azidöt fel nem _tesz_ mivel ameg átalkodás volna attol _aki_ annak _határ_ akarna szabni söt még _csalárd_ nevezi azokat kik az utolso _idő_  _okoskodás_  _határ_ vetnek _holott_ az _isteni_  _bölcsesség_  _helyes_  _ítél_ azokot el titkolni _előtte_ 

 _k_ Mitsodas _feltámadás_ és _hit_ valo szakadás az amelynek meg _kell_ elözni a _Krisztus_  _eljövetel_ 

 _f_ Az ahitetlenség a mely _elterjed_ az egész világra akeresztyénség _között_ és asok számu _eretnek_ kik el áltattyák ahiveket ugy anyira _hogy_ ahittöl valo szakadás tsak nem _közönséges_ lészen és _hogy_ akristus alig fog _hit_ talalni aföldön amint ezt meg mondotta luk 18 8 mivel ahamís proféták és az áltatok ollyan nagy _jel_ és _csoda_  _tesz_  _hogy_ el áltatnák aválasztattakot is _ha_ lehetne Matth 24 23

 _k_  _kicsoda_ az a vétkes _ember_ akinek meg _kell_ magát mutatni akristus _eljövetel_ elött

 _f_ Az az _Antikrisztus_ akit az Apostol vétkes _ember_ nevezi emindenben _ellenkezik_ akristusal és ez azemberi nemzet _között_  _hamis_ lészen akristus pedig leg szentebb volt _közötte_ 

 _k_ Mit mond az Apostol erröl a vétkes _ember_ 

 _f_ Azt mondgya _hogy_ emagát fel _emel_ mind az ellen a mi _isten_ mondatik és amit _imád_ az emberek azon _igyekezik_  _hogy_ el _töröl_ az _igaz_ és a _hamis_ vallásokot _hogy_ magát Isten _gyanánt_  _imádtat_ az Isten _templom_ fog ülni mert _ha_ lehet tölle a _közönséges_ Anyaszent egyházban _helyheztet_ szekit és annak _fia_ arra _kényszerít_  _hogy_  _ő_  _imád_ 

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ az álnokságnak _titok_ még az ö _idő_  _elkezdődik_ 

 _f_ Azért mert az álnokságnak _titok_ még az Apostolok _idő_  _elkezdődik_  _sok_  _keresztény_ a _hit_ valo el szakadások miat _aki_ az _eretnek_ el vonák az Anyaszent egyháztol ezt is akarja nékünk _jelenteni_ szent _János_ midön azt mondgya _hogy_ az _Antikrisztus_ már _eljött_ és _hogy_  _sok_  _Antikrisztus_ vagyon evilágon _tudniillik_  _sok_  _eretnek_ sz Jan 1 lev 2 18 és ez a titok minden nap nevekedik a _hit_ és a szeretetnek _elfogyás_ a mellyet a világi meg romlás _okoz_  _de_  _aki_ szent Pál _beszél_ a még felyül _halad_ a _többi_  _hamisság_ és akristus ellen valo _támadás_ és az Anyaszent egyházat valo üldözésével egészen le _ír_ a _kép_ midön azt mondgya _felőle_  _hogy_ asátánnak _erő_  _eljön_ minden _hatalom_  _jel_ és _hazug_  _cselekedet_ és ahamiságnak minden álnokságával azokban kik el vesznek

 _k_ Mit _kell_  _csinálni_  _hogy_ meg lehesen _tartani_ a _hit_ amég az antekristus el töröltessék

 _f_ A világ ellen _kell_  _harcolni_  _aki_ valoságos _Antikrisztus_ és _aki_ magában _foglal_ az ö _hív_ ellene _kell_ állani rosz _erkölcs_  _keresztényi_  _élet_ és _erőszak_  _kell_  _feltámadni_ az ö _sok_ rosz szokási és _tartás_ ellen állando és meg változhatatlan áitatoságal

 _k_ Mit _ért_ akristus szájának lelkén mely el töröli az _Antikrisztus_ 

 _f_ Értem az ö szavát vagy az ö _fényes_  _jelenvaló_ lételét mivel tsak egy szavával vagy _jelenlétel_  _eltörölhet_ ezt agonoszt valamint anap el széleszti a setéttséget

 _k_ Miért engedi meg az Isten _hogy_ ez a _gonosz_  _csoda_  _tesz_ 

 _f_ Azt az ö _igazság_  _megenged_ azért _hogy_ meg büntesse az emberek _hűségtelenség_ az _igazságos_  _hogy_ azok akik nem akarták _hinni_ az _igazság_ a mellyet a _Krisztus_  _hirdet_ nékiek és amellyet _megbizonyít_  _csodatétel_ és szenttséges _élet_  _hogy_ azok el hagyatassanak az _ördög_  _hazugság_ és _hamis_  _csodatétel_ Azért is az Isten reájok _bocsát_ mondgya az Apostol akevélységesnek _erő_  _hogy_  _hisz_ ahazugságnak mert nem _hisz_ az _igazság_  _hanem_  _enged_ a _hamisság_ 2 Thess 2 11

 _k_ Az Isten meg _engedvén_ atsuda tételeket az antekristusnak nem vezetiké az _ember_ atévelygésre

 _f_ Nem az _isten_  _kell_ vetni az _ember_  _hogy_  _ha_ magokot _meghagy_ tsalatni _hanem_ amagok meg romlására és _hűségtelenség_ a melyek _megérdemel_ az illyen rettentö _büntetés_ söt még az Isten arra _int_ minket _hogy_ vigyázunk magunkra meg mondván még _előre_ mely nagy lészen atévelyges _hogy_ még aválasztattakot is el áltatnák _ha_ lehetne még _előre_  _tudta_ adgya az antekristus _hamis_  _csodatétel_ azért _hogy_ azok meg ne tsallyanak minket tsak magokra _kell_  _tehát_ vetni az _ember_ és azt meg vallani _hogy_  _ha_ atevelygésben _esik_ anem _egyéb_ vagyon _hanem_  _hogy_ nem akarták bé venni az _igazság_ amidön _fényesség_ mutatta _elébe_ magát és _hogy_ nem _eléggé_ visgálták meg az _írás_ a melyek a mi _hit_ és áitatoságunk _táplálás_  _erősítés_ és világositására _adat_ 

A mái _evangélium_ : egy a _holnapi_ 

ADVENT 4DIK VASÁRNAPJÁN

Imádság

Mutasd meg uram _hatalom_  _fényesség_ és _jövel_ segittségünkre nagy _erő_ ugy _hogy_ a _kegyelmesség_ amelyet meg gátollyák vétkeink mi nekünk _hamarság_  _megadatik_ az midön malasztod _által_ meg segitetünk _aki_ Élsz és uralkodol


 _episztola_ 

Sz Pál 1 Cor 4 1

Ugy álittson minket az _ember_ mint akristus szolgait és az Isten _titok_ sáfárit _itt_ már a _kerestet_ a sáfarok _között_  _hogy_  _ki_  _hív_  _találtatik_ nékem pedíg _kis_  _gond_  _hogy_  _tőle_ itéltessem vagy az _ember_ naptol _de_ még magamot sem _ítél_ mert semiben lelkem üsméreti nem vádol _de_  _abban_ meg nem igazultam _aki_ pedig engemet _ítél_ az ur az okáért ne _ítél_  _idő_ elött mig nem _eljön_ az ur _ki_ meg világosittya a setétség _titok_ és meg nyilatkoztattya a szivek _tanács_ és _akkor_ lészen kinek kinek _dicséret_ az _isten_ 


Magyarázat

 _k_ Mit tészen ez a szó ugy alitson minket az _ember_ mint akristus szolgait

 _f_ Az Apostol _gondolat_ ez _hogy_ meg lehesen gátolni azokot az _elsőség_ és _különösség_ mellyek _hasonlás_  _okoz_ a _korinthoszbeli_  _hív_  _között_ kinek kinek a mesteréhez valo _különös_ ragaszkodásáért azért nem _kell_ apásztorokot az ö _ember_ mi némüségek _szerint_  _tekinteni_  _hanem_ azok _szerint_ miket nékünk ahit _jelent_  _ki_  _őbennük_ öket akristusért _kell_  _becsülni_ és szeretni mint ollyan _ember_ kik _hozzá_  _küldetik_ kik minket _oktat_ és vezérelnek _helyette_ kik az ö _engedelem_ és parantsolattyábol munkálkodnak akik _közötte_  _őhelyette_ vannak nem _kell_  _egyik_ a másikánál _feljebb_  _becsülni_ se senkit azok _közül_  _megítélni_  _hanem_ mindenikét _tisztelni_ mert mindnyájan akristus _hatalom_ és _bélyeg_ viselik

 _k_ Miért mondgya _hogy_ ugy _kell_ öket _tekinteni_ mint az Isten _titok_ sáfarit

 _f_ Azért 1 mert azt _kíván_  _hogy_ ahivek ugy _hallgat_ öket mint a _Krisztus_ magát mint olyanokot kik _őhelyette_  _oktat_ öket _titok_ és _osztogat_ nékik _érdem_ és malasztit 2 azt is akarja _megértetni_ apásztorokal _hogy_ ök tsak sáfári _és_  _gazdálkodó_ az Isten szavának akristus _test_ vére _érdem_ és szenttségeinek _hogy_ egész _hűség_  _tartozik_  _gazdálkodni_ ebböl a nagy _kincs_ és _hivatal_ valo _illendő_ ne pediglen az olyanoknak kik nével és tsak _külső_  _kereszt_  _hanem_ azoknak _aki_  _elegendő_  _készület_ látnak rettegni _kell_ nékiek ezen safari _hivatal_ mivel tsak szolgai és nem urai lévén areájok _bíz_  _kincs_ nagy számot is fognak adni az _isten_ annak _ki_ szolgáltatásáért

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ szükséges asáfároknak _hogy_  _hív_ legyenek

 _f_ Azért mert minden féle jó _erkölcs_  _kell_ lenni akristus _kincs_ sáfárában a _hűség_  _inkább_  _kell_  _benne_ lenni ezek a szavai akristusnak meg mutattyák _hogy_ mely ritka a _hű_ sáfár _kicsoda_ azért _hív_ és _bölcs_ szolga Matth 24 45

 _k_ Mitsoda _hűség_  _kíván_ az Ur: az ö _egyházi_ szolgaitol

 _f_ A _Krisztus_ szolgájának _hűség_ vagy az _isten_ vagy az Anyaszent egyházat vagy az népet _illet_ ami az _isten_  _illet_ akinek _titok_ és _kincs_  _kéz_  _között_ vagyon _tisztesség_ és meg változtatás nélkül _kell_ az ö szavát _hirdetni_  _osztogatván_ tsak azoknak szentségeit és _titok_  _aki_  _érdemes_ lát arra lenni és mindenekben az Isten szolgálatyát és _dicsőség_  _kell_  _keresni_ és nem amaga _haszon_ vagy _dicsőség_ ami az Anyaszent egyházat és a népet _illet_ amelyek reája vannak _bízattatva_ az Isten rendelése _szerint_ és az ö _hatalom_ alat minden _talemtum_  _gond_ munkáját minden _java_  _hitel_ a _hív_ üdveségire _kell_  _fordítani_ öket _oktatni_ és jó _tanács_ nékik adni _hogy_ maradhassanak és _elébb_ mehessenek az _igazán_ valo áitatoságban vigyázásal is _kell_ öket vezetni szent _élet_ példájával öket _bátorítani_  _őértük_ ajánlani az _imádság_ áldozatokot és öket _készíteni_ apenitentzia tartásal és az _evangélium_  _igazság_  _követés_ a szenttségek vételere nehogy az _élet_  _hely_  _halál_ adgyanak nékik

 _k_ Azt mondgya másut szent Pál _hogy_  _igyekezik_ mindennek _tetszeni_ mindeneket meg nyerni _hogy_ mondhattya _tehát_ itt azt _hogy_ nem _gondol_ az emberek _ítélet_ 

 _f_ Mert más _hely_  _ért_ az emberek _ítélet_ az ö magok _java_ valo nézve _kívánván_ tsak azért _tetszeni_ nékiek _hogy_ a lelkek _haszon_ lehesen és _hogy_ az _isten_ vihesse öket _de_ itt _ért_ az emberek _ítélet_ ö magára valo nézve azért is mondgya _hogy_ nem _gondol_  _ítélet_ az emberek akár _jól_ akár roszul _ítél_  _felőle_ azal se több se _kevés_ nem lészen anem áll az emberek _ítélet_ mivel Isten elött mindenikünk olyan a mitsodás valojában az Apostol arra _int_  _tehát_ itt minket _hogy_ ne _gondol_ az emberek _ítélet_ : akár _dicsér_ akár _gyaláz_ mivel _gyakorta_ az ö _ítélet_ vakmerö és _bizonytalan_ és _ha_ az Isten _jóváhagy_ magunk viselésit mit _gondol_ azal _hogy_ az emberek azt _dicsér_ vagy _gyaláz_  _mindazonáltal_ nehéz el _hinni_  _hogy_ mint vigyázunk _cselekedet_ az emberek _dicséret_ és _hogy_ mely _kevés_  _gondol_ azal _hogy_ atessék az Isten elött

 _k_ Az Apostol azt mondgya _hogy_ nem meri magát _ítélni_ és más _hely_ azt mondgya _hogy_ mi magunkot _megítél_  _hogy_ egyezteted ezt meg

 _f_ Az Apostol vagy is inkáb a szent Lélek _aki_  _őáltala_  _beszél_ nem mond _ellenkező_ amaga mondásával vannak olyan vétkek és _fogyatkozás_ amelyeket valoságal üsmérjük és amelyekröl meg _kell_ mi magunkot _ítélni_  _hogy_  _az_ meg ne itéltessünk _de_  _sokszor_ nem _tehet_  _ítélet_ azoknak nagyságokrol se arrol a mi el vagyon rejtve jó _erkölcs_ sem _tehet_  _ítélet_ se jó _cselekedet_  _érdem_ mert a fellyül _halad_ a mi _értelem_ mit _tud_  _abban_  _ha_ nintsené a szivünk _belső_ resziben valamely _titkos_ magunkhoz valo szeretet amelytöl származhatnak ajó _cselekedet_ és amely semivé tészi azokot az Isten elött noha szemeink elött azok _dicséretes_ és szenteknek _tetszik_ lenni

 _k_ Mit akar _azáltal_ az Apostol midön azt _hagy_  _hogy_ ne _ítél_  _idő_ elött amég az ur el nem _jön_ 

 _f_ Nem _tilt_ azt nékünk _hogy_ arrol ne _ítél_ a mi valoságal jó vagy rosz _hanem_ arrol ami _homályos_ és _bizonytalan_  _tilt_ aszabadságal valo _ítélet_ a melyel _ítél_  _felebarát_  _titkos_ szándékát és a mások _belső_ jó _erkölcs_ és vétkeit a melyeket nem üsmérjük mi tsak _külső_ üsmerünk másokot és vakmeröség nélkül továb nem vihettyük _gondolat_ tsak az Isten láttya a a szivek mélységit

 _k_ Magyarázd meg ezt nékünk még jobban valamely példával

 _f_ Példának okáért valamely _bűnös_ a világot egy _kevéssé_ meg vesse már azt szentnek _tart_ az _isten_ valamely szolgája egy _kis_  _fogyatkozás_  _esik_ már azt _tart_  _felőle_  _hogy_ el vetemedet nem _fél_  _hirtelenkedni_ az _ítélet_ és _megelőzni_ az _isten_  _aki_ avilág _elébe_  _terjeszt_ a szivnek _belső_  _titok_ az Apostol nem akarja _tehát_  _hogy_ az illyenekröl _ítél_  _hanem_  _hogy_ meg várjuk azt az utolso napot a mellyen az Isten _ki_ nyilatkoztattya a szivek _titok_ 


 _evangélium_ 

Szent luk: 3 1

 _Tiberius_  _császár_  _birodalom_  _tizenötödik_  _esztendő_ pontius pilatus _tiszttartó_ lévén _Júdea_  _Heródes_  _tetrarcha_ lévén _Galilea_  _Fülöp_ pedig az ö Attyafia _tetrarcha_ lévén _Iturea_ és _Trákonit_  _tartomány_ és lysaniás _tetrarcha_ lévén _Abilina_ Anoniás és _Kaifás_ papi _fejedelem_ alat lön az ur _ige_  _János_ a Zakariás _fia_ a pusztában és jöve a _Jordán_ minden _tartomány_ predikálván a penitentziának _keresztség_ abünnek _bocsánat_ amint _írva_ vagyon _Izajás_ profeta _beszéd_  _könyv_ A _kiáltó_ szava a pusztában _elkészít_ a Ur utát és minden _hegy_ és _halom_ meg aláztatik és a _horgas_  _egyenes_ lésznek és a _darabos_ sima utakká és meg láttya minden _test_ az az Isten _üdvözítő_ 


Magyarázat

 _k_ Miért tészi azt fel az _írás_  _hogy_ lön az urnak szava _keresztelő_ szent _János_ minek elötte _elkezd_ predikálását

 _f_ Azt akarja nékünk meg mutatni _hogy_ az olyan _hivatal_ el nem _kell_  _kezdeni_  _hogy_  _ha_ tsak rend _szerint_ vagy renden _kívül_ arra nem _hívattatik_ az _isten_ igen nagy vétkes vakmeröség az _egyházi_  _hivatal_ avatni magát valakinek magatol akármely _buzgó_  _indulat_ legyen is _de_ a még nagyob a midön az elö menetelért _haszon_  _keres_ az _egyházi_  _hivatal_  _holott_ arra _hívattatni_  _kell_ valamint _Áron_ hebr 5 4 a mely _kegyelem_ szükségesek arra _hogy_ azt mind mások mind magunk _iránt_  _érdemes_ és _hasznos_ vihesék végben azok ahivatalnak _kegyelem_ vannak _foglalva_ valamint a magjokban mivel mag nélkül nintsen _gyümölcs_ 

 _k_ Miröl _elkezd_ szent _János_ predikálását

 _f_ A _penitenciatartás_ valamint akristus is _cselekedik_ azután meg mutatván azzal nékünk _hogy_ azok akik az _isten_ akarnak menni a _penitenciatartás_  _kezd_ ezt nevezi szent Pál a vallás _fundamentum_ hebr 6 1 mint _hogy_ az emberek vétkesek szükségek vagyon a _penitenciatartás_ anélkül nem lehet az _isten_  _térni_ avétkes _hajlandóság_ tsak a penitentziával lehet _eltörölni_ ez _tehát_ a _kezdet_ a _keresztényi_ és az _evangéliumi_  _élet_ 

 _k_ Elegendöé apenitentzia _tartás_  _hogy_ a vétket el _hagy_ és új _élet_  _kezd_ 

 _f_ Éppen enem _elegendő_ ezt is _tanít_ az utolso _időbeli_  _eretnek_ a mely _tanítás_ rosznak _ítél_ lenni a _tridentinumi_  _koncílium_ az Anyaszent egyház szükséges azért _hogy_ a _bűnös_ a _könnyhullatás_ és a penitentzia munkái _által_  _megérez_ mitsoda _keserves_  _dolog_ az _isten_ el _hagyni_ szükséges _teljesség_  _hogy_ a vétek meg büntetödgyék abünöstöl magátol ezen a világon vagy a máson a _bosszúálló_  _igazság_  _ha_ penitentziát nem _tart_ mondgya az ur mindnyájan el vesztek

 _k_ Miképen predikállá szent _János_ apenitentzia _tartás_ 

 _f_ Azt inkáb predikállá _példaadás_ mint sem _beszéd_ aleg rettentöb _beszéd_ és _igazság_  _kevés_  _használhat_  _hogy_  _ha_ tsak a _beszéd_  _élet_ meg nem _bizonyít_ és azt _foganatos_ nem tészi _hogy_ a szivet _meghat_ az ollyan magára mondgya _ki_ az _ítélet_  _aki_ tsak szoval és nem _példaadás_ -is predikál

 _k_ Miképen _kíván_ ez a szent _hogy_ akristus _eljövetel_  _készül_ és az ö malasztihoz: mellyeket _hoz_ nékünk

 _f_ Azt akarja 1 _hogy_ minden völgy _betöltetik_ 2 _hogy_ minden _hegy_ és _halom_ le nyomatassék 3 _hogy_ az _egyenetlen_ utak _egyenes_ legyenek 4 _hogy_ adarabos utak _tiszta_ legyenek

 _k_ Mit tészen a _hogy_ a völgy _betöltetik_ 

 _f_ Azt _hogy_ bé _kell_  _tölteni_ szivünknek üreségit a jó _erkölcs_ és jó _cselekedet_ bé _kell_ azt _tölteni_ az _isteni_ szeretetel a melynek azt _bírni_  _kell_ egészen mivel minden jó _erkölcs_ az a _gyökér_ és lelke A _hogy_ fel _emel_ az Isten _jóság_ valo _erős_ reménségel és _tökéletes_  _bizodalom_ a _hittség_ és lankadságban _esik_ lelkeket

 _k_ Mit tészen a _hogy_ ahegy és ahalom le nyomatassék

 _f_ Azt _hogy_ lekel nyomni avaloságos és szivbéli alázatoságal akevélységet és a nagyra vágyást és _befogadni_ az alázatos és szegény _Krisztus_ egy szoval ellene _kell_ mondani szivesen a világhoz valo ragaszkodásnak a mely _feljebb_  _emel_ minket mint sem a mint vagyunk

 _k_ Mit tészen a _hogy_ az _egyenetlen_ utak _egyenes_ legyenek

 _f_ Az _egyenetlen_ utakon _ért_ arendeletlen és meg romlot szokásokot akép mutatoságot a _tettetés_ a _csalárdság_ egy szoval _mindenfélen_ valo uttyait az ollyannak _aki_ nem _jár_  _egyenes_ az Isten elött meg _kell_ mind ezeket egyenesiteni az _igazság_ rendi _szerint_ mivel az Isten _gyűlöl_ akét szinüséget és az egy ügyüséget szereti olyan egy ügyünek _kell_ lenni mint agyermek _hogy_  _tisztelni_ és _követni_ lehesen akristus _gyermekség_ 

 _k_ Mit tészen a _hogy_ a _darabos_ utak _tiszta_ legyenek

 _f_ Ez azt tészi _hogy_  _ha_ részt akarnak venni akristus malasztiban amelyeket nékünk _elhoz_ születésekor szükséges valojában azon lennünk _hogy_  _meggyőzhet_ és szelidithesük _természet_  _ízetlenség_  _fennhéjázó_ és _egyenetlen_ elménket a mely majd vidám majd szomoru majd uralkodo vagy majd mod nélkül valo alázatos és _helyheztet_ magunkot _abban_ a _kegyesség_ és _egyenlőség_ a mely mindenkor _egyarányosú_ légyen a _Krisztus_ maga viselését vegyük például magunknak ösoha semmit nem _cselekedet_  _indulat_  _hanem_ mindent szeretetböl és _igazság_  _egyenes_ elmével és szeretettel

 _karácsony_ NAPJÁN AZ _éjfélkori_ MISÉRE

Imádság

Óh _isten_  _aki_ ezt az _éjszaka_ szenté _tesz_ és _fényes_ annak születése _által_  _aki_ az _igazán_ valo világoság _megad_ hanéked tettzik _hogy_ minek utánna meg üsmértük volna eföldön azon _örökös_ világoságnak _titok_  _örvendezhet_ az _ég_ azon _öröm_ a melyet _ad_ nékünk ate _fia_ a _Krisztus_  _Jézus_  _aki_ Isten lévén _él_ és uralkodik


 _episztola_ 

Szent Pál Tit 2 11

 _atyámfia_ meg _jelent_ a mi üdvezitö _isten_  _kegyelem_ minden _ember_  _oktatván_ minket _hogy_  _megtagadván_ az _istentelenség_ és a világi _hívság_  _józan_ és _igazán_ és áitatosan _él_ evilágon várván aboldog reménséget és a nagy Isten s’ ami üdvezitö _Jézus_  _Krisztus_  _dicsőség_  _eljövetel_  _aki_  _önnönmaga_ adta _érte_  _hogy_ minket meg váltana minden _hamisság_ és _tisztít_ magának _kedves_ népet a jó _cselekedet_  _követő_ Ezekröl szóly és _int_ a mí urunk _Krisztus_  _Jézus_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _oktat_ minket az Apostol _ebben_ a letzkében

 _f_ Elönkben _tesz_ rövideden mind azokot a mikre _tanít_ minket akristus az ö elsö _eljövetel_  _beszéd_ vagy _példaadás_ aztot mint egy szempillantás alat meg láthattyuk _hogy_ a _Krisztus_  _tanítvány_ mit _kelletik_ el _kerülni_  _cselekedni_ és reménleni

 _k_ Mire _int_ a _Krisztus_  _hogy_  _elkerül_ 

 _f_ Arra _hogy_  _elkerül_ az _istentelenség_ és avilagi rosz _kívánság_ az _istentelenség_ alá _értődik_ mind avalami _ellenkezik_ avaloságos áitatoságal és avallásal a _káromkodás_ az Isten szent nevének szentségtelenitését ababonaságot vallástalanságot és _közönséges_ az egész vétkeket _főképpen_ azokat a melyeket Isten ellen _cselekedik_ és azok ellen a melyek ö néki szenteltettek avilagi rosz szokások alá _értődik_ a rendeletlen _kívánság_ a világi _dolog_ valo szeretet ugy mint a _becsület_  _gazdagság_  _gyönyörködtetés_ és mind azok valamik azokot _tekint_  _tilt_ a _teremt_ állatot magáért szeretni és azt a mi arra _igyekezik_  _hogy_ azal _élhet_  _hogy_  _abban_  _tehet_  _boldogság_ és _gyönyörűség_ 

 _k_ Miben áll az a mivel _tartozik_ az ö szolgálattyára

 _f_ Ezekben a _három_ jó _erkölcs_  _foglaltatik_ mindenek a mértékleteségben _igazság_ és az _istenesség_ a mértékleteség magában _foglal_ mind azt a mivel magunknak _tartozik_ az _igazság_ mind azt valamivel _tartozik_  _felebarát_ és az _istenesség_ azt a mivel _tartozik_ az _isten_ 

 _k_ Hogy _kell_ mértékleteségben _élni_ 

 _f_ Ugy _hogy_ el _kell_ a szivünket vonni ateremtet állatoktol és szükségért _élni_ azokal ez _élet_ elsem lehetünk azok nélkül az Isten meg engedi _hogy_ azokal _él_  _de_ szükségböl vigyázunk az _isten_ és az ö _dicsőség_ és _fordít_ a mi magunk meg szentelésire a világi _dolog_ a melyek _körülvesz_ minket ugy _kell_  _által_ menni _hogy_ az _örökkévaló_ el ne felejttsük mert noha az Isten meg _enged_ is némely _dolog_  _de_ azt nem engedi _hogy_ azokal _él_ azaz _hogy_ a szivet azokhoz _kapcsol_ és _hogy_ azokot magokért szeresék azokot ugy _tekintvén_ mint utolso végeket

 _k_ Hogy _kell_  _igazság_  _élni_ 

 _f_ ugy _hogy_ meg adgyuk mindennek a mivel _tartozik_ szent pál _szerint_ az adot akinek adoval _tartozik_ a _tisztelet_ akinek _tisztelet_ a szeretetet pedig mindennek mert _tartozik_ mindeneket szeretni mindenkor és minden _idő_ a szegényeknek adni _isten_ a szükségen felyül valot és _kell_  _tenni_ az ö szükségekröl azirgalmaságnak _cselekedet_  _kell_ lenni mindenekhez testi vagy lelki képen vagy akár mely modon a mi _tehetség_  _szerint_ egy szoval a mi állapotunk és az Isten rendelése _szerint_  _tesz_ mind azokot a _jó_  _felebarát_ a melyeket _kíván_  _hogy_ velünk _cselekedik_ és ne _tesz_ másal azt a _gonosz_ a mellyet nem akarnok _hogy_ velünk _tesz_ igy lehet _tehát_  _igazság_  _élni_ 

 _k_ Hogy _kell_  _istenes_  _élni_ 

 _f_ végben _kell_ azt vinni a mivel _isten_  _tartozik_  _ő_  _imádni_  _kell_ néki _könyörögni_ néki _engedelmeskedni_  _hála_  _kell_ néki adni azokért a _jó_ a melyeket vettünk ö tölle minden _idő_ és minden _hely_  _kell_  _ő_  _imádni_ nagy alázatoságal szivesen _kell_  _ő_ szeretni mindenben és mindenek felet _kérni_  _kell_  _ő_ szüntelen valo suhajtásal _bizodalom_  _buzgóság_ alázatoságal és álhatatoságal _engedelmeskedni_  _kell_ néki _gyorsaság_ alázatoságal _öröm_ akár mit parantsolyon _hála_  _kell_ néki adni mindenekben a nyomoruságban _boldogság_ agonoszért valamint ajóért mert mindent _java_  _fordít_ azoknak kik _ő_ szeretik és _aki_ szenttségre _hív_ el végezése _szerint_ az _ember_ egészen az _isten_ lelke _test_  _java_ jó _erkölcs_ és mind az a mi _ő_  _körülvesz_ avaloságos _istenesség_  _tehát_  _abban_ áll _hogy_ mindent viszá _kell_ néki adni mindenben _örökös_ Urnak _kell_  _ő_ vallani mindent az ö _dicsőség_ és rendelésére _fordítani_  _ti_ nem vagytok magatokéi mondgya szent Pál 1 Cor 6 19 mert nagy árron valtottattatok meg _dicsőít_ azért az _isten_ ati _test_ és lelketekben melyek az _isten_ a _Krisztus_  _meghal_ mindenekért _hogy_ akik _él_  _ezután_ ne _él_ magoknak _hanem_ annak _aki_  _őértük_  _meghal_ és _feltámadt_ 2 Cor 5 15

 _k_ Mitsoda _dolog_  _kell_ nekünk reménlenünk

 _f_ A _Krisztus_  _dicsőséges_  _eljövetel_ és az _örök_  _boldogság_ melyet _halál_  _érdemel_ nékünk és a mellyet _kétség_ nélkül nékünk meg adgya _hogy_  _ha_ ellene mondunk a világi _kívánság_ és mind annak a mi _ellenkezik_ az _isten_  _hogy_  _ha_ mértékleteségben _igazság_  _istenesség_  _él_ és _hogy_  _ha_ ezekben végig meg maradunk _de_ akeresztyeni reménsegnek _ki_  _kell_ zárni a világi reménségeket valamint _hogy_ nem szabad együt _kívánni_ a Menyei _jó_ avilági _jó_ szintén ugy nem szabad _egyszersmind_ szeretni a _teremtő_ ateremtet álattal és _két_ urnak szolgálni

 _k_ Mitsoda modal _él_ az Apostol _hogy_ minket az Isten szolgálattyára _indíthat_ 

 _f_ A _Krisztus_  _ki_ mondhatatlan szeretetének példáját adgya _elöben_  _aki_ is _halál_ szenvede _hogy_ meg válthatna agonoszságbol _hogy_  _megtisztíthat_ a véteknek mocskáboll és _hogy_  _különös_ az ö szolgálattyára szenteltetet népet állithatna fel és a mely nép _buzgó_ lenne a jó _cselekedet_ 


 _evangélium_ 

Szent luk 2 1

Az _idő_ parantsolat mene _ki_ Augustus _császár_  _hogy_  _beírattatik_ az egész világ és ez az elsö _beíratás_ lön _Cirinusz_ syrianak _tiszttartó_ és mennek vala mindenek _hogy_ bé vallanák magokot _ki_  _ki_ az ö városában fel mene pedig _József_ is _Galilea_ Názaret városábol _Júdea_ a _Dávid_ varosába mely _Betlehem_  _hívattatik_ mivel _hogy_ a _Dávid_  _ház_ és nemzetségéböl vala _hogy_ bé vallaná magát Máriával _őneki_  _jegyeztetett_ nehezkes _feleség_ lön pedig midön ót volnának _betelik_ a napok _hogy_ szülne És szülé az ö Elsö szülöt Fiát és _betakar_  _ő_ polákban és a _jászol_  _fektet_ mert nem vala nékik _hely_ a szálláson és pásztorok valának azon _tartomány_ vigyázván és _őrizvén_ az _éjjeli_ vigyázásokat az ö nyájoknál és _íme_ az Ur Angyala meg állaték mellettek és az Isten _fényesség_  _körülfog_ öket és nagy _félelem_  _megfélemlik_ és mondá nékik az Angyal ne _fél_ mert _íme_ nagy _öröm_  _hirdet_ néktek mely lészen minden népeknek mert születet ma néktek üdvezitö _ki_ az ur _Krisztus_ aDavid varosában és ez nektek a _jel_  _talál_ egy _kis_  _gyermekecske_ polákban _betakarva_ és a _jászol_  _helyheztetve_ és mindgyárt lön az Angyalal menyei seregnek sokasága Ditsérven az _isten_ és mondván _dicsőség_ magoságban az _isten_ és eföldön _békesség_ a jó akaratu _ember_ 


Magyarázat

 _k_ Miért parantsolá Augustus _császár_  _hogy_ mindenek _beírattatik_  _ki_  _ki_ az ö városaban

 _f_ Az _isteni_ rendelés mindeneket _igazgatván_ ezen az uton akará bé _tölteni_ a profetiát a mely _szerint_  _Betlehem_ a _Dávid_ városában _kelletik_ születni a Messiásnak azert _hogy_ meg lehesén _bizonyítani_ a pogányoknak az ö magok leveleiben _hogy_ a _Krisztus_ a proféták mondasi _szerint_ a _Dávid_  _família_ volna és _hogy_ ö valoságal az a Messiás a kit anyi száz _esztendő_  _fogva_ vártanak

 _k_ Mire _kell_ vigyázni a _császár_ ezen parantsolattyában

 _f_ Azt meg láthattyuk _abban_  _hogy_ egy pogány _császár_ munkálodik nem _tudva_ az Isten akarattyának végben menetelében meg is mutattya ez _hogy_ a _fejedelem_ szive az ö _kéz_ vagyon ugy is _fordít_ azt amint néki tettzik _eszköz_ is veszi öket akarattyának végben valo vitelére azért _hogy_ az _jó_  _kedvez_ vagy a _gonosz_ meg büntesse Augustus _hogy_  _beírattat_ az egész népet nem _egyéb_ vigyáza _hanem_  _hogy_  _elég_  _tesz_  _kevélység_ vagy _fösvénység_  _de_ az Isten azt az ö _örök_  _fogva_ valo akarattyának végben vitelére _fordít_ ezis vigasztalhattya meg azö szolgait az üldözésekben _bujdosás_ a melyeket szenvednek mivel az ö _ellenség_ nem _tehet_ nékik több roszat tsak a menyit meg _enged_ nékik és azt is az _övé_  _java_ és elö menetelekre engedi meg

 _k_ Mit _jelent_ a _lajstrom_ a melyben bé vagyon _írva_ az egész Romai _birodalom_ lévö nép

 _f_ Az _élet_  _könyv_  _jelent_ a melyben vannak _beíratva_ a _Szentírás_  _szerint_ a választottak akik akereszttség _által_ akristus _birodalom_ lévö népekké lettenek _aki_ részt akar adni _ország_ 

 _k_ Az Isten _fia_  _test_ vévén magára a szent szüz méhében miért _engedelmeskedik_ egy pogány _császár_ parantsolattyára elméjekben adván szent _József_ és Mariának _hogy_  _Betlehem_ menyenek és magokat _beírat_ 

 _f_ Meg akará _ezáltal_ mutatni még születésekor _hogy_ azért _eljön_  _hogy_  _hely_  _hoz_ a mi elsö Atyánknak az Isten parantsolattyához valo _engedetlenség_ az ö maga _engedelmesség_ egy _hitetlen_ parantsolattyára ezen példájábol _megtanulhat_  _hogy_ az _isten_  _engedelmeskedik_  _aki_ aföldi _hatalmas_  _engedelmeskedik_ és az az Isten ellen áll _aki_ azok ellen áll _hogy_  _ha_ az ö parantsolattyok nem _ellenkezik_ ahittel és az _evangélium_  _tanítás_ azt is _megtanulhat_  _hogy_ akár mi szállyon reánk _de_ azt ugy vegyük mint az Isten _kéz_ ugy is _tekint_ azokot kik minket üldöznek mint olyan _eszköz_ a mellyekel _él_  _hogy_ minket _megjobbít_  _hogy_ meg probállya _hűség_ alázatoságunkot és _hogy_ meg jutalmaztassa álhatatoságunkat

 _k_ Az Isten miért _kedvez_  _oly_  _közönséges_ pásztoroknak Angyalát _küldvén_  _hozzá_ és miért akarja _hogy_ ök _imád_ a Messiást _elsőbben_ 

 _f_ Azt akarja ezen példában meg mutatni _hogy_ rend _szerint_ olyanokot választ akik a világ _szerint_ leg alább valok _hogy_ meg szégyenüllyenek azok kik eföldön leg _feljebbvaló_ azért is _cselekedik_  _hogy_  _jobban_  _megbizonyíthat_ születésének _titok_ a melyröl azon _együgyű_ pasztorok _bizonyság_  _tesz_ ebböl meg láthattyuk _hogy_ szeretnünk _kell_ az egy ügyüséget a munkát az alázatos _élet_ ugy _hogy_  _kedves_  _tekinthet_ mi reánk valamint a pasztorokra alkalmatosoká _tesz_ rendelésének véghen vitelére

 _k_ Mitsoda _haszon_ lön a Bethlehemhen lévö lakosoknak a _Krisztus_  _közötte_ valo születése akinek születését _hirdet_ a pásztorok

 _f_ Nem _hogy_ azt _haszon_  _fordít_  _de_ az _előbbeni_ vakságokban meg maradának se meg nem visgálák se végire nem menének _ilyen_ nagy _hír_  _ebben_  _jelent_ azokot akeresztyéneket _aki_ nem _gondolván_ az üdveségel el mulattyák az alkalmatoságokot a szemek elött lévö _igazság_  _oktattatni_ magokat _ha_  _jól_ meg visgálnák a világoságnak azt az elsö _fényesség_ mely reájok süt és _követ_ azt az utat melyet nyit nékik az Isten egészen _megtanulhat_ az üdveséghez _tartozandó_  _dolog_  _de_ a világi _dolog_ valo ragaszkodások _elfordít_ öket az üdveséges _igazság_ és meg nem _enged_  _hogy_  _az_  _gondolkozik_ ettöl is vagyon _hogy_ az _isteni_  _intés_ meg nem hattyák öket mivel az elméjek és a szivek _másfelé_ vannak _fordulva_ és _hogy_  _holt_ valo _tudatlanság_ vakságban és meg átalkodásban maradnak nem azért _hogy_ modgyok nem volna arra _hanem_ ök mulattyák el a modot _hűségtelenség_ és meg romlásokal és _penitenciatartatlanság_  _harag_ álló _kincs_  _gyűjt_ az utolso napra

 _k_ Mitsoda _öröm_  _hirdet_ az Angyal apasztoroknak

 _f_ Lelki és valoságos _öröm_ a mely nem agyönyörüséget se nem a világi _gazdagság_  _tekint_  _hanem_ olyan üdvezitönek születésit _aki_ meg szabaditani _eljön_ az _ember_ az _ördög_ és a véteknek rabságokbol _hogy_ nékik az Isten _fia_  _illendő_ valoságos szabadságot nyerhesen és _hogy_  _érdemes_  _tesz_ öket a Menyei _örökség_ 

 _k_ Mitsoda _különbség_ vagyon ezen _öröm_ és a világi _öröm_  _között_ 

 _f_  _teljesség_  _különbözik_ mivel avilági _öröm_  _hamis_ és _csalárd_ tsak atsalando _jó_  _tekint_ a mellyek akaratunk ellen is _elhagy_ minket és a mellyek _irtóztató_ üreségben _halálos_  _keserűség_ azigazán valo _jó_ valo _megfosztás_ és _megorvosolhatatlan_  _kétség_ valo _esés_  _ejt_ az lelket egy szoval azolyan _öröm_ a mely tsak az _érzékenység_ vagyon mely a szivet el szárasztya és a melyet a _kis_ szomorusagis el _olt_  _de_ viszontag az _öröm_ a melyet az Angyalok _hirdet_ nékünk és amelyet az üdvezitönk _hoz_ nékünk születésekor az aszivet egészen meg hattya és bé _tölt_ az _örökkévaló_ mert az örökévaloságot _tekint_ a meg marad a nyomoruság és még a szenvedések _között_ is és azt semi el nem üzheti tsak avétek

 _k_ Tsak a pásztorokot illetéé ezaz új _hír_ a melyet az Angyal _hirdet_ 

 _f_ Az Angyal mondása _szerint_ az egész népet _illet_  _főképpen_ az _igaz_ és mind azokot akik részesülni fognak az Isten akarattyának _beteljesedés_  _aki_ el végezte volt _örök_  _fogva_  _hogy_ nékünk az ö Fiát meg váltoul és szabaditóul adná Ezen akaratnak általa mondgya szent Pál szenteltettünk meg a _Jézus_  _Krisztus_  _test_  _egyszer_ valo áldozattyának általa hebr 10 10 az az akarat szerzi _mibennünk_ a jó akaratot mely nem _egyéb_  _hanem_ az _isteni_ szeretet a mely _betöltvén_ szivünket végben viteti velünk azt a jót a melyre a _kegyelem_  _indít_  _eszerint_ szentel meg minket az akarat _de_ az az akarat nem _habozó_ akarat nem _hajol_ majd egy majd _másfelé_  _hanem_ az az akarat _erős_ és állando képen akar az _isten_ lenni és néki _engedelmeskedni_ mindenekben

 _k_ Azok akik a vétekben maradnak vagyoné részek azoknak a _Krisztus_ születesiért valo lelki _öröm_ 

 _f_ Ez az _öröm_ nem _illet_ öket _hanem_ azokot akik az _isten_  _hív_ mert _aki_ az ö testét a szenvedésekre és ahalálra _jön_ adni _hogy_ el _töröl_ a vétket mitsoda _öröm_ adhat azoknak akik tsak a _gyönyörűség_ és a testi _kényesség_ szeretik nintsen se _békesség_ se _öröm_ ahamisaknak Isa 57 21

 _karácsony_ NAPJÁN A 2DIK MISÉRE

Imádság

Oh! Mindenhato Isten _aki_  _oly_  _bőség_  _oszt_ nékünk ate _megtestesült_  _ige_ világoságát adgyad _hogy_ meg mutasuk _cselekedet_ azt a világoságot melyet _hint_ ahit lelkünkben


 _episztola_ 

Szent Pál Tit 3 4

 _atyámfia_ meg _jelent_ ami üdvezitö _isten_  _kegyesség_ és _emberség_ nem az _igazság_  _cselekedet_ melyeket mi _cselekedik_  _hanem_ az ö _irgalmasság_  _szerint_ üdvezitet minket az ujonan születésnek _fürdő_ és szent Léleknek meg ujitása _által_ kit _kiönt_ mi reánk _bőséges_ a mi Üdvezitö _Jézus_  _Krisztus_  _által_  _hogy_  _megigazulván_ az ö malaszttya _által_  _örökös_ legyünk areménség _szerint_ az _örök_  _élet_ ami urunk _Krisztus_  _Jézus_ 


Magyarázat

 _k_ Miben tettzik _ki_ az _isten_ az _ember_ valo _jóság_ és szeretete melyet az Anyaszent egyház _ad_  _elöben_ szent pál _által_ 

 _f_  _abban_  _hogy_ akristus maga mondgya _hogy_ az Isten ugy szerette avilágot _hogy_ az ö _egyetlenegy_ Fiát adná _hogy_ minden valaki _hisz_  _őbenne_  _él_ veszen _hanem_  _örök_  _élet_ legyen joan 3 16 lássátok mondgya szent _János_ mi némü szeretetet adot minékünk az Atya _tudniillik_  _hogy_ az Isten _fia_  _hívattatik_ 1 lev 3 1

 _k_ Honnét _érdemel_ azt meg az emberek az _isten_  _hogy_ az ö _fia_  _megtestesül_ váltságokért

 _f_ ök azt semmi képen meg nem _érdemel_ mivel az Apostol azt mondgya _hogy_ az Isten nem a mi jó _cselekedet_ váltot meg minket az emberek mindnyájan vétekben _születtetvén_ meg _érdemel_ az _eredendő_  _bűn_ és más _sok_  _egyéb_ vétkekért az _örök_  _kárhozat_ az Isten tsak egyedül az ö _jóság_ és _irgalmasság_ váltot meg minket az ö _fia_  _testesülés_  _által_ azért tsak egyedül az _őkegyelme_ és az ö _fia_  _érdem_  _kell_ adni a _dicsőség_ 

 _k_ Mitsoda modon adgya az Isten nékünk _kegyelem_ azüdvesegre

 _f_ A _keresztség_ adgya amelyben a mi _test_  _megtisztíttatik_ a viz _által_ és a mi lelkünk meg ujitatik a szent Lélek _által_ szent pál azt ujolag születés vizének nevezi mert _abban_ ujolag születünk és _hogy_ az _ördög_  _fia_ lévén az elsö születésünkor az _eredendő_ vétekért amásodik születésünkor az Isten _fia_ leszünk

 _k_ Mitsoda _haszon_  _jár_ a _hogy_ az Isten _fia_  _fogad_ minket

 _f_ Elöször ahogy az Isten _irgalmasság_ az egész _bűn_ valo _bocsánat_ veszünk másodszor _ebben_ a szenttségben _kegyelem_ veszünk a szent Lélek _által_ ami meg szentelésünkre _harmad_ rész _adatik_ a _mennyország_  _bírás_ 

 _k_ Mire _kötelez_ a minket _hogy_ az Isten _fia_  _fogad_ 

 _f_ Arra _hogy_ nem _kell_  _többé_ ugy _élni_ mint a világ _fia_  _hanem_ ugy mint _illik_ az Isten _fia_ elkel vonni szivünket a _földi_  _dolog_ és fel _kell_  _emelni_  _kívánság_ és szeretetünket a mi _örökkévaló_  _örökség_  _felé_ a mely a _mennyország_ a _melyfelé_  _kell_  _célozni_ minden reménségünknek


 _evangélium_ 

Szent luk 2 15

Az _idő_ a pásztorok szollának vala egy másnak menyünk el _Betlehem_ és lassuk meg a lött _dolog_ melyet az Ur _megjelent_ nékünk és el menének sietve és _talál_ Máriát és _Joseph_ és ajászolban _tetet_  _gyermecske_ látván pedig meg _ér_ adolgot mely nekik egyermek felöl mondatot vala és mindnyájan akik _hall_  _csodálkozik_ és azokon mellyek a pásztoroktol mondattak vala nékik Maria pedig magában _tart_ mind ez _ige_ sziveben _forgatván_ és _visszatér_ apasztorok _dicsőítvén_ és _dicsérvén_ az _isten_ mindenekben amiket _hall_ és láttak vala amint meg mondatot vala nékik


Magyarázat

 _k_ Mit _tanulhat_ apásztorok _cselekedet_ akik meg nem elégedvén azal amit az Angyal monda nékik _hanem_ sietve _Betlehem_ menének _hogy_ meg láthatnák azt akit nékik _hirdet_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_  _követni_  _kell_  _gyorsaság_ és _hűség_ az Isten _kegyelem_ és világoságát melyeket _ad_ nékünk mivel semitöl nem _félhet_ ugy mint _ha_  _visszaél_ és _ha_  _hálaadatlan_ vagyunk _kegyelem_  _hogy_  _ha_ nem _követ_  _intés_ veszedelemre adgyuk magunkot mivel az Isten el veszi atunya és rest szolgátol amije vagyon és annak adgya akinek már vagyon az az annak _aki_ azal _jól_  _él_ amit vett

 _k_ Mit _csinál_ apásztorok _hogy_  _hív_ lehesenek a _kegyelem_ mely öket _hív_ 

 _f_ Mindeneket el _hagyván_ siettségel _keres_ az üdvezitöt azért _hogy_  _ő_  _tisztel_ mint _örökös_ urokot _hogy_ nekie ajánlyák magokot _hogy_ részek lehesen születésének _öröm_ és _békesség_  _tudniillik_ azokban anagy _jó_ melyeket _hoz_ az _ember_ 

 _k_ Hová menének _keresni_  _ő_ 

 _f_ A _jászol_  _ahol_ ugy _talál_ bé pokálva valamint egy _közönséges_  _gyermecske_ amint az Angyal meg mondotta vala nékiek nem _kell_ a _Krisztus_  _keresni_ a _gazdagság_ és a világi nagy uraságban _hanem_ az alázatoságban aszegénységben akeresztben és a szenvedésben

 _k_ Miért nem _kell_ akristust _keresni_ agazdagságban és a világi uraságban

 _f_ Mert mind ezek tsak arra valok _hogy_  _kecsegtet_ rosz _hajlandóság_ az _írás_  _tilt_ a világi szeretetet és azt ami avilágban vagyon szent _János_ azt mondgya _hogy_ nintsen _abban_ az _isteni_ szeretet _aki_ avilágot szereti 1 lev 2 15 ugyan azért _kényszerít_ minket az Anyaszent egyház akereszttség elött ellene mondani a sátánnak _aki_  _fejedelem_ avilágnak az ö _cselekedet_ ugy mint a véteknek és az ö pompáinak ugy mint avilági _dolog_ mellyek _ok_ rosz _hajlandóság_ meg mutattya _ezáltal_ az Anyaszent egyhaz _hogy_ illyen okon modon lettünk _keresztény_ és akristus _tanítvány_ 

 _k_ Miért mondod _hogy_ a _Krisztus_ az alázatoságban szegénységben és akeresztben _kell_  _keresni_ 

 _f_ Azért _hogy_ tsak ezek _által_ üdvezit minket és _hogy_  _bűn_ meg nem szabaditathatunk _hanem_ tsak olyan _orvosság_ melyek azokal _ellenkezik_ ugy mint akevélységböl az alázatoság _által_ agyönyörüségnek szeretetiböl aszenvedés _által_ agazdagságnak szeretetiböl aszegénység _által_  _hogy_ példát adgyon nékünk mind ezeket magais _követ_ részünk pedig ugy lehet az üdveségben _hogy_  _ha_  _hozzá_  _formál_ magunkot

 _k_ Hogy lehete apásztoroknak meg üsmerni az Isten Fiát _oly_ igen alatson és szegény voltában

 _f_ Nezvén a _külső_ szegénységét meg üsmérék _ő_ mert _nagyhitű_ valának az _ember_ elmének _okoskodás_ nem _hallgatván_ ahit és az Isten szava nékik _okoskodás_  _hely_ vala _hogy_  _ha_ a _kisded_ és a szegény _Jézus_ akarunk menni azt _buzgóság_  _kell_ tölle _kérni_ a sidok _testi_ lévén avilág _szerint_ valo _gazdag_ és nagy _hatalmú_ meg váltot vártanak el _jönni_ akristus szegénységén és _külső_  _gyengeség_  _megbotránkozik_ mert nem ahit világosága _szerint_  _gondolkodik_  _hanem_ az _ember_ elme _szerint_ ugyan az is veté öket az elmének vakságában és aszivek meg átalkodásában

 _k_ Mit mond az _evangélium_ a szent szüz felöl

 _f_ Azt mondgya _hogy_ ezeket magában _tart_ és szivében _forgat_ semit _abból_ el nem [el-nem] vesztet valamit látot _cselekedni_ vagy amit _hall_ mert _tud_ mind azoknak nagy _drága_ voltát nagy példát adot nékünk erröl a titokrol magában valo _elmélkedés_ ahitel _táplál_ magát ugyan _eszerint_  _kell_ nékünk _cselekedni_ atöbb _titok_  _iránt_ is és az egész _igazság_ a vallásnak _hogy_  _ha_  _őhozzá_ akarjuk magunkot _formálni_ 

 _k_ A pásztorok mit _gondol_ szivekben _hogy_ meg láták azt az _isteni_  _gyermek_ a _jászol_  _feküdni_ szegény modra bé pokálva

 _f_  _visszatér_ nagy _csodálkozás_  _öröm_ és _hálaadás_ avélek tett _kegyelem_ ugy _hogy_ nem _győz_  _elég_  _dicsőség_ és _dicséret_ adni az _isten_ azért amit láttak és _hall_ ezen szenttséges titoknak _kegyelem_  _hasonló_  _buzgóságos_  _kell_  _mibennünk_ is _indítani_ 

 _karácsony_ NAPJÁN A 3DIK MISÉRE

Imádság

Tselekedgyed _ó_ ’ mindenhato Isten _hogy_ ate egy _fia_ a _test_ szerent valo születése _által_ minket meg szabadittson avéteknek _teher_ alol amelynek _oly_  _sok_  _idő_  _fogvást_ vagyunk rabságában _kér_ tégedet a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ 


 _episztola_ 

Szent Pál sidok 1 1

Sok féle rendben és _sok_ képen szolván az Isten régenten az Atyainknak aproféták _által_ végezetre enapokban szolla nékünk az ö _fia_  _által_ kit mindenek _örökös_ rendelt _ki_  _által_ avilágot _teremt_  _ki_ mivel _hogy_ az ö _dicsőség_  _fényesség_ és állattyának _ábrázat_ és mindeneket visel az ö _erő_  _ige_  _megtisztítván_ abünökböl ül a _felség_  _jobb_ amagoságban anyival méltosagosbá let az Angyaloknál menyivel _különb_ nevet vett _örökség_ azoknál mert kinek mondotta valaha az Angyalok _közül_ Én Fiam vagy _te_ én ma szültelek teged és _ismét_ Én Attya lészék ö néki és ö Fiam lészen nékem és _ismét_ mikor _behoz_ az ö elsö szülöttet a _földkerekség_ azt mondgya azt mondgya és _imád_  _ő_ az _isten_ minden Angyali és az Angyaloknak azt mondgya ugyan: _ki_ az ö Angyalit lelkekké tészi és az ö szolgait a _tűz_ langjává a _fia_ pedig A _te_  _király_ széked Isten _örökkön-örökké_ : _igazság_ páltzája ate _ország_ páltzája szeretted azigasságot és _gyűlöl_ ahamiságot azért _megken_ teged az Isten ate _isten_  _örvendezés_  _olaj_ ate közösíd felet És _te_  _kezdet_  _fundál_ uram a _föld_ és ate _kéz_  _alkotmány_ az _ég_ azok el vesznek _te_ pedig meg maradtz és mint a ruha mindnyájan meg avulnak és mint azöltözetet el változtatod öket és el változnak _te_ pedig ugyan azon vagy és ate _esztendő_ el nem _fogy_ 


Magyarázat

 _k_ Miképen _kell_  _meghálálni_ az _isten_  _hozzá_ valo _kegyelem_  _hogy_ az ö _fia_  _által_  _beszél_  _hozzá_ 

 _f_ 1 Hogy _hallgat_  _hit_ és _tisztelet_ az ö szent _evangélium_ amelyben akristus _beszél_ mi nékünk 2 _hogy_  _követ_ szeretettel azokot az _igazság_ a mellyeket _abban_  _tanít_ meg lássátok mondgya szent pál _hogy_ meg ne vessétek azt _aki_ szollot mert _ha_ azok meg nem menekedtek meg vetvén azt _aki_ a _föld_ szóll vala sokal inkáb mi _aki_ a mennyekböl nékünk szollot meg utállyuk Hebr 1225

 _k_ Miképen _tesz_ Isten az ö Fiát mindeneknek _örökös_ 

 _f_ Nem ugy _tesz_ mint _isten_ mivel ö az Atyával _örökös_ ura mindeneknek _de_ ugy mint _ember_ meg _érdemel_ az ö _cselekedet_ és szenvedési _által_ mindeneket _bír_ és _hogy_ azt az _örökség_  _bír_ a mely néki meg volt igérve a proféták _által_ mert azért _meghal_ mondgya az Apostol és _támad_ fel akristus _hogy_ mind az _holt_ mind az _élő_ uralkodgyék rom 14 9

 _k_ Hogy _kell_ azt _érteni_  _hogy_ az Isten a _fia_  _által_  _teremt_ avilágot

 _f_ Ugy _hogy_ a _fiú_  _ige_ és _bölcsesség_ lévén az Atyának ö áltála munkálodik _de_  _fennálló_  _ige_ és _bölcsesség_ és ollyan személy _aki_  _különbözik_ az Atyának személyétöl és _egyenlő_ az Atyával mindenekben

 _k_ Miért neveztetik az Atya _dicsőség_  _fényesség_ 

 _f_ Mert _ő_ az Atya nemzé és tölle származék valamint _hogy_ a napból _kijön_ a _fényesség_  _de_ attol el nem válik mert _őbenne_  _fényeskedik_ minden _tökéletesség_ az Atyának

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondgya szent Pál _hogy_ a _Krisztus_ a magoságos méltoságnak _jobb_ ült

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ akristus ugy mint _ember_ az Angyaloknál és a szenteknél _feljebb_  _emeltetik_ és azoknak _örökös_ urává _tetet_ az Apostol azt mondgya másut _hogy_  _helyheztet_  _ő_ az ö _jobb_ menyekben minden _fejedelemség_ és _hatalmasság_ és _erő_ és uraságnak és minden névnek _felette_ mely neveztetik nem tsak evilágon _hanem_ akövetkezendön is Efes 1 20 21

 _k_ Az Apostol fel akarván magasztalni akristust miért _hoz_ egy nehány _bizonyság_ elö a _Szentírás_ 

 _f_ Azért _hogy_  _megbizonyít_ a sidoknak akik meg _kezd_ gyengülni ahitben _hogy_ a _Krisztus_ az _isten_  _fia_ nem _kegyelem_  _által_ senem _fogad_  _fia_ mint az Angyalok és a szentek _hanem_  _örök_ és valoságos születés _által_ és valojában mondván ö az _isten_  _egyetlenegy_  _fia_  _természet_  _által_ 

 _k_ Mit _kell_  _tanulni_ ebböl a fel magasztalásbol

 _f_ Azt _hogy_ igen nagy _tisztelet_ legyünk akristushoz visgállyuk meg mitsoda _boldog_ vagyunk _tag_ lenni olyan _dicsőséges_  _fő_ és reméllyük _hogy_ még részünk lészen _abban_ a _dicsőség_  _hogy_  _ha_ valoságos szeretettel ragaszkodunk _hozzá_ és el nem válunk _soha_ tölle avétek _által_ 


 _evangélium_ 

Szent Ján 1 1

Kezdetben vala az _ige_ és az _ige_  _isten_ vala és Isten vala az _ige_ ez vala _kezdet_ az _isten_ mindenek ö általa lettek és nála nélkül semmi nem lött a mi lött _őbenne_ vala az _élet_ és az _élet_ vala az Emberek világosága és a vilagosság a setéttségben világoskodik és a setettség azt meg nem _fog_ vala Egy _ember_  _isten_  _küldetik_ kinek _János_ vala neve ebizonyságra _jön_  _hogy_  _bizonyság_  _tesz_ avilágoságrol _hogy_ mindnyájan _hisz_ ö általa nem vala ö avilágoság _hanem_  _hogy_  _bizonyság_  _tesz_ avilágoságrol _igaz_ világoság vala a mely meg világosit minden evilágra _jövő_  _ember_ evilágon vala és avilág ö általa lött és a világ _ő_ meg nem üsméré _tulajdon_ jöve és az _övé_ bé nem _fogad_  _ő_ valamenyire pedig bé _fogad_  _ő_  _hatalom_  _ad_ nékik _hogy_ Isten _fia_ lennének azoknak kik az ö nevében _hisz_ kik nem a vérekböl sem atestnek akarattyábol sem a _férfiú_ akarattyábol _hanem_ az _isten_ születettek És az _ige_  _test_ lön és _benne_ lakék és láttuk az ö _dicsőség_ mint az Atyának _egyetlenegy_ szülöttének _dicsőség_  _teljes_ malasztal és _igazság_ 


Magyarázat

 _k_ kit nevez szent _János_  _ige_ 

 _f_ Az Isten Fiát _isten_ is nevezi _ő_ ez a szó _ige_ az _görög_ magyarázat _szerint_  _okoskodás_ és szót _tesz_ midön az elme _gondolkodik_ magával _beszél_  _belső_  _okoskodás_ és _képzés_  _formál_ adologról a melyröl _okoskodik_ és _gondolkodik_ ez a _képzés_ az ö _ige_ a mely _elébe_ adgya néki adolgot ugy a mint magában meg foghattya _hogy_  _ha_ az elme magában _gondolkodik_ magának _képzés_  _formál_ magárol a maga _természet_ és a maga _tökéletesség_ 

 _k_ Miért nevezi _tehát_ szent _János_ az Isten Fiát Isten _ige_ 

 _f_ Mert ö az a _képzés_ és _gondolat_ a melyet az Isten _formál_ magának _örök_  _fogva_ magárol öis az a _belső_ és lelki _ige_  _aki_ tészi és _elébe_ adgya néki _isteni_  _tökéletesség_ az Isten _örökkévaló_ meg változhatatlan és véghetetlen _tökéletességű_ ö magában _gondolkodik_ és magát _tökéletesség_ üsméri és ugyan ezt a _képzés_ a melyet _formál_ a maga véghetetlen voltárol és _isteni_  _tökéletesség_ nevezi az _evangélium_ az ö _ige_  _aki_  _tökéletesség_ valo _kép_ az ö valoságának vagy is inkáb _hasonló_  _hozzá_ és _egyszersmind_ valoságal valo személy és _különbözik_ attol _aki_  _ő_ nemzette és azt nevezik Atyának _aki_ nemzetet _fiú_ ez a nemzés _örökkévaló_ lelki _ki_ mondhatatlan és _megfoghatatlan_ ateremtetett lelkeknek

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _kezdet_ vala az _ige_ 

 _f_ Azt teszik _hogy_ midön a világ _kezdődik_ ez az _isteni_  _ige_ már volt _kezdet_ nem lévén _tehát_  _örökkévaló_ mivel _ha_ egy nehány millium _esztendő_  _elébb_  _tesz_ is a világ _kezdet_  _de_ mindenkor el lehetne mondani _hogy_  _kezdet_ vala az _ige_ 

 _k_ Mit _ért_ ezeken a szokon és az _ige_ az _isten_ vala és az az _ige_ Isten vala

 _f_ Szent _János_ azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ a _fiú_ egy állattyában az Atyával véle egy _örökségű_  _de_ nem egy személy véle mert az _aki_ szül nem egy azal a kit szült

 _k_ Hogy lehet azt _megfogni_  _hogy_ mindenek az _ige_  _által_  _teremtetik_ 

 _f_ Eszerént lehet azt _megfogni_ az Isten mindeneket _teremtvén_ azokot az ö szava _által_  _teremt_  _de_ az ö szava nem _külső_ valo szó nem ollyan _hangos_ szó mely a _fül_ meg hattya _hanem_  _belső_ valo szavával _gondolat_ és _örök_  _fogva_ valo rendelésével _teremt_ a világot az a _gondolat_ pedig nem más _hanem_ az _ige_ az ö egy _fia_ : és az ö _bölcsesség_  _aki_  _által_  _teremt_ avilágot valamint egy _mesterember_ minek elötte valamely munkához _fog_ azt _kiképzel_  _elsőbben_ magában és _kiformál_ és _aszerint_ viszi végben azután munkaját az Isten _örök_  _fogva_  _kiformál_ avilagnak _forma_ és rendelése szerent adot annak lételt és _élet_ azon _idő_ a melyben azt végben akarta vinni ez a _gondolat_ és rendelés nem más _hanem_ az az _ige_ és az a szó a mely _által_  _teremt_ mindeneket _de_ az a szó valoságos személy _őbenne_ és ö véle mindenekben _hasonló_  _hozzá_ és _aki_ egy aránt _teremt_ mindeneket ö véle

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _őbenne_ vala az _élet_ és az _élet_ vala az _ember_ világoságok

 _f_ Azt teszik _hogy_ az _élet_ az _ige_ volt valamint a maga _eredet_  _hogy_ övolna a valoságos és _isteni_  _élet_ ö adot _testi_ vagy lelki _élet_ mind annak a mi _él_ ö adgya a _természet_  _kegyelem_ és a _dicsőség_  _élet_ 

 _k_ Miért mondgya szent _János_  _hogy_ az _élet_ vala az emberek világoságok

 _f_ Mert az Isten _erő_  _örökös_  _igazság_ és _bölcsesség_ lévén világoságot _ad_ lelkünknek mely azt világosittsa és _bölcsesség_ mely azt _éltet_ az _okos_ lélek meg üsmérheti és szeretheti az _isten_  _ebben_ az üsmérettségben és szeretetben áll _tehát_ az ö _élet_ és tsak annyiban _él_ a menyiben üsmeri és szereti az _isten_ ugyan az ö _igazság_ és _bölcsesség_ világosittya és _elevenít_ azt _beléje_ nyomván az _igazság_ és a _bölcsesség_  _bélyeg_ és _éltetvén_ azt _tiszta_ szent és _isteni_  _élet_ az _ige_  _tehát_ maga ez az _igazság_ és _bölcsesség_  _örökkévaló_ vilagosságot _ad_ az _ember_ és ezen világoságban valo részesüles _bölcs_ és _igaz_ tészi ateremtet lelkeket _de_ az ö _bölcsesség_ és _igazság_  _abból_ a véghetetlen és valoságos _bölcsesség_ és _igazság_  _ered_ amely nem más _hanem_ az Isten _fia_ az _ige_ 

 _k_ Ha az _ige_ az emberek világosága _hogy_ lehet ennek a vilagoságnak világositani a setettségben mivel avilágoság _tulajdonság_ a _hogy_ a setéttséget el üze

 _f_ Ugy _hogy_ az _ember_ avétek _által_  _elfordul_ és _eltávozik_ avilágoságtol és setéttségé löt ez igy levén a vétkes _ember_ lelki szemeit nem világosittya _többé_ ez az _isteni_ vilagoság valamint anap vilagosittya a vaknak testi szemeit vagy olyan _ember_  _ki_ a szemeit bé hunnya avilágoság _tulajdonság_ ahogy vilagosittson _de_ az emberek attol _elfordít_ szemeket minden világoságokot _boldogság_  _abban_ veték és _bölcsesség_ arra _fordít_  _hogy_ ateremtet állattal _élhet_ és az _isten_  _elfelejt_ avilágoság _benne_ világositot _de_ ök magokon _kívül_ valának és az rendeletlenségért mely öket akülsö és _teremt_  _tekintet_ vezette és a világoságtol el választotta tsak a setettségben maradának és nem láthaták _többé_ a valosagos vilagosagot

 _k_ Miképen üsmértette meg magát az _ember_ ez az _isteni_ világoság

 _f_ Mint _hogy_ az emberek tsak _testi_ valának és tsak az _érzékenységbeli_  _dolog_ és tsak ateremtet állatokra _függeszt_ szemeket és a vilagoság _aki_ az _isteni_  _ige_  _mihozzánk_  _hasonló_  _test_ vévén magára azért _hogy_ tsak _ő_  _tekint_  _felékesít_ azt a _test_  _bölcsesség_  _igazság_ szenttségel és az maga _istenség_ ugy _hogy_ az emberek láthato szin alat üsmérvén az _isten_  _azáltal_ aláthatatlan _dolog_ szeretetire vezettessenek

 _k_ Miképen lehetet volna ezt az _ige_  _megkülönböztetni_ atöb _teremt_ állatoktol _hogy_  _ha_ valaki azt meg nem mutatta volna

 _f_ Ugyan erre a végre _elküld_ az Isten _keresztelő_ szent _János_  _hogy_ a _Krisztus_  _hozzá_ menvén a _keresztelkedés_ asok nép _között_  _ő_  _megkülönböztet_ és ujjával nékik meg mutassa ök nem _tud_ avilágoságnak evilágra valo _jövetel_ se azt _hogy_  _közötte_ volna _de_ szent _János_  _bizonyság_ tett rolla és az ö _bizonyság_ annál is inkáb bé vehetöb vala _hogy_  _ő_ magát _gondol_ lenni annak avilágoságnak az ö nagy szent _élet_ 

 _k_ Nem kellé mindenikünknek _bizonyság_  _tenni_ akristusrol

 _f_ Minden _bizonnyal_  _kell_ minden _keresztény_  _bizonyság_  _tenni_ rola _közölni_  _kell_ az ö _igazság_ vilagoságát azokal kik _kéz_ alat vagynak vagy _aki_ egy _társaság_ vagyunk meg mutatván azt nékiek magunk viselésiböl vagy _beszéd_ és _eszerint_  _bizonyság_  _tesz_ akristusrol és az ö szenttséges voltárol _akkoron_ mutattyuk meg magunk viselésiben és _beszéd_ akristus világoságát amidön minden szándekinkot _cselekedet_ az _evangéliumi_  _tudomány_  _intéz_ valamint _keresztelő_ szent _János_  _cselekedik_ mivel akristus azért lött _ember_ és azért üsmértette meg magát velünk _hogy_ minket meg világosittson és nékünk példánk legyen a _te_  _beszéd_ mondgya a proféta világosittya lépésimet és _ösvény_ a mellyekben _jár_ ps 118 105 Én vagyok avilágnak világosága mondá a _Krisztus_  _aki_  _kő_ engem nem _jár_ a setéttségben _hanem_  _élet_ világa lészen annak joan 8 12

 _k_ Kitsodák azok akik a setéttségben _jár_ 

 _f_ Mind azok akik akristus világosága és _tanítás_  _hely_ tsak a magok akarattyát és _kívánság_  _követ_ inkáb _követvén_ a magok _gondolat_ mint az _örökkévaló_  _bölcsesség_ szabot rendet az illyenek setéttségben _jár_ mondgya szent _János_ és nem _tud_  _hova_ mennek mert a setéttség meg vakitotta szemeket: 1 lev 2 11

 _k_ Mitsoda világ az mely meg nem üsmérte akristust

 _f_ Az az olyanokbol álló _társaság_ kik a világot és az világi _dolog_ szeretik kik az ö meg romlot _tartás_ és szokásit _követ_ kik tsak amagok _kívánság_ vigyáznak vakságban _hagyván_ öket az Isten kik minden elméjeket _bölcsesség_ avilági _jó_  _keresés_  _fordít_ kik nem láttyák a _megtestesült_  _ige_ világoságát a mely _benne_  _fénylik_ és a melynek _haszon_ nem vehetik sziveknek meg romlása miat

 _k_ Miképen lett az _ember_  _isten_  _fia_ 

 _f_ Az Isten az _ember_ amaga _kép_  _teremtvén_  _azáltal_ ö az Isten _fia_ vala _de_ a vétek _eltörölvén_ azt a _kép_ szükséges volt azt meg ujitani és az _előbbeni_  _kép_  _forma_  _elébe_  _tenni_ ugy _hogy_ magát _az_  _formálhat_ akegyelem _által_ erre valo nezve _kelletik_  _hogy_ ez az _előbbeni_  _kép_ az _isteni_  _ige_  _emberi_  _test_ vévén magára magát láthatova _tesz_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók az _ige_  _test_ lön

 _f_ Azt teszik _hogy_ az _ige_  _ember_ lön egy _test_ és lelke vala és azokot _megegyesít_ az _isteni_ személyével a _test_ itt az egész _ember_  _kell_  _érteni_  _hogy_ meg lásuk mitsoda sokal _tartozik_ az Isten _fia_ az _írás_ fel _tesz_  _hogy_ ö _test_ löt az az _hogy_ meg nem elegedet az _ember_ leg nemesebb részét venni ugy mint alelket _hanem_ még _hozzá_  _hasonló_  _gyenge_ és _halandó_  _test_ vett magára a romlandosagon _kívül_ amelyböl meg akara minket szabaditani és _gyógyítani_  _hozzá_  _hasonló_ akara lenni _hogy_ minket magahoz _hasonló_  _tehet_ az ö szenttségének _követés_  _által_ és mint _hogy_ ö az _isten_  _fia_  _természet_  _által_ minket is az _isten_ akegyelem _által_ valo _fogad_  _fia_ akara _tenni_ 

 _k_ Miben részesülnek azok kik az _isten_  _fia_ 

 _f_ Azok részeltetnek az _isteni_  _élet_ a mely a világoság és a szeretet lévén nekik világoságát és szeretetit _osztogat_ akristus _érdem_ és _kegyelem_  _által_ részek is lészen nékik minden _java_ mivel agyermekeknek reszeknek _kell_ lenni az Atyok _örökség_ az Isten maga lévén az az _örökség_ és az a _megígér_  _ország_ ö is lészen az ö _örökös_ részek

 _k_ Miért vagyon a meg mondva _hogy_ a _megtestesült_  _ige_  _teljes_  _kegyelem_ és _igazság_ 

 _f_ Mert azért _megtestesül_  _hogy_ velünk _közölhet_ ahit _által_ az ö _igazság_ világoságát és _kegyelem_ ugy mint amaga szeretetét mely _követtet_ velünk az _igazság_ és _éltet_ ahittel azért is mondgyák _hogy_ Mojses adta atörvényt _de_ a _Krisztus_  _elhoz_ nékünk akegyelmet a melyet tsak az ö _érdem_ és _közbenjárás_  _által_ veszik

SZENT _István_ NAPJÁN

Imádság

Adgyad uram _hogy_  _követhet_ a szentet kit mái napon _tisztel_ és _megtanul_ példájábol szeretni _ellenség_ mivel annak _ünnep_  _ül_  _aki_ ate _fia_ ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _kegyelem_  _kér_ üldözöire


 _episztola_ 

Act Apost 6 8

A napokban _István_  _teljes_  _kegyelem_ és _erő_ nagy _csoda_ és _jel_  _cselekedik_ anepben _támad_ pedig némellyek asynagogábol mely neveztetik alibertinusokénak és _cirenei_ és Alexandriaikenak és azokénak kik _Kilikia_ és Ásiábol valának vetekedvén _István_ és nem álhatnak vala ellene a _bölcsesség_ és a léleknek _aki_ szol vala _hallván_ pedig ezeket _dúl-fúl_ szivekben és _fog_  _csikorgat_ reája _holott_ pedig _teljes_ volna szent Lélekel az _ég_  _tekintvén_ látá az Isten _dicsőség_ és a _Jézus_ az Isten _jobb_ állani és mondá Imé nyitva látom az _ég_ és az _emberfia_ az Isten _jobb_ felöl állani _felkiáltván_ pedig ök nagy szokal _bedug_ az ö _fül_ és _egyenlő_ akarattal reá rohanának és _ki_ vetvén _ő_ a város _kívül_  _kövez_ és atanuk _letesz_ az ö ruhájokot egy _ifjú_ lábainál _ki_ Saulnak _hívattatik_ és _kövez_  _István_  _ki_  _könyörög_ és mondá Uram _Jézus_ vedd _hozzá_ azén lelkemet _térd_  _esvén_ pedig nagy szoval _kiált_ mondván uram ne _tulajdonít_ nékik ebünt és midön ezt mondotta volna el aluvék az urban


Magyarázat

 _k_ Miért _támad_ a sidok szent _István_ ellen ollyan nagy _dühösség_ 

 _f_ Mert meg mondá nékik az _igazság_ és azért _hogy_  _bizonyság_  _tesz_ akristusrol _kötelesség_  _szerint_ minden _idő_ ameg volt _hogy_ azok kik _hűség_ vitték végben _kötelesség_ el nem _kerül_ avilági emberek _ellenkezés_ és üldözésit amidön öket _tévelygés_ viszá akarták _hozni_ és _követtetni_ vélek _tisztaság_ az _evangéliumi_  _tudomány_ azért is mondgya az Apostol _hogy_ akik _istenes_ akarnak _élni_ és akristusé lenni azok üldözéseket fognak szenvedni

 _k_ Miért teszik azt fel _hogy_ asidok nem álhatnak vala ellene a _bölcsesség_ és aléleknek _aki_ szol vala szent _István_ 

 _f_ Azért _hogy_ meg _tud_ a papok _hogy_  _ha_ ollyan _teljes_ volnának amint _kell_ lenniek az Isten lelkével és ahit _igazság_ a melyeket _hirdet_  _hamar_  _elhitethet_ azokot és szégyenithetnék meg a roszakot

 _k_ Mit _cselekéd_ szent _István_ midön _ellenség_ dul fulnak vala ellene

 _f_ Mind azt nagy _bátorság_  _tekintvén_ az _ég_ veté szemeit és _teljes_ léven szent Lélekel akristust látá _aki_  _bátorít_ és segité aviadalomban aképen _kell_ az Isten szolgainak _bizonyság_  _tenni_ az _igazság_  _keresvén_ egyedül az Isten _dicsőség_ és afelebarátunk üdveségét nem _hajtván_ az emberek _fenyegetés_ és _harag_ akik semit nem _tehet_ azoknak _aki_ a _Krisztus_ segét _kegyelem_ szükséges _tehát_ az illyen alkalmatoságban valamint ez a szent _diakónus_  _cselekedik_ fel _emelni_ magunkot az _isten_ az _imádság_ és szemlélni ahitnek szemeivel a _Krisztus_  _hit_  _kezdő_ és _betöltő_ ö mindenkor _kész_ vagyon minket meg segiteni és _megjutalmaztatni_  _hogy_ vegíg _hűség_ leszünk _hozzá_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ az a szent _diakónus_ amidön _ő_  _kövez_ 

 _f_ A _Krisztus_  _hív_ segittségül és _kér_ magához venni lelkét azután olyan nagy _csendesség_ marada mint _ha_ nem _érez_ az ütéseket az ö _test_ és részesült volna még _előre_ a _dicsőséges_  _test_ szenvedhetetlenségében az ö elméje és szive tsak akristusrol és a Menyei _dolog_  _foglalatoskodik_  _ahol_ már _bizonyos_ volt az ö _megjutalmaztatás_ ezen nagy példabol _megtanulhat_  _hogy_ olyan meg valtozhatatlan és _hűséges_ szeretettel _kapcsol_ magunkat akristushoz _hogy_ se az nyomoruság se az _erőszak_ se az üldözés se semmi némü _teremt_ állat el ne valaszthasson _soha_ minket ö tölle el hitetvén magunkal _hogy_ minden féle nyomoruságokon _győzedelem_ veszünk annak _kegyelem_  _aki_ minket annyira szeretet _hogy_ verét és _élet_ adta _érte_ azt is _megtanulhat_  _hogy_  _halál_  _elhagy_ az _ember_  _test_ és tsak arol _gondolkodik_  _hogy_ ami üdvezitönk _kéz_ adgyuk lelkünket

 _k_ Miképen _bánik_ ez a szent Martyr azö _ellenség_ akik _oly_  _kegyetlenség_  _kövez_  _ő_ 

 _f_ Le _térdepelvén_  _felkiált_ Uram nem _tulajdonít_ nékik ebünt tsak _eszerint_ álla _bosszú_  _ellenség_ illyenek _kell_ lenni szeretetünknek mivel aparantsolat _hogy_ szeresük _ellenség_  _őértük_  _imádkozik_ vélek _jól_  _tesz_ ugy _illik_ minket valamint szent _István_ akristus példájára ez a nagy szent menté azoknak _hamisság_ kik _ő_  _kövez_  _buzgóság_  _kíván_ el törleni vétkeket azon szenvedésivel amely néki meg nyitotta a Menyeknek _kapu_ az illyen _tiszta_ és nem _haszon_  _kereső_ szeretet _sok_  _keresztény_  _megítél_ akik azt _gondol_  _hogy_ lehetetlen és _erő_ felet valo _dolog_ parantsolnak nékiek a midön arra _kényszerít_  _hogy_  _elolt_  _harag_  _hogy_  _megbocsát_ a _bántódás_  _hogy_ szeresék azokot kik öket _gyűlöl_  _hogy_  _imádkozik_ azokért kik öket _gyaláz_ és üldözik valo _hogy_ mind enehéz _de_ tsak azoknak akik magokon _erő_ nem akarnak venni és rosz _hajlandóság_ meg gyözni valo _hogy_ semmit nem _tehet_ magunktol és akristus _kegyelem_ nélkül _de_ mindent _tehet_ annak segittségivel _ki_ minket _erősít_ 

 _k_ Mitsoda _haszon_ lön a szent _István_  _könyörgés_ 

 _f_ Meg nyeré az _isten_ Saulnak _egy_  _nagy_  _ellenség_  _megtérés_  _aki_ minek utánna üldözte volna az Anyaszent egyházat Apostolává lön a nemzeteknek és _nagy_  _oltalmazó_ az Anyaszent egyháznak mert _ha_  _István_ nem _imádkozik_ mondgya szent Agoston az Anyaszent egyháznak Pál Apostola se mestere nem lett volna az Isten elött igen _foganatos_ az _ellenség_ valo _imádság_ 


 _evangélium_ 

Szent Matth 23 34

Az _idő_ mondá _Jézus_ a sido seregeknek és az papi _fejedelem_  _íme_ én _küld_  _hoz_ profétákot és _bölcs_ és _írástudó_ és azok _közül_  _megöl_ és _megfeszít_ és azok _közül_  _megostoroz_ a synagogáitokban és üldözitek városrol városra _hogy_ reátok _jön_ minden _igaz_ vér mely a _föld_  _ontatik_ az _igaz_  _Ábel_ vérétöl _fogva_ zakariasnak a _Barakiás_  _fia_ véréig kit _megöl_ a _templom_ és az _oltár_  _között_ Bizony mondom néktek el _jön_ mind ezek erre a nemzettségre _Jeruzsálem_  _Jeruzsálem_  _ki_  _megöl_ a profétakot és _megkövez_ azokot kik _hozzá_  _küldetik_  _hány_ akartam _egy_  _gyűjteni_ a _fia_ mint a _tyúk_  _egy_  _gyűjt_ az ö _csirke_ szarnyai alá és nem akartad _íme_ pusztán _hagyatik_ néktek ati _ház_ mert mondom néktek nem láttok engem mostantol _fogva_ mig nem mondgyatok Áldot _aki_ az urnak nevében _jön_ 


Magyarázat

 _k_ Kitsodák azok a proféták _bölcs_ és _doktor_  _aki_ akristus _küld_ a sidoknak

 _f_ Azok a _tanítvány_ Apostolok és az _evangélium_ predikátori _aki_  _elküldvén_ a sidok meg ölék azok _között_ vala szent _István_ és a _két_ szent _Jakab_ 

 _k_ Miért mondgya akristus _hogy_  _elküld_ azokot azért _hogy_ a sidokra _jön_ minden _igaz_ vér mely a _föld_  _ontatik_ 

 _f_ Azért mert eza _hálaadatlan_ nép _megérdemel_ az ö _igazságtalanság_ és _hűségtelenség_  _hogy_ az Isten _bosszú_ állyon rajta mind azon _igaz_ vérekért _aki_ az ö _elei_  _megöl_  _Ábel_  _fogva_ Zakariásig abéis tellyesedék a _jeruzsálemi_  _templom_ el pusztulásakor

 _k_ Miért _tulajdonít_ akristus azon _időbeli_ sidoknak az ö Atyoknak vétkeket

 _f_ Azért mert _követ_ azokot és söt még nagyob vétkekben is _esik_ a midön _gyűlölség_ lévén _hozzá_  _dühösség_  _felfeszít_  _ő_ és egy nehány _tanítvány_ és Apostolit meg ölék

 _k_ Mint _hogy_ azt még _előre_  _tud_  _hogy_ az Apostolok üldöztetni fognak miért _tesz_ veszedelemre öket

 _f_ Mert azokot az üldözéseket Apostolinak _érdemes_  _tesz_ és _ellenség_ veszedelmire _fordít_ mivel az Isten _irgalmasság_ mutattya szolgaihoz _akkor_ amidön _igazságtalan_ üldözik öket mert _azáltal_  _megtisztíttatik_ és az üldözökön a rettenetes _ostor_  _igazság_ 

 _k_ Miért mondgya akristus _hogy_ ugy akarta _összegyűjteni_ valamint atyuk _egy_  _gyűjt_  _csirke_ 

 _f_ Ezen _hasonlatosság_ azt akarta _jelenteni_  _hogy_ mitsoda szeretettel vagyon az _övé_ mivel semmi _oktalan_ állat nem szereti nagyob _gondviselés_ az ö _fia_ mint _tyúk_ szárnyai alá veszi _hogy_ ót melegben és _bátorság_ maradgyanak és _ha_ valaki _közelít_  _hozzá_ azon nagyon _felindul_ egy szoval azt meg láthatni minden _külső_  _cselekedet_  _hogy_ valoságos Anya _ekképpen_  _kapcsol_ magahoz a _Krisztus_ szolgait _megtestesülés_  _gond_ viseli nekik és _megoltalmaz_ öket _hogy_ ne _esik_ az üdveségek _ellenség_  _tőr_ azért is szárnyai alá veszi öket valamint a proféta mondgya

 _k_ Mit _tanulhat_  _abból_ midön azt veti szemére _Jeruzsálem_ városának _hogy_ nem _enged_  _fia_  _egybegyűjteni_ szárnyai alá

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_  _ha_ nem _hallgat_ akristus szavát midön minket _hív_  _hogy_  _ha_ nem akarjuk _követni_  _ő_ az ö uttyaiban _járni_ és az ö _gondviselés_ alá vetni magunkot igen _félő_  _hogy_  _él_  _hagy_  _bennünket_ és ahamis léleknek _hatalom_ alá ne vessen a kit is _jelent_ a prédálo madár _ki_ tsak azon vagyon _hogy_ meg lophasson és _megölhet_ 

SZENT _János_ NAPJÁN

Imádság

Uram mutasd meg _jóság_ Anyaszent egyházadon _hogy_ meg világositatván azon _igazság_ a melyeket predikállot ate Apostolod és _evangélista_ szent _János_  _elérhet_ az _örökkévaló_  _jutalom_ a mi urunk Etc


 _episztola_ 

Eccl 15 1

A _ki_ az _isten_  _fél_  _jó_  _cselekedik_ és _aki_ az _igazság_  _megtartó_ meg fogja azt és _elébe_ mégyen mint egy _tiszteletes_ Anya és mint egy szüz aszszony állat _befogad_  _ő_  _éltet_  _ő_ az _értelem_ és az _élet_  _kenyér_ az üdveséges _bölcsesség_ vizével _itat_  _ő_ és még _erősödik_  _benne_ és el nem _hajol_ és meg nem szégyenül és fel magasztallya _ő_  _felebarát_ és a _gyülekezet_  _közepette_ fel nyittya száját és _bölcsesség_ s’ _értelem_ lelkével _betölt_  _ő_ és aditsöségnek ruhájával ruházza meg _ő_ vigasságot és _örvendezés_  _gyűjt_ reája és _örökkévaló_ nével _örökösít_  _ő_ 


Magyarázat

 _k_ A _bölcs_ mitsoda _félelem_ szól midön azt mondgya _hogy_  _aki_ az _isten_  _fél_ sokat _cselekedik_ 

 _f_ ollyan _félelem_ szól amelyet az _isteni_ szeretet _elevenít_ a melyet _fiúi_  _félelem_ nevezik _tudniillik_ olyan _félelem_ a melyel egy _jól_ neveltetet _gyermek_  _fél_ meg _bántani_ a jó Attyát az ollyan _tehát_  _aki_ ugy _fél_ attol mint aleg nagyob veszedelemtöl az _isten_ meg szomoritani el nem mulattya parantsolatit meg _tartani_ ezt is _hív_ abölcs _jól_  _cselekedés_ és azt ugy _cselekedni_ a mint _kell_ szent Agoston _szerint_ erre is mondgya a proféta _hogy_  _boldog_  _ember_ az _aki_ az urat _fél_ igen nagy _öröm_ is viszi végben parantsolatit P s 111 1 _ellenben_ pedig az _aki_ szolgához _illendő_  _félelem_  _cselekedik_ tsak _külső_ és akarattya ellen viszi azokot végben _félvén_ inkáb az _égés_ mint sem a vétkezéstöl szent Agoston _szerint_ 

 _k_ Mitsoda modot _ad_ nékünk abölcs _hogy_  _bölcsesség_ nyerhesünk

 _f_ Azt _hogy_ az _igazság_ ragaszkodgyunk mivel a mely szeretettel szerettyük szivünkböl az _isten_ és _felebarát_ mint magunkot ez az _igazán_ valo _keresztényi_  _igazság_  _aki_  _tehát_ az _igazság_ ragaszkodik a _bölcsesség_  _bír_ mert ugy szeretvén az _isten_ mint _örökös_  _java_ és _felebarát_ mint magát minden tölle _kitelhető_ jót _cselekedik_ mind az _isten_ mind pedig _felebarát_ és utálni fogja a roszat és a vétket ebböl is áll avaloságos _bölcsesség_ és ez a _bölcsesség_  _örökös_ lesz néki el sem veszti azt _soha_ akarattya ellen

 _k_ Miért _hasonlíttatik_ abölcseség egy _tiszteletes_ Anyához és egy szüz aszszony állathoz

 _f_ Mert az _örökkévaló_  _bölcsesség_  _megelőz_ azokot kik _ő_  _keres_ és _elébe_ megyen mint egy olyan Anya _aki_ siettségel megyen _kedves_  _gyermek_  _elébe_ és ugy _fogad_  _ő_ valamint egy szüz aszony _fogad_ az ö _férj_ mi ugy megyünk az _isten_  _hogy_  _ha_ ö _elöben_  _jön_ mivel ö von minket magához _kegyelem_  _erő_  _által_ akristus mondása _szerint_ és ö vezet magához szüntelen valo szavával joan 6 44 45 ö szeretet minket _elsőbben_ mondgya szent _János_ öis _önt_  _mibelénk_ szeretetét 1 lev 4 10

 _k_ Mitsoda ez _élet_ és _értelem_  _kenyér_ amelyel _éltet_ abölcseség azokot kik _ő_ szeretik

 _f_ Az az Isten szava az _élet_ és az _értelem_  _kenyér_ a világosittya és _táplál_ az _igaz_ az _éltet_ öket a _kegyelem_  _élet_ ahit areménség és a szeretet _által_ az Isten _ad_ még az ö _fia_ más _kenyér_ azéletnek és az _értelem_ a mely _kenyér_ a _Krisztus_ maga _aki_ az _ég_ szállot le _eledel_ és _aki_ magává változtattya öket szentségének _erő_  _által_ 

 _k_ Mitsoda az az üdveséges viz amelyet _ad_  _inni_ a _bölcsesség_ és valoságos _kereszt_ 

 _f_ Az akristus _kegyelem_ és az ö szent lelke a mely lészen _őbenne_ az _örök_  _élet_  _forró_ viznek _fej_ joan 4 14 amely el _olt_  _benne_ a világi _dolog_ valo szomjuságot és az _örökös_ jót _kívántat_ véle a mint _hogy_ tsak az is _tehet_  _boldog_ 

 _k_ A _bölcsesség_ miképen _megerősödik_ az _igaz_ 

 _f_ Ugy _hogy_ a menyiben nevekedik az _isteni_ szeretetben és ajó _cselekedet_ anyiban _győzhetetlen_ lészen akisértetekben és más _egyéb_ nyomoruságokban

 _k_ A _bölcsesség_ miért _tart_  _kéz_ azigazat

 _f_ Mert akár mely _erős_  _tetszik_ lenni _de_ a _bölcsesség_  _képest_ tsak ollyan mint egy _gyermek_ azért szükséges _hogy_  _kéz_  _tart_ és ugy vezesse _hogy_ meg ne botollyék és _él_  _esik_ a mely _megtörténik_ minden _bizonnyal_  _ha_ magára _hagy_ 

 _k_ Miért mondgya abölcs _hogy_ az _igaz_ meg nem szégyenül

 _f_ Mert magátol semmit nem vár se amaga _erő_ se az _ember_ és tsak a _bölcsesség_  _bízik_  _aki_ senkit meg nem tsalhat areménség pedig mondgya szent Pál meg nem szégyenit mert az _isten_ szerelme _kiontatik_ ami szivünkben a szent lélek _által_  _ki_ mi nékünk _adat_ rom 5 5

 _k_ A _bölcsesség_ mikor magasztallya fel _felebaráti_  _között_ az _igaz_ és nyittya meg az ö száját agyülekezetnek _közepette_ 

 _f_ A midön az Isten olyan _hivatal_  _hív_ a melyben másokot _tanít_  _akkor_  _betölt_  _ő_ abölcseség világával _hogy_ aztot _közöl_  _felebarát_  _de_  _hallgat_ alázatoságbol _mindaddig_ meg az Isten meg nem nyittya száját _isteni_  _hívás_ 

 _k_ Mitsoda _dicsőséges_ ruházat az amelyet neki fog adni

 _f_ A nem más _hanem_ az _igazság_ és a _felebaráti_ szeretet amely Isten elött _drága_  _öltözik_ akristus maga az az uj _ember_  _aki_  _öltözik_ akereszttségkor le vetvén az _óember_  _aki_ mocskos és meg romlot ruha a ruha melyet a _bölcsesség_  _ad_ az _igaz_  _dicsőséges_ ruhája mert _megkülönböztet_  _ő_ atöbb emberek _között_ afényes és jó _erkölcs_ a melyekel _fénylik_ az Isten és az emberek elött

 _k_ Mitsoda vigaság és _örvendezés_ az amelyet _gyűjt_ reája

 _f_ Nem más _hanem_ amenyei _örvendezés_ amelyet _bőség_  _hint_ akegyelem az ö lelkében a mely meg utáltattya véle a világi jót és vigaságot _gyönyörűség_  _megkóstoltatván_ véle a menyei _dolog_ ez az _örvendezés_ sokal is _drága_ a világi _gazdagság_ amellyek bé nem tölthetik a szivet _abban_  _irtóztató_ üreséget _hagyván_ és _ezer_ nyughatatlanságokot

 _k_ Miképen _örökösít_ meg _ő_ öröké valo nével

 _f_ Ugy _hogy_ jó példát adván az Anyaszent egyháznak _bölcsesség_ jó _erkölcs_ és _felebaráti_ szeretetinek munkájival az ö _emlékezet_ az emberek _között_  _örökké_  _fennmarad_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 21 19

 _és_ midön ezt mondotta volna mondá néki _köves_ engemet _fordulván_ Péter látá azt a _tanítvány_ akit szeret vala _Jézus_ utánna _jönni_  _aki_ avatsorán az ö mellyén _fekszik_ és mondotta uram _kicsoda_  _aki_ téged el árul ezt azért mikor látta volna Péter mondá _Jézus_ uram ez pedig mit mondá néki _Jézus_ igy akarom _ő_ maradni míg _eljön_ mi _gond_ véle _te_  _követ_ engem _ki_ mene azér az Atyafiak _között_ ebeszéd _hogy_ az a _tanítvány_ meg nem _hal_ és nem mondotta neki _Jézus_ meg nem _hal_  _hanem_  _ha_ igy akarom _ő_ maradni mig _eljön_ mi _gond_ véle ez az a _tanítvány_  _aki_  _bizonyság_  _tesz_ ezekröl és _ír_ ezeket és _tud_  _hogy_  _igaz_ az ö _bizonyság_ 


Magyarázat

 _k_ Hogy _kell_ akristust _követni_ 

 _f_ Az _evangéliumi_  _tudomány_  _kell_  _követni_ magunknak ellene mondani és mind annak valamit eföldön szeretünk _követni_  _kell_ akristus alázatoságát _békességes_  _tűrés_ szeretetit az ö akarattyán _kell_  _járni_ és nem a magunkén a magunk _kereszt_  _kell_ viselni és el szenvedni azokot anyomoruságokot _ínség_ és üldözéseket mellyeket reánk _bocsát_ egy szoval akristust _kell_  _követni_ ebböl áll az egész _keresztényi_  _élet_ 

 _k_ Leheté _követni_ szent Péternek szent _János_  _iránt_ valo _tudakozódás_ 

 _f_  _emberi_  _gyarlóság_ vala még _ebben_ az Apostolban mivel tsak azt _kelletik_ néki meg tudni _hogy_ mit parantsol az ö mestere és _követni_  _ő_ minden nyughatatlanság nélkül _hogy_  _hova_ lészen szent _János_  _holott_ az _ő_ nem _illet_ minekünk tsak _éppen_  _az_ az _igazság_  _kell_ szorgalmatoskodnunk amelyeket Isten _ki_ nyilatkoztatot nem _tudakozódván_ arol a mit el akart rejteni mi _cselekedik_ azt _hogy_  _gyakorta_ magunkot _elfelejt_ és _kötelesség_ el mulattyuk nem más _hanem_  _hogy_ a mások _dolog_  _felettébb_ árttyuk magunkot aleg mélységeseb _tudomány_ is _haszontalan_ söt még ártalmasok azoknak kik _hivatal_ nem _tud_ vagy akik azokot bé nem _tölt_ szent Pál meg elégszik akristust és a _megfeszíttetik_  _Krisztus_ tudni 1 Cor 2 2

 _k_ Miért _felel_ az ur néki ollyan _homályos_ 

 _f_ Mert észre akará véle vétetni _hogy_ az ö _kérdés_ nem volna _helyes_ meg is akará _feddeni_ szorgalmatoskodásárol ezel arra _tanít_ minket _hogy_ tsak egyedül a magunk _hivatal_ vigyázunk és tsak azt az utat _követ_  _békesség_ és _hűség_ amelyen az Isten akarja _hogy_  _hozzá_ mennyünk nem visgálodván senem nyughatatlankodván azon _hogy_ mitsodáson vezet másokot mi nékünk az Isten akarattyát _kell_  _követni_ és azon az uton _járni_ a melyet mutat nékünk másokot pedig _hagy_  _járni_ olyan utan amelyen az Isten vezeti _ők_ nem is mehetünk _hozzá_ más uton _hanem_ amelyre tett minket _hogy_  _ha_ mást _keres_ el tévelyedünk és veszedelemben _esik_ 

 _k_ Miért _tartozik_ a szent _János_ szavát el _hinni_ amidön azt mondgya _hogy_  _igaz_ az ö _bizonyság_ 

 _f_ Mert szent _János_ magában tsak egy _közönséges_  _halász_ lévén magátol nem _beszélhet_ az _isten_  _oly_  _bölcsesség_ és _isteni_ az _evangélium_  _ha_ aztot nem az Isten sugarlotta volna még _ezenkívül_ a püspökök és ahivek akik _írat_ véle az _evangélium_  _tudván_  _jól_ azokot a _dolog_ a melyeket _abban_  _ír_  _soha_ az ellen semit nem mondának _hanem_  _igaz_ vallák lenni mind azt amit _ír_ 

APRO SZENTEK NAPJÁN

Imádság

 _ó_  _isten_ akinek _dicsőség_ a mai napon meg vallották az ártatlan szent Martyrok nem szájokal _hanem_  _halál_ töröld el _benne_ a rosz _kívánság_ ugy _hogy_ vallást _tévén_ szájal atölled vett _hit_ egész _élet_ tett _cselekedet_ is _igazán_ meg valhasuk a mi urunk _által_ 


 _episztola_ :

Apoc 14 1

És láték és _íme_ egy _bárány_ áll vala a sion _hegy_ és ö véle _száznegyvennégyezer_ az ö _homlok_  _írva_ lévén az ö neve és az Attya neve és _hall_ szozatot az _ég_ mint _sok_ vizek zugását és mint nagy _mennydörgés_ szavát és a szózat a mellyet _hall_  _oly_ mint a _citerás_ szava kik _citerázik_ az ö _citera_ és _énekel_ ugy mint új _ének_ a szék elött és a négy lelkes állat elött és a vének elött és senki nem mondhattya vala az _ének_  _hanem_ tsak a _száznegyvennégyezer_ akik a _föld_ árron vétettek meg ezek azok akik az Aszony állatokal meg nem ferteztettenek mert szüzek ezek _követ_ a _bárány_ valahová mégyen ezek árron vétettek meg az emberek _közül_ az _isten_ és a _bárány_ elsö zengéi és az ö szájokban nem _találtatik_  _hazugság_ mert makula nélkül valok az _isten_  _király_ széke elött


Magyarázat

 _k_ Miért vette az Anyaszent egyház amái napra valo letzkét a szent _János_ látásibol

 _f_ Mert ezek a _kisded_ a szenteknek mint sengéi fel áldoztattak a _bárány_ és _hogy_ ezek legelsö áldozatok valának kik a _Krisztus_  _halál_ szenvedének mert _ebben_ a letzkében a _száznegyvennégyezer_ Martyr az apro szenteket _jelent_ az Anyaszent egyház a végre is _cselekedik_  _hogy_ minket a szenvedésnek szeretetire _indít_  _főképpen_ a Mártyrumságra mert _ha_ az Isten _megjutalmaztat_ az ollyan _gyermek_ kik nem akaratal valo _halál_ szenvedének az ö _fia_ mitsoda _jutalom_ nem _tart_ azoknak kik szabad akaratbol szenvednek _érte_ és akik magok akarattyokbol _követ_ a _bárány_ az az kik _örökös_  _kapcsol_ magokat _hozzá_ magokot el szánván az _érte_ valo szenvedésre és _halál_ 

 _k_ Mitsoda _bárány_  _emlékezik_ szent _János_ 

 _f_ A _Krisztus_  _aki_ valoságos _húsvéti_  _bárány_ fel áldoztatot _miértünk_  _hogy_ meg mosna és _megtisztít_  _bűn_ vére _kiontás_ és _kegyelem_  _érdemel_  _hogy_  _meghal_  _őérte_ és ö véle a sion _hegy_ melyen láttya szent _János_ a _bárány_ az Anyaszent egyházat _jelent_  _aki_ a _Krisztus_ vagyon akit szent Lelkével vezérel és _elevenít_ és _aki_ minden nap ajánlya magát az Attyának

 _k_ Azok a _száznegyvennégyezer_ lelkek kik a _Krisztus_ vannak a _hegy_  _kicsoda_ azok

 _f_ Azok ahivek _főképpen_ amartyrok kik akristusal és _őérte_ szenvednek ahit _által_ véle vannak a melyel bé veszik _tanítás_ remélven _őbenne_  _buzgóság_ várják véle valo _megegyezés_ és _hogy_ részesülhesenek _dicsőség_ 

 _k_ Mit tészen a _hogy_ a _bárány_ és az ö Attyának nevek a _homlok_ vagyon _írva_ 

 _f_ Ha azt a _két_ nevet visellyük avaloságos _kereszt_ nevét visellyük és nyilvánságosan meg mutattyuk _beszéd_ és _cselekedet_  _hogy_ az _isten_ és a _Krisztus_ vagyunk nem szégyenelvén se nem _tartván_ attol _hogy_ a világtol meg vettetünk és üldöztetünk egy szoval mindenek elött vallást _tesz_ akristusrol és az ö _tudomány_ minden _ember_  _tekint_ nélkül

 _k_ Mitsoda _szózat_ a mely az _ég_  _jön_ és a mely ollyan mint a vizeknek zugása

 _f_ A nem más _hanem_ asokaságnak szava _aki_ a _kegyelem_  _megoltalmaz_ a világi romlástol _de_  _főképpen_ a szüzeké akik _tökéletes_ részesülnek a _Krisztus_  _tisztaság_ és mindnyájan _énekel_ az Isten és a _Krisztus_  _dicséret_  _ki_ öket meg váltotta _kegyelem_ az olyan új _ének_ a melyet _tiszta_  _öröm_  _énekel_ és a mely nem lészen _elegyes_ se szomoruságal se _könnyhullatás_ valamint szokot lenni a világi _öröm_ 

 _k_ Mit _jelent_ a _huszonnégy_ vének és négy lelkes állatok

 _f_ A _huszonnégy_ vének _jelent_ a patriárkákot papokot és az _ótestamentumbeli_ szenteket és a négy állatok _jelent_ az _evangélista_ és uj törvény béli predikátorokot a _bárány_ a vének és az állatok _között_ vagyon mert ö váltotta meg az _ó_ és az uj törvény béli szenteket ugyan ót is _énekel_ világ _kezdet_  _fogva_ valo szentek ezt az _ének_ az ö _dicsőség_ és _dicséret_ vallást _tévén_ arrol _hogy_ üdveségeket tsak az ö _kegyelem_ és _irgalmasság_ vették

 _k_ Miért teszik azt fel _hogy_ az ö szájokban nem _találtatik_  _hazugság_ és _hogy_ makula nélkül valok

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassák mitsoda nagy szenttségben _él_ eföldön mitsoda _igaz_ voltanak _beszéd_ és _hogy_ mitsoda _bátorság_ tettenek vallást akristusrol és a _hit_ az _ember_ valo _tartás_ nélkül


 _evangélium_ 

szent Matth 2 13

Az ur Angyala _megjelenik_  _József_ álmában mondván _felkel_ és ved a _gyermek_ s’az Annyát és _Egyiptom_  _fut_ és légy ótt a míg meg mondom néked mert _keres_  _Heródes_ a _gyermek_  _hogy_ el veszesse _ki_  _felkelvén_ vévé a _gyermek_ s’ az Annyát _éjjel_ és el mene _Egyiptus_ és lön ót aHérodes _halál_  _hogy_  _beteljesedik_ a mi meg mondatot az Urtol a proféta _által_ mondván _Egyiptus_  _hív_ az én _fia_  _akkor_  _Heródes_ látván _hogy_  _megcsúfoltatik_ a Magusoktol igen _megharagszik_ és _elküldvén_  _megöl_ mind a _gyermek_ kik _Betlehem_ és annak minden _határ_ valának _kétesztendős_  _fogva_ és aláb az _idő_ szerent mellyet a Mágusoktol _kérd_  _akkor_ bé tellyesedet ami meg mondatot _Jeremiás_ proféta _által_ mondván _szózat_  _hallatik_ Rámában sirás és _sok_  _ordítás_ Rakel siratván a _fia_ és nem akar meg vigasztaltatni mert nintsenek


Magyarázat

 _k_ A _Krisztus_ miért szalada el inkáb a _Heródes_  _dühösség_  _elől_ mint sem más _egyéb_ modal meg szabaditsa magát

 _f_ Meg akará azt nékünk mutatni 1 _hogy_ magára vette _gyengeség_  _közölvén_  _erő_ mi velünk és _hogy_  _mihozzánk_ valoságos _hasonló_  _ember_ 2 peldát akara nékünk adni _hogy_ az üldöztetésnek inkáb _kell_  _engedni_ mint sem ellene állani 3 arra akart _tanítani_  _hogy_ az _isten_ szolgai _élhet_ azal az _igazságos_ modal melyet az Isten rendelése mutat nékik _hogy_ magokot meg szabadithasák a veszedelemtöl a melyekre _tetet_ ahamisaktol

 _k_ Mit _tanulhat_ a _József_ és a Mária _cselekedet_ kik el viszik a _kis_  _Jézus_  _hogy_  _Heródes_  _kéz_ ne _esik_ 

 _f_ Ebböl azt _tanulhat_ azAtyák és Anyák _hogy_ mitsoda szorgalmatoságal és vigyázásal _kell_ lenni azon _hogy_  _gyermek_ szivekben _olthat_ akristus _Jézus_ és el vonni az ollyan alkalmatoságoktol a melyek öket tölle _eltávoztathat_ és öket meg ronthatnák _ér_ az ollyan alkalmatoságokot a midön szabad _életű_  _gyakorol_ és ollyanokot kik rosz példát adnak vagy rosz _beszéd_ vagy rosz _tanács_ vagy kik aroszra _ingerelhet_ és _ér_ mind azt valami a világi szeretetre vezethetné öket ezek mind annyi _Heródes_ kik atudatlan roszra _tanítvány_ öket azt _keres_  _hogy_  _megöl_ a _kis_  _Jézus_ a _gyermek_ szivében _aki_ születet a _keresztség_  _által_ 

 _k_ Mire _tanít_ még minket a szent _József_ és aszent szüz példájok

 _f_ Hogy _tökéletes_  _együgyűség_  _engedelmeskedik_ az Isten parantsolatinak minden _késedelem_ nélkül nem az _ember_ elmének _okoskodás_ vigyázván _hanem_ az Isten rendelésire _hagy_ magunkot _jól_  _tud_ ök azt _hogy_ a _gyermek_ az Isten _fia_  _hogy_ a _mindenható_  _hogy_ néki _könnyű_ volna _ellenség_  _gyenge_  _kéz_ magát meg szabaditani és tsak egy szavával _eltörölni_  _de_ ök ezekre nem _figyelmez_  _hanem_  _mihelyt_ a parantsolatot vevék _hogy_  _Egyiptus_ menyenek a _gyermek_ azonal utra _indul_  _eszerint_  _kell_  _cselekedni_ nekünk is

 _k_ Miben valának _boldog_ azok a _gyermek_  _aki_  _Heródes_ meg öleté

 _f_  _abban_  _hogy_ az a _dicsőség_ és _boldogság_ lehete _hogy_ a _Krisztus_  _hely_  _megölet_ és _azáltal_ az ö elsö martyrumi lettenek

 _k_ Mit _jelent_ Rakel siratván _fia_ 

 _f_ Az Anyaszent egyházat _jelent_ a kinek _fia_ martyrumságot szenvednek a _hit_ az ollyan _fia_ is sirattya _aki_ az _ördög_ a méhiben _megöl_ a _gyönyörűség_  _bujaság_  _játék_ és más _ezer_ vétkek _által_ 

 _karácsony_ UTÁN VALO VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _örök_  _mindenható_ Isten vezérellyed _cselekedet_ akaratod _szerint_  _hogy_ ate szent _fia_ nevében _betöltetik_ jó _cselekedet_ ami urunk J k _által_ 


 _episztola_ 

szent Pál galat 4 1

Mondom pedig mig az _örökös_  _kisded_ semit nem _különbözik_ a szolgátol noha mindeneknek ura _hanem_ atutorok s’ agond viselök alat vagyon az Attyátol el rendelt _idő_ ugy mi is midön _kisded_ volnánk a világnak _betű_ alat szolgáltunk _de_ minek utánna _eljött_ az _idő_  _teljes_ volta _elküld_ az Isten az ö Fiát _ki_ Aszszony állatbol lött _ki_ a törvény alá _adatik_  _hogy_ azokot _aki_ atörvény alat valának meg váltaná _hogy_  _fogad_  _fiúság_ vennénk mivel _hogy_ pedig _fi_ vagytok _elküld_ az Isten az ö _fia_ Lelkét ati szivetekben _ki_ azt _kiált_  _abba_ Atya azért már nem szolga _hanem_  _fiú_  _hogy_  _ha_  _fiú_  _örökös_ is az Isten _által_ 


Magyarázat

 _k_ Miért nevezi szent Pál a sidokot _kisded_ 

 _f_ Mert minden _értelem_ és _hajlandóság_  _hasonló_ volt akisdedekéhez akik tsak ahejában valoság után _fut_ avallásnak _igazság_ tsak _kevés_  _tud_ és tsak a világi _jó_  _folyamodik_ az _isten_ valamint agyermekek _aki_ meg lehet nyerni _kis_  _ajándékocska_ 

 _k_ Miért mondgya _hogy_ noha _fi_  _de_ nem _különbözik_ a szolgátol

 _f_ Mert tsak a _büntetés_ valo _félte_  _engedelmeskedik_ a _törvény_ valamint a szolgák _de_ még atörvény Cérémoniáinakis szolgai voltak mert tsak azokban _tart_ minden vallásokot nem _keresvén_ azoknak avaloságos _értelem_ nem is _tekint_ azokot ugy mint _jel_  _hanem_ mint valoságos _dolog_  _holott_  _ha_  _felemel_ elméjeket meg láthatták volna _hogy_ azok az _újtestamentumbeli_  _igazság_  _jelent_ azért mondgya az Apostol _hogy_ a világnak _betű_ alat szolgálnak azaz atörvény _durva_  _oktatás_ valamint agyermekek _aki_  _először_ a _betű_  _tanít_  _hogy_ az után arra a _feljebbvaló_  _tudomány_ mehesenek a melyet akristus adot az _evangélium_ 

 _k_ Vannaké a _kereszt_  _között_ ollyanok _aki_ ugy lehetne _tekinteni_ valamint a _gyermek_ vagy szolgákot

 _f_ El mondhatni _hogy_ sokan vannak a _kereszt_  _között_ kik valamint a sidok ugy viselik magokot mint a _gyermek_ kik a vallást _külső_ tsak a _haszon_ és a _jutalom_ viszik végben _aki_ szeretet nintsen noha a vallás _inkább_ a szeretetböl áll _aki_  _eszerint_  _cselekedik_ a tsak amaga _haszon_  _keres_ és tsak ezen a világon is veszi el _jutalom_ ámbár _betű_  _szerint_ az egész _evangélium_  _megtart_ is azok pedig ollyanok mint a szolgák kik azért viszik végben az Isten parantsolatit mert _fél_ ezen vagy a más világon lévö _büntetés_ és nem szeretik az _igazság_ mind _egyik_ mind a másika avallás _betű_ alá vannak vettetve mert meg elégedvén azal _hogy_ annak _kezdet_  _tud_ annál továb nem is mennek és _kevés_  _gondol_ azal _hogy_ meg _tanul_ aleg _tiszta_  _tudomány_ az _evangélium_ és igy a vallásnak tsak a _betű_ és _külső_ szinehez ragaszkodnak _gondolván_  _hogy_ az _elegendő_ az üdveségre

 _k_ A _Krisztus_ miért akará magát atörvény alá vetni

 _f_ 1 Azért _hogy_ meg mutatná _hogy_ a sido nép _közül_ valo volna a mely nép _között_  _kelletik_ születni a Messiásnak és _hogy_ az _evangélium_  _hit_  _hozhat_ azokot kik a törvény alat valának 2 _hogy_ meg váltaná és szabaditaná öket a szolgálatbol _hogy_ minket az Isten _fia_  _tehet_ és nékünk a szent Lélek szabadságát meg szerezhetné 3 _hogy_ ö reája valo nézve mi is szeretettel _engedelmeskedik_ az Isten és az Anyaszent egyház _törvény_  _hogy_  _öröm_ és jó szivel vegyük a midön mások _kéz_ alá tészen _hogy_ aláb valoknak _tart_ magunkot valoságos alázatoságbol mint sem a mint vagyunk és _jókedv_ szenvedgyük _ha_ másoktol le nyomatunk ámbár _igazságtalan_  _cselekedik_ is azt velünk

 _k_ Mitsoda _hálaadás_  _tartozik_ a _Krisztus_  _hogy_  _érte_ anyira meg alázta magát

 _f_ Lehetetlen nékünk akár mely alázatoságinkal _meghálálni_ akristusnak _érte_ valo maga meg alázását _eléggé_ nem _tisztelhet_ azt a _kegyelem_ mely Isten _fia_  _tesz_ minket a melyet _halál_  _által_ nyerte meg nékünk igen nagy _hálaadatlanság_ volna azt szégyennek _tartani_ sőt még meg _kell_ mutatni a világot álhatatoságal valo meg vetésünkel _hogy_ mindennél nagyobra _becsül_ azt a _boldogság_  _hogy_  _kereszt_ vagyunk

 _k_ Mitsoda _haszon_ vagyon anékünk _hogy_ Isten _fia_ vagyunk

 _f_  _három_  _haszon_ vagyon 1 akristus lelkét veszük amely arra _hatalom_  _ad_ nékünk _hogy_ az ö _társ_ és _örökös_  _társ_  _hívattatik_ 2 az _isten_  _bizodalom_  _hívhat_ Atyánknak 3 ugy _él_ mint _isten_ valoságos _fia_ várván _erős_  _bizodalom_ a _mennyország_ mint _örökség_ 


 _evangélium_ 

szent luk 2 33

Az ö Attya és Annya _csodálkozik_ azokon mellyek mondatnak vala _őfelőle_ és meg áldá _ő_ simeon és mondá Máriának az Annyának _íme_  _tetet_ ez sokaknak romlására és _feltámadás_  _Izrael_ és _jel_ melynek ellene mondatik és ate lelkedet is _általjár_ atör _hogy_  _ki_ nyilatkoztassanak _sok_ szivekböl agondolatok és vala egy _Anna_ proféta aszszony _Fánuel_ leánya Aser nemzettségéböl és nagy _idős_ vala és _él_ az ö _férj_  _hét_  _esztendő_ szüzeségétöl _fogva_ és ez _özvegy_ vala nyolczvan négy _esztendő_  _ki_ el nem _távozik_ vala a _templom_  _böjtölés_ és _könyörgés_ szolgálván _éjjel_ és napal és ez azon _óra_  _elérkezvén_  _hála_  _ad_ az urnak és szol vala _őfelőle_ mindeneknek akik várják vala _Izrael_ válttságát és _hogy_ el végezének mindeneket az ur _törvény_  _szerint_ meg _tér_  _Galilea_ az ö városokba Názárethbe a _gyermek_ pedig nevekedik és _erősödik_  _teljes_  _bölcsesség_ és az Isten malaszttya vala _őbenne_ 


Magyarázat

 _k_ Mit mond a mái _evangélium_  _aziránt_  _hogy_  _József_ és mária mitsoda _gondolat_ valának a _kis_  _Jézus_ 

 _f_ Azt mondgya _hogy_ eza _két_ szent _csodálkozik_ adolgokon melyeket mondanak vala _felőle_ nem mulando vala pedig _benne_ az a _csodálkozás_ mivel azt nem más _hanem_ a szemek elött lévö titokhoz valo nagy _hív_  _felindít_  _benne_ és a _kegyelem_ valo _öröm_ a melyel az Isten adta maga Fiát az _ember_ azt egy reszint a _Krisztus_ és más részint az _ember_ valo szeretet _indít_  _benne_  _aki_ meg _kelletik_ szabadulni ö általa ezekböl meg láthattyuk mi formában szentellyük ezen szent _idő_ a _titok_ a melyeket az Anyaszent egyház _ad_  _elöben_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ a Simeon mondásibol a midön azt mondgya _hogy_ a _Krisztus_ sokaknak romlására és _feltámadás_ lészen

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ meg nem _kell_ kisebitenünk álhatatlanságunkal és rendeletlen _élet_ az Isten _fia_  _megtestesülés_  _haszon_  _aki_ meg szabadulásunkra _eljön_  _hasonló_  _tévén_ minket az _ábrázat_ valamint szent Pál mondgya rom 8 29 mivel _ha_ az _evangélium_  _igazság_ nem lesznek meg szentelésünkre el _jön_ az az _idő_ amelyben _kárhozat_ lésznek és _ha_ a _Krisztus_  _feltámadás_ nem lészen a mi romlásunkra lészen mitsoda nagy vétekben _esik_  _hogy_  _ha_ illyen nagy ajándékot az üdveségre nem _fordít_ 

 _k_ Miért mondgya Simeon _hogy_ akristusnak ellene mondanak az Emberek

 _f_ Azért _hogy_ magunkot attol _megoltalmaz_ mivel nintsen veszedelmeseb mint akristusal _ellenkezni_ mivel _őbenne_ vagyon minden reménségünk még is _ebben_ az _ellenkezés_  _esik_ a _farizeus_ adoktorok és a papi renden lévök és nagyob része a sido népnek _ugyanebben_ is _esik_ mostanában mind azok kik meg vetik akristus szolgaiban a szegénységet alázatoságot és avilági _jó_ valo _eltávozás_ a melyekre _int_ minket és a melyekröl egész _élet_ adnak nékünk példát ellene mondunk szentségének meg romlot szokásinkal szegénységinek _gazdagságkívánás_ alázatoságának _kevélység_ nagyra vágyásinkal _kereszt_ agyönyörüség és alágy _élet_ szeretetével _jobb_ módgya _hogy_ ö véle ne _ellenkezik_ az _hogy_ mondgyunk ellene magunknak akivánságinknak amagunkhoz valo szeretetnek aszüntelen valo _megtürköztetés_  _aki_ nem _ellenség_ az _óember_ az _ellenség_ az _Krisztus_  _aki_ is ö az az új _ember_  _aki_  _kell_  _öltözni_ 

 _k_ Mit _kell_  _érteni_ azokon az _ellentmondás_ amellyek _ki_ nyilatkoztattyák _sok_ agondolatokot

 _f_ Azokon _kell_  _érteni_ az üldözéseket _kísértet_ és a probákot a melyekben _megkülönböztet_ némellyeknek _keménység_ és másoknak lágyságok kik _hűség_ az _isten_ azoktol kik nem az _övé_ azok _által_ üsmérteti meg azIsten mi velünk _hogy_ mik vagyunk és _hogy_ az a _hit_ és _buzgóságos_ amelyek nékünk ollyan nagyoknak _tetszik_  _hogy_ azok valoságal mitsoda _gyenge_ és _tántorgó_ 

 _k_  _kicsoda_ azok kik _ellenkezik_ az üdvezitövel

 _f_ Mind azok kik a világot szeretik kik a szokását _követ_ ezek minden _cselekedet_  _ellenkezik_ akristusal és azon vannak _hogy_ az _evangéliumi_  _igazság_  _meggyengít_ és meg másollyák és magokot meg menthesék a más vádlásátol még azigazak is _eshet_ik_ ezekben mert a _benne_ lévö roszra vivö _hajlandóság_  _ezer_ meg _ezer_  _gondolat_  _indíthat_  _benne_ a melyek _ellenkezhetik_ akristusal és az ö _evangélium_ és öket azok mint egy meg lophattyák

 _k_ Mit _tanulhat_ az _Anna_ proféta Aszszony példájábol

 _f_ Azt _hogy_ a menyiben a mi rendünk és _erő_ meg engedi _élet_ a szüntelen valo _imádság_ munkában a _penitenciatartás_ üdveségünk várásában _tölt_ ez a a szent Aszszony a _keresztény_  _özvegyasszony_ nagy példája _aki_ szent Pál _szerint_ tsak az _isten_  _kell_ reméleniek és mindenkor az _imádság_  _kell_  _tölteni_  _idő_ 1 tim 5 5

 _kiskarácsony_ NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ részesé _tesz_ minket az üdveségben a _boldogságos_ szüz mehének _gyümölcs_  _által_  _cselekedik_  _hogy_ szükséginkben _tapasztalhat_  _előtte_ valo _foganatos_  _esedezés_ annak _aki_  _által_ vetük az _élet_  _kezdet_ a _te_  _fia_ a mi Urunk _Jézus_ krist 

Az _episztola_ ugyan azon valamint az _éjfélkori_ misekor


 _evangélium_ 

szent luk 2 21

És minek utánna _eltelik_ a nyolczad nap _hogy_  _körülmetéltetik_ a _gyermek_  _hívattatik_ az ö neve _Jézus_ melynek _hívattatik_ az Angyaltol minek elötte méhben _fogantatik_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _ok_ valo nézve _ad_ magát akristus akörnyül metélkedésnek _törvény_ alá

 _f_ Egy nehány féle _ok_  _cselekedik_  _először_ meg akará mutatni _hogy_ valoságos _test_ vet fel magára és nem atestnek _forma_ valamint a manicheusok _tanít_ 2 _hogy_ asidoknak semi menttségek ne lenne akik _hogy_  _ő_ meg ne üsmérjék _ok_ adták volna _ha_  _körül_ nem lett volna mételve meg akará _tehát_ mutatni _hogy_ az _Ábrahám_ nemzettségiböl valo volna akinek akörnyül metélkedésnek _törvény_ petsétül _adatik_ az Isten véle tett szövettségének és _őbenne_ az egész _Izrael_ népevel 3 el akará törleni a törvény szerent valo _körülmetélkedés_ a lelki és a valoságos _körülmetélkedés_ álitá _hely_ 4 alázatoságra akara minket _tanítani_ példájával mivel ö _tiszta_ ártatlanság lévén azért _eljön_  _hogy_ a vétket el _töröl_  _mindazonáltal_  _oly_ meg aláztato törvény alá veté magát a mely szégyenel valo _jel_ vala a véteknek és magát a több vétkesek _közibe_  _elegyít_ pirulni _kell_ akevélynek ezen a példán _aki_ mindenkor ártatlannak _tart_ magát a mikor még leg vétkeseb is 5 meg akará nékünk mutatni _hogy_ a _felebarát_ valo szeretet ollyan _közönséges_ törvény a mely _sok_ ollyan _dolog_  _kötelez_ mellyek nintsenek más _különös_  _törvény_ fel _téve_ és _hogy_  _sok_  _dolog_  _tilt_ olyat amelyet nem _tilt_ semi törvény arra a végre _hogy_  _felebarát_ ne _botránkozás_  _hanem_ jó példát adgyunk ennek okáért szükséges _hogy_ a _felebaráti_ szeretetnek _törvény_ valo nézve még az ollyan _dolog_ is meg _tartóztat_ magát egy _keresztény_ a mely másként nem _tilalmas_ és ollyat _cselekedni_ a melyre nem vagyunk _köteles_ azért _hogy_ meg ne botránkoztassuk a _gyenge_ 

 _k_ Mit _jelent_ a törvény béli és testi _körülmetélkedés_ 

 _f_ A szivnek _körülmetélkedés_  _jelent_ a melyre az üdvezitö _kötelez_ minket atesti _körülmetélkedés_ nem _kényszerítvén_ minket mert szent Pál _szerint_ nem az a _körülmetélkedés_ mely _kívül_ van a _test_  _hanem_ az _igazán_ valo _körülmetélkedés_ a mely a szivben vagyon rom 2 28 meg másut _körülmetélkedik_ nem _kéz_ lött _körülmetélkedés_ atestnek _megfosztás_  _hanem_ akristus _körülmetélkedés_ Coll 2 11

 _k_ Miben áll a szivben valo _körülmetélkedés_ 

 _f_ Hogy a magunkhoz a világhoz és a _teremt_ állatokhoz valo szeretettöl magunkot el vonnyuk és _hogy_ szüntelen ellene állyunk akivánságoknak melyek _az_ vezethetnek akörnyül metelkedés akereszttségkor _kezdődik_ a midön ellene mondottunk a sátánnak azö _cselekedet_ és pompáinak és ezekre nagy _fogadás_  _kötelez_ magunkot

 _k_ Meg vagyon _tehát_  _tiltva_ ateremtet állatok szeretete egy Anyának nem leheté szeretni a _gyermek_ egy aszszonynak a _férj_ 

 _f_ A _teremt_ állatot tsak magáért szeretni és _abban_  _tenni_ a _boldogság_ és _hogy_ azt _bírhat_ és nem az _isten_  _fordítani_ a szeretetét az illyen szeretet _megvan_  _tiltva_ mert a _teremt_ állat nem _tehet_ minket _boldog_  _hogy_  _ha_ pedig az Isten _szerint_  _él_ a világi _jó_ és ollyan végre a mely néki tettzik ugy a szeretet _helyes_ az Isten pedig _jóváhagy_  _ha_ szükség képen _él_ valamely _dolog_ példanak okáért az _eledel_ szükséges azélethez _ha_ azzal arra avégre _él_  _hogy_ az _élet_ az Isten és a _felebarát_ szolgálattyára _fordít_ ejó és _dicséretes_  _de_  _ha_ azt a _gyönyörűség_  _kedv_  _cselekedik_ a _helytelen_ valo volna

 _k_ Meg vagyon _tehát_  _tiltva_ aszükség nélkül _élni_ a _teremt_ állatokal

 _f_ A nintsen _különben_ mivel egy _keresztény_ el _kell_  _hagyni_ mind azt ami _teljesség_ nem szükséges példának okáért aköntösben és aházi _öltözet_ valo _cifraság_ a _sok_ mulattságot _játék_ látogatást és több _efféle_ a melyekböl a vilagiak szükséget _csinál_ 

 _k_ Mellyek _tehát_ azok a szükséges _dolog_ a mellyekel egy _keresztény_ szabadoson _élhet_ 

 _f_ Azok a mellyek az Isten rendelése és akarattya _szerint_ szükségesek ugy mint az _élet_  _egészség_ és _jószág_  _megtartás_  _de_ ugy _hogy_ ezeket ne szeresük _telhetetlenség_  _kívánság_ és rosz uton modon ne _kíván_ azt meg _tartani_ és szaporitani aszükség felet valot a szegényeknek adni lehet illyen modon a világi jót meg _tartani_ sőt meg _kell_ is mert az Isten azt parantsollya tsak _hogy_ a sziv _az_ ne ragaszkodgyék és az Isten _dicséret_  _fordíttatik_ mert a _teremt_ állattal valo _élés_ szükség nélkül a mely el von az _isten_ és a mellyet nem _fordít_ az ö _dicsőség_ az üdveségre vagy a _felebaráti_ lelke _haszon_ az ollyan a meg romlot _természet_  _hajlandóság_ veszi _eredet_ amelynek is _tartozik_ minden _keresztény_ ellene állani

 _k_ Az Isten _fia_ miért vevé magára a _Jézus_ nevét a _körülmetélés_ 

 _f_ Mert azért _eljön_ és azért vett _test_ magára _hogy_ az _ember_ meg válttsa meg szabaditván öket _bűn_  _hogy_ pedig a _két_  _természet_  _ki_  _tetszik_ ezt a _két_  _dolog_  _egyes_ tészi ugy mint a _körülmetélés_ meg mutattya _hogy_ ö _ember_ és a _Jézus_ neve _hogy_ ö Isten mivel tsak egyedül az Isten szabadithattya meg az _ember_  _bűn_ és üdvezitheti _ő_  _kiontván_ vérét _körülmetélkedés_ magának vevé az üdvezitö nevet meg akarván nékünk mutatni _hogy_ tsak anyiban lészen nékünk részünk az üdveségben a menyiben el vonnyuk magunkot magunktol és mindentöl alelki _körülmetélés_  _által_ és tsak anyiban is részesülünk a _Krisztus_ szenvedésiben

 _k_ Miképen _kell_  _tisztelni_ a _Jézus_ nevét

 _f_ Igen nagy _tisztelet_  _kell_  _az_ lenni mivel az Apostol azt mondgya _hogy_ az Isten olyan nevet _ad_ akristusnak a mely minden nevek felet valo _hogy_ az ö Nevére minden _térd_  _meghajol_ mind a Menyekben mind a _föld_ mind a _föld_ alat phil 2 9 10 _de_ nem a _betű_ álló névnek adgyák a _tisztelet_  _hanem_ a _Krisztus_ magának mint üdvezitönek azért is mindenkor nagy _figyelmetesség_ és _tisztelet_  _kell_  _említeni_ az ö nevét meg emlékezvén arrol a mit _cselekedet_ szenvedet és mind arol amit mivel szivünkben a _bűn_ valo meg szabadulásunkra és arra _hogy_ végben vigye meg szentelésünknek munkáját

 _k_ Miben áll az _tisztelet_ a melyel _kell_  _tisztelni_  _ő_ mint üdvezitöt

 _f_ 1 _abban_  _hogy_ meg utállyuk a vétket a melynek _eltörlés_  _eljön_ ugy mint meg váltonk 2 _hogy_ meg vallyuk alázatoságal erre a nagy _kegyelem_ valo _érdemtelen_ voltunkot 3 üsmérjük meg magunkban valoságal _hogy_ azö _kéz_ vagyon a mi sorsunk és _hogy_ egészen ö rajta áll üdveségünk ö is viheti azt végben _hogy_ az _kegyelem_ nélkül semit nem _tehet_ még tsak üdveséges _gondolat_ sem lehet 4 _hogy_  _hozzá_  _folyamodik_ minden féle szükséginkben _kér_ szüntelen _kegyelem_ és az üdveségünkben valo elö menetelt _hogy_ tsak az ö nevében _közbenjárás_ és _érdem_  _által_  _kér_ mindent az Atyátol 5 _egyszóval_ szüntelen valo _hála_ adgyunk néki azért _hogy_ nékünk _érdemtelen_  _bűnös_ vére _kiontás_  _által_ akart üdvezitönké lenni

 _vízkereszt_ NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ atsillag után vezetéd apogányokot _hogy_ meg üsmérnék _fia_  _cselekedik_  _hogy_ meg üsmérvén tégedet ahit _által_ meg láthasuk a _dicsőség_ Méltoságodnak _fényesség_ A mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ 


 _episztola_ 

Isai 60 1

Kely fel világosuly meg _Jeruzsálem_ mert _eljött_ a _te_ világoságod és az ur _dicsőség_  _feltámad_  _terajtad_ mert _íme_ a setettség _beborít_ a _föld_ és a _homály_ a népeket _terajtad_ pedig _feltámad_ az ur és az ö _dicsőség_ meg lattatik _terajtad_ és a pogányok ate világoságodban _jár_ és a _király_ ate _eljövetel_  _fényesség_  _felemel_  _körös-körül_ ate szemeidet és lassad mind ezek _egy_  _gyűl_  _hozzá_  _jön_ ate _fia_ meszszunen _jön_ és ate leanyid _oldal_ mellöl _felkel_ akkor meg látod és _bővelkedik_ és _csodálkozik_ és _kiterjed_ szived mikor _hozzá_  _tér_ atengernek sokasága és a pogányok _erő_  _hozzá_  _jön_ a _tesz_ sokasága _elborít_ téged Madiánnak és _Efa_  _gyors_  _teve_ mindnyájan el _jön_ sábábol aranyat és _tömjén_  _hozván_ és az Urnak _dicséret_  _hirdetvén_ 


Magyarázat

 _k_ Miért _olvastat_ az Anyaszent egyház ezt a letzkét a mái napon

 _f_ Mert az Anyaszent egyház a pogányok _hívatás_ és _megtérés_  _titok_  _szentel_ a mai napon a mellyet még _előre_  _megjövendöl_ eza proféta és _hogy_  _elsőbben_ a mágusok _hívattatik_ a pogányságnak setéttségiböl az _evangélium_ világoságára

 _k_ Mire _kötelez_ minket ez a titok

 _f_ Arra _hogy_ alázatoságal valo _hála_ adgyunk az _isten_ a pogányok _megtérés_ ahitnek ajándékáért amelyet velünk _közöl_ és a pogányokbol fel álitatot Anyaszent egyházért akinek mi _tag_ vagyunk mivel ezen _kegyelem_ nélkül mi még a pogányságnak setéttségében _hever_ és nem volna részünk az üdveségben

 _k_ Miképen lehet néki _illendő_  _hála_ adni azért

 _f_ Hogy akristusban valo _hit_ és üsmerettséget ugy _tekint_ mint a melynél nagyob _kegyelem_ nem lehet _feljebb_  _tisztel_  _ő_ minden _gazdagság_ mutasuk meg _hozzá_  _tisztelet_  _keresztény_ és Isten _fia_  _illendő_  _cselekedet_ az Isten _hit_ adván _bele_  _több_ adot mint _ha_ az egész világot adta volna meg is szabaditot minket az _örökkévaló_ nyomoruságtol a maga Fiát adta nékünk _fogad_  _fia_ tett minket _örökség_  _ígér_ nékünk _hogy_  _bírhat_  _ország_ és magát

 _k_ Mitsoda _Jeruzsálem_ szól itt aproféta mitsoda világoság és _dicsőség_ a mely _feltámadt_ rajta

 _f_  _Jeruzsálem_ az Anyaszent egyházát _ért_ a mely _Jeruzsálem_  _kezdődik_ a világoságon _ért_ a _Krisztus_  _aki_ a világ vilagosága _aki_  _megtestesülés_  _által_  _eljön_ és meg mutatá _dicsőség_ az ö _tanítvány_  _csodatétel_ és szenttséges voltának _fényesség_  _által_ 

 _k_ Mitsoda setéttség a mely az egész _föld_ el lepte vala

 _f_ Az pogányok _tudatlanság_ és vaksága kik el lévén terjedve az egész _föld_ avaloságos _isten_ nem üsmérték _hanem_ a _bálvány_ vagy is inkáb az _ördög_  _imád_  _aki_  _sok_ féle modon _tiszteltet_ magokot söt még a sidok vakságát is _jelent_  _aki_  _sok_ féle _tévelygés_  _megelegyítvén_ az _isten_ valo _hit_  _gyakorta_ a _bálványozás_  _esik_ 

 _k_ A _Krisztus_ és a _evangélium_ világával meg vannaké világositva mind azok kik az Anyaszent egyházban vannak

 _f_ Nintsenek mindnyájan el is mondhatni _sok_  _keresztény_  _hogy_ a vilagoság a setettség _között_  _fénylik_ és a setéttség azt nem üsméri sokan is vannak vakságban noha a világoság _körülfog_ öket söt még az ö vakságok akaratal valo mivel _behuny_ szemeket avilágoság elött és vakmeröségel választanak más utat nem azt a melyet a világoság mutattya nékik mivel a rosz _kívánság_ nem engedi _hogy_ azon _járhat_ 

 _k_ Mit ért aproféta a _tengeri_  _gazdagság_ és a nemzetek _erő_ kik az Anyaszent egyházban fognak menni

 _f_ A pogányoknak sokaságát _ért_ kik a szigetekben és a _tenger_ mellet laknak és _aki_ az Anyaszent egyházban _kelletik_ menniek a Mádiániták és az _Efa_  _sok_  _teve_ kik _Jeruzsálem_ el lepik _ért_ annak a népnek a _hit_ valo _hívatás_  _aki_  _közönséges_ az illyen állatok

 _k_  _kicsoda_ azok kik sába _tartomány_  _jön_ és a _Krisztus_ aranyat és _tömjén_  _hoz_ 

 _f_ Azok a Mágusok valának kik _Arábia_ jövén a _Krisztus_ aranyat ajánlának ugy mint _király_  _tömjén_ mint _isten_ és myrhát mint _halandó_  _ember_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 2 1

Midön azért születet volna _Jézus_  _Júda_  _Betlehem_  _Heródes_  _király_ napjaiban _íme_ Magusok _jön_  _napkelet_  _Jeruzsálem_ mondván _hol_ vagyon _aki_ született a sidok _király_ mert láttuk a _csillag_  _napkelet_ és _imádni_  _jön_  _ő_  _hallván_ pedig _Heródes_  _király_  _megháborodik_ és egész _Jeruzsálem_ véle és _összegyűjtvén_ mind apapi _fejedelem_ és a népnek _írástudó_  _tudakoz_ik_ töllök _hol_ születnék akristus azok pedig mondának neki _Júda_  _Betlehem_ mert igy _megíratik_ a profétátol és _te_  _Betlehem_  _Júda_  _föld_ semmi képen nem vagy _kis_ a _Júda_  _fejedelem_  _között_ mert _tebelőled_  _kijön_ a vezér _ki_ az én népemet _Izrael_ vezérellye _akkor_  _Heródes_  _titkon_  _hívatván_ a Magusokot szorgalmatoson _megtud_ töllök a _csillag_  _idő_ mely nékik meg _jelent_ és _elküldvén_ öket _Betlehem_ mondá menyetek el és _kérdezkedik_ szorgalmatosan a _gyermek_ felöl és mikor _megtalál_  _megüzen_ nekem _hogy_ én is el menvén _imád_  _ő_ kik mikor _hall_ akirályt el menének és _íme_ a _csillag_ melyet láttak vala _napkelet_ elöttökmégyen vala mig _eljutván_ meg állana _fenn_  _ahol_ a _gyermek_ vala látván pedig atsillagot _örül_ nagy _öröm_ és bé menvén aházban meg _talál_ a _gyermek_ az Annyával Máriával és _leborulván_  _imád_  _ő_ és meg nyitván _kincs_ ajándékokat _ad_ néki aranyat _tömjén_ és mirrát és _felelet_ vévén álmokban _hogy_ viszá ne mennének _Heródes_ más uton _tér_ az ö _tartomány_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ a _csillag_ mely _megjelenik_ a Mágusoknak _napkelet_ 

 _f_ A _csillag_  _jelent_ ahitet mely Menyei világoság lévén akristust _felkerestet_ velünk _hozzá_ vezet és nékünk meg mutattya mint _király_ üdvezitönket és meg váltonkat

 _k_ Kik valának azok a Mágusok _ki_ az Isten _jel_  _ad_ az _ég_ 

 _f_ Azok pogány _bölcs_ valának kik a _csillag_  _járás_ visgálták és akik a _Szentírás-magyarázó_  _szerint_ nap keleti _Arábia_  _jön_ 

 _k_ Ezek apogányok _hogy_ üsmérheték meg az új _csillag_ a Messiásnak születesit

 _f_ Az Isten uj _csillag_ mutatván azoknak az _asztrológus_  _hogy_ meg üsmértetné vélek _fia_ születését meg vilagositá _egyszersmind_  _belső_ valo világoságal az ö elméjeket _hogy_  _megtudhat_ mit _jelent_ az a rendkivül valo _jel_ melyet láttanak és _ingyen_ valo _kegyelem_ arra _indít_ öket _hogy_ mennének _felkeresni_ Fiát _Júdea_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ a Magusok midön meg láták a _csillag_ 

 _f_ Nagy _hamarság_  _engedelmeskedik_ a szozatnak mely _belső_  _hív_ öket erre valo nézve mindent el _hagyván_ arra ahoszu utra _indul_  _hogy_  _felkeres_ az új _király_ és _imád_  _ő_ enagy példánkra vagyon nékünk _hogy_ mitsoda _hűség_  _kell_  _engedelmeskedni_ az Isten _kegyelem_ a midön _belső_ szól _hozzá_ vagy is _int_ szolgai _által_  _hogy_ magunkot az ö akarattya és parantsolattya alá vessük a midön azt meg üsmérjük _hogy_  _hív_ minket

 _k_ Rend _szerint_ mitsoda formában szokta Isten meg mutatni az utat a melyen _hozzá_  _kell_ mennünk

 _f_ Azt üsmérvén _hogy_ mihez vagyunk _érzékeny_ azért azt is veszi _eszköz_  _hogy_ magához _fordít_ példának okáért azt igen _megérez_  _ha_ valamely szerentséröl _leesik_  _jószág_ el vesztünk _betegség_  _esik_ atyánk _fia_ vagy _barát_  _halál_ láttyuk _hogy_  _ha_ pedig nem _érez_ a _kegyelem_  _belső_  _indulat_ a melyeket _követ_  _gyakorta_ ezek a _külső_  _intés_  _akkor_ nem _követ_ az üdveségünkre _küldetik_  _csillag_ egy _olvasás_ egy predikacio egy _intés_ a _hivatal_ valo _oktatás_ mind ezek olyan _csillag_ nékünk mellyek az _isten_ vezetnek mi _sokszor_ láttyuk ezeket a _csillag_  _de_ utra nem _indul_  _csodál_ az _igazság_  _örül_ világoságának _de_ tsak egy _hely_ maradunk

 _k_ Hová menének a Mágusok _megtudakozni_ az uj _király_ születésit

 _f_  _Jeruzsálem_  _ahol_ aleg _kevély_  _király_  _megtudakoz_ik_  _hogy_  _hol_ születet légyen a sidok _király_ mert minden _tartalék_ nélkül meg vallák _hogy_  _napkelet_ látták volna _csillag_ és _ő_  _jön_  _imádni_ az illyen nagy _hív_ és _bátorság_  _megtanít_ arra _hogy_ a _Krisztus_  _keres_ és az ö nevéröl vallást _tesz_ a midön a szükség _hoz_ magával minden _titkolás_  _ember_  _tekint_ és _félelem_ nélkül ami _hit_ aköre lévén _építve_ ne _hajt_ atsufolásokra _fenyegetés_ és akar mely rosz _kimenetel_  _ha_ szinte el vesztenökis aszabadságot _jószág_  _gazdagság_ és még az _élet_ is akár menyi akadállya legyen és üldözöje az _igazság_  _de_  _az_  _kell_  _kapcsolni_ magunkot

 _k_ kit _jelent_ azok apapok kik a Magusoknak meg mondák _ahelyett_  _ahol_ a proféták _szerint_  _kelletik_ születni a Messiásnak _de_ ö magok oda nem menének

 _f_ Jelentik az olyanokot kik az Anyaszent egyházban a _Krisztus_ valo utra _tanít_ másokat _de_ ö magok a _tévelygés_ uttyán _jár_ kik meg mutattyák másoknak az _élet_  _forrás_ és magokat _meghagy_  _halni_ szomjuhan

 _k_ Ezek a _doktor_ meg mutatáké _Heródes_  _igazán_ a _jövendölés_ mely _megjövendöl_  _hogy_ a Messiás _Betlehem_ fog születni

 _f_ Éppen nem mivel tsak az elsö részit mutaták meg a mely azt mondgya _hogy_  _aki_  _Izrael_ fog uralkodni a _Betlehem_ születik Mich 5 2 a második részit _eltitkol_ a mely azt mondgya _hogy_ az ö _kijövetel_  _elei_  _fogva_ az _örök_ napoktol _fogva_ (: _tudniillik_  _hogy_  _örök_  _fogva_ születet:) ezek a szók meg mutatták volna _Heródes_  _hogy_  _hiába_  _igyekezik_  _megöletni_ azt az új _király_ akinek születése _örök_  _fogva_ valo ezeket _eltitkol_ a papok _Heródes_ elött nagy álnokságal erre mondá szent _Chrysostomus_  _hogy_  _bizonyság_  _tévén_ az _igazság_ mellet ök azt el árulták meg nevezvén a _hely_  _ahol_ a _Krisztus_  _kelletik_ születni egy olyan _kegyetlen_  _aki_ tsak azért _tudakozódik_  _hogy_ akristust meg ölesse

 _k_ Az Isten miért nem mutatá meg a Mágusoknak a _csillag_  _hogy_ ne _kelletik_  _betérni_  _Jeruzsálem_  _hanem_  _egyenes_ mehettenek volna _Betlehem_ 

 _f_ Azért _hogy_  _kényszeríttetik_  _megtudakozni_ a _Krisztus_ születésinek _hely_ a papoktol ebböl _meglát_  _hogy_ akár mely nagy világoságunk legyen is _de_ az Anyaszent egyház _hatalom_ alá _kell_ vetni magunkat és tsak anyiban _kell_  _követni_ azt a világoságot amennyiben meg _egyezik_ az ö _tanítás_ és atraditioval az is _ki_ tettzik ebböl _hogy_ akár mely nagy _dolog_ is ne mindgyárt ragaszkodgyunk a _csoda_  _hogy_  _ha_ azok a _dolog_ rend _szerint_ valo képen rendben mehetnek példa szent pál a kit a _Krisztus_ Ananiáshoz _küld_  _hogy_ magát _oktattat_ noha maga _megjelenik_ néki és _betölthet_ egy szempillantás alat minden világoságával

 _k_ Miben tettzik _ki_  _inkább_ a Magusok _hit_ 

 _f_  _abban_  _inkább_  _ki_ tettzik _hogy_ ámbár alatson rendben nyomoruságban és szegénységben _talál_ is azt az _isteni_  _gyermek_  _mindazonáltal_ a sidok _király_ és a világ üdvezitöjének _hisz_ lenni ahit mindenkor _elegyes_  _homályosság_ és világoságal és mindenkor lészen a titokban olyan mélység _ahova_ el nem _hathat_ az _ember_ elme _mindazonáltal_ azt _hinni_  _kell_ mert az Isten szava nékünk _csillag_ lévén minket meg nem tsalhat minden _ember_  _hazug_  _de_ az Isten _önnönmaga_ az _igazság_ 

 _k_ Mit _kelletik_  _cselekedni_  _hogy_ akristust ugy lehesen _imádni_  _gyermekség_ valamint a Mágusok _imád_ 

 _f_ Tisztelni szeretni és _követni_  _kell_ a menyiben töllünk lehet akristusnak szegénységit alázatoságát _és_ szenvedésit ezeket nagyobra _kell_  _becsülni_ agazdagságnál a világi _gyönyörűség_ valamint a mágusok _cselekedik_ azt mondgyák Mojses felöl _hogy_ nagyob _gazdagság_  _tart_ lenni a _Krisztus_ valo _gyalázat_ mint sem az _egyíptumbeli_  _kincs_ hebr 11 26 mint egy meg vetnök a _Krisztus_ és magunkot _bölcs_ és _okos_  _tart_ lenni _hogy_  _ha_  _másféle_  _élet_ vennénk magunknak mint sem a melyet ö választa magának és a melyet rendelt _evangélium_ 

 _k_ Miképen _imád_ a Magusok a _kis_  _Jézus_ 

 _f_ Le _borul_ és meg alázák magokat nagy _csendesség_  _eszerint_ is _kell_  _cselekedni_  _őelőtte_ atemplomban azután _tömjén_ ajánlának néki mint _isten_ aranyat mint _király_ és myrrát mint _halandó_  _ember_ erre valo nézve midön _imád_  _ő_ mindenkor ajánlyunk ajándékot néki

 _k_ Mitsoda ajándékokot _kell_ ajánlanunk akristusnak

 _f_ ollyan ajándékokot _kell_ néki ajánlanunk a melyeket _jelent_ a Mágusok ajándéki ugy mint a _tömjén_ abuzgoságal valo _imádság_ az arany az _isteni_ és a _felebaráti_ szeretetet a myrra atestünknek _tisztaság_ valamint a _tűz_ lévö _tömjén_  _füst_ fel megyen ugy a szent Lélek _tűz_  _felgerjesztetett_ szivnek _imádság_ az _ég_  _felé_  _bocsát_  _kívánság_ az arany _drága_ lévén atöbb _érc_  _között_ a _Szentírás_  _szerint_  _jegyez_ az _isteni_ szeretet a mely _fő_ a több jó _erkölcs_  _között_ és valamint a myrra a melyel meg szokták kenni a _holttest_  _megoltalmaz_ arothadástol ugy a _test_ és az _érzékenység_ sanyargatása _megoltalmaz_ avéteknek meg romlásátol _hogy_ pedig rovideden _megmond_ mit _kell_ ajánlani akristusnak avaloságos szeretetet a _buzgó_  _imádság_ és a _penitenciatartó_  _élet_ 

 _vízkereszt_  _oktáva_ VALO VASÁRNAPON

Imádság

Tekinttsed uram _onnét_ felyül az _ég_ népednek alázatos _imádság_  _hogy_  _had_ üsmérhesse meg akaratodot és meg üsmérvén azt végben vihesse _kér_ tégedet a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ :


 _episztola_ 

szent Pal rom 12 1

 _kér_ azert _titeket_ Atyámfiai az Isten _irgalmasság_  _hogy_ a _ti_  _test_ adgyátok _élő_ szent és _isten_  _kedves_ áldozatul a _ti_ szolgálatotok _okosság_ legyen és ne szabjátok magatokat evilághoz _hanem_ változzatok el a _ti_  _értelem_ ujulásban _hogy_ meg probállyátok mellyik légyen az _isten_ jó és _kellemetes_ és _tökéletes_ akarattya mert azt mondom anékem _adat_ malaszt _által_ mindnyájatoknak akik _közötte_ vannak _hogy_ ne _ért_  _több_ annál a mint _kell_  _érteni_  _hanem_  _ért_  _józanság_  _szerint_ és a mint kinek kinek Isten _oszt_ ahitnek mértékét mert a mint egy _test_  _sok_  _tag_ vannak minden _tag_ pedig nem ugyan azon egy _cselekedet_ vagyon ugy sokan egy _test_ vagyunk akristusban mindenikünk pedig _egy_ a másiknak _tag_ 


Magyarázat

 _k_ Miképen ajánlyuk áldozatul az _isten_  _test_ 

 _f_ A _Krisztus_  _Jézus_ ajánlyuk _őneki_  _test_ áldozatul ami _test_ valoságos áldozat _akkor_ lészen amidön a szent Lélek segittségivel azon _igyekezik_  _hogy_ a testi rosz _kívánság_ el veszessük és azon _test_  _tag_ és _érzékenység_ az Isten szolgálattyára szentellyük apenitentzia _tartás_ és a sanyargatás _által_ ugy _hogy_ a _fül_ tsak azokot _hallgat_ és a szemeink azokot _tekint_ amik az _isten_ vezethetnének a mi lábaink ne _jár_ és _kéz_ ne munkálkodgyanak _egyéb_  _hanem_  _abban_ ami az Isten és _felebarát_ szolgálattyát és üdveségünket _tekint_ a száj _keresztényi_ mértékleteségel és tsak a szükségért vegye az _eledel_ anyelv ne szollyon _hanem_  _okosság_ és tsak _akkor_ a midön szükségeseb szolni mint _hallgatni_ tsak az _isteni_ szeretettel szollyon egy szoval atest mindent az _isten_  _cselekedik_ tsak az ö akarattyára és _igazság_ vigyázon

 _k_ Miért akarja szent Pál _hogy_ a mi _test_  _élő_ és szent _ostya_ legyen

 _f_ Azért mert akár mely _jó_ láttassanak lenni a mi _cselekedet_  _de_ azok _meghal_  _cselekedet_ és nem _érdemel_  _hogy_ az _isten_ ajanltassanak _hogy_  _ha_ nem azö szeretetéböl _indíttatik_ és nem azö szent lelkétöl _kezdődik_ mivel azok tsak anyiban lésznek szent _cselekedet_ a menyiben meg lésznek tisztitatva a vétektöl tsak _ilyenformán_ is lehetnek _kedves_ az Isten elöt mert a _bölcs_  _szerint_ a szent Lélek nem lakik avétekel _megfertőztetett_  _test_ azért azt _kíván_ az Apostol akeresztyénektöl _hogy_  _élő_ és szent áldozatot ajánlyanak nem ugy mint a sidok

 _k_ Miért mondgya szent Pál _hogy_ a mi _test_ áldozattyának _okos_ és lelki _tisztelet_  _kell_ lenni

 _f_ Mert a _tisztelet_ és a _tisztesség_ melyet adunk az _isten_ atestünk áldozattyával nem _kell_  _test_ és tsak _külső_ valonak lenni _hanem_  _belső_ valonak az az _hogy_  _tiszta_ szeretettel _kell_ azt néki ajánlani és meg mutatni _hogy_ a _teremt_ állattol el távozván tsak _őhozzá_  _kapcsol_ magát a szivünk és tsak _önnönmaga_  _keres_  _jutalom_ joan 4 24 ugyan ezt is _tanít_ nékünk a _Krisztus_ mondván _hogy_ az _isten_ lélekben és _igazság_  _kell_  _imádni_ ez a _tisztelet_ nem _okos_  _hogy_  _ha_ tsak avilági _félelem_ és _haszon_ vagyon nem is lelki _hogy_  _ha_ tsak nem az _isteni_ szeretettöl _indíttatik_ 

 _k_ Miképen szabjuk magunkot evilághoz

 _f_ A midön _ő_  _követ_ mindenben amiben _ellenkezik_ az _evangélium_ amidön szerettyük a mit ö szeret _becsül_ a mit _becsül_ amidön szokásit példáit _felvesz_ rosz _kívánság_  _követ_  _holott_ tsak egyedül akristust _kell_  _követni_ mivel egyedül ö ami rendünk és peldánk

 _k_ Mit _kell_  _csinálni_  _hogy_ ne szabjuk magunkot a világhoz és nekövessük az ö példáit és szokásit

 _f_ Meg _kell_ változnunk a mi elménknek ujulása _által_ ellene _kell_ mondani az _óember_  _hajlandóság_ szokásinak _kívánság_  _gyűlölni_  _kell_ a mit szeret szeretni _kell_ a mit a _Krisztus_ szeret az új _ember_  _kell_  _öltözni_ új elmét és új szivet _kell_ fel venni

 _k_ Miképen lészen ez a változás és ujjulás

 _f_ Mint _hogy_ az akegyelemnek munkája azt az _isten_ alázatosan _kell_  _kérni_ visgállyuk meg _figyelmetesség_  _hogy_ mi az _isten_ akarattya és azt _követ_  _az_  _kapcsol_ magunkot ami jó és _kedves_ elötte akik avilágot szeretik meg _tanul_ annak szokásit ugy akik az _isten_ szeretik és _övé_ akarnak lenni meg _tanul_ mindenben _törvény_ és parantsolatit _hogy_  _megtudhat_ mit _kíván_ töllök

 _k_ Mire _tanít_ minket az Apostol a midön azt _hagy_ a _hív_  _hogy_  _felettébb_ fel ne _emel_ magokot _hanem_ a _szerint_  _tart_ magokot amint az Isten _elosztogat_ kinek kinek a _hit_ mértékét

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ ne vessük azt _aki_  _kevés_ mértékel láttzik lenni a _kegyelem_ vételére és ne _irigyel_ annak _aki_ nálunknál _több_ vett vegyük alázatoságal azt a menyit _tetszik_ nékünk adni és legyünk azért nagy _hálaadás_  _hozzá_  _bizonyos_ lévén _abban_  _hogy_ azt tölle nem _érdemel_ és _igazság_ meg vonhatta volna az töllünk a mit _irgalmasság_ meg adot _igyekezik_  _hűség_  _több_ nyerni a tölle vett _talemtum_ és ne _kezd_ vakmeröségel olyan _dolog_ a mely felyül _halad_  _erő_ és _értelem_ 

 _k_ Mire vagyon _fundálva_ az Apostolnak ez a _tanítás_ 

 _f_ Arra _hogy_ az egész _hív_ egy _test_  _foglaltatván_ mindenik _különös_  _tag_ annak atestnek _hogy_ mindenik _tag_  _különös_  _hivatal_ vagyon és _hogy_  _egy_ a másikának _hivatal_ ne árttsa magát _hogy_ pedig abékeség az _egyesség_ és a jó rend _megtartatik_ szükséges _hogy_ mindenik _tag_  _az_ szabja magát amit az Isten _kíván_ tölle és azt szorgalmatosan vigye végben másokot ugy _tekint_ mint maga _tag_ amit azok _cselekedik_ mint _ha_ maga _cselekedik_ mert mondgya az Apostol mindnyájan _egymás_  _tag_ vagyunk mindenik _tag_ tsak aközönséges _jó_  _kell_ vigyázni minden tselekedétében


 _evangélium_ 

sz luk 2 40

És mennek vala az ö szüléi _esztendő_  _Jeruzsálem_ ahusvét _ünnepnap_ és mikor tizen _kétesztendős_ lett volna fel menvén ök _Jeruzsálem_ az _ünnepnap_ szokása _szerint_ és el végezödvén anapok midön _visszatér_ el marada a _gyermek_  _Jézus_  _Jeruzsálem_ és _ész_ nem vevék aszüléi vélvén pedig _ő_ az uti _társaság_ lenni menének egy napi utat és _keres_  _ő_ arokonok és _ismerő_  _között_ és meg nem _találván_  _visszatér_  _Jeruzsálem_  _keresvén_  _ő_ és lön _harmadnap_ után meg _talál_  _ő_ a _templom_ adoktorok _között_ ülve _hallgatván_ és _kérdezvén_ öket álmélkodnak vala pedig mindnyájan akik _ő_  _hallgat_ az ö _okosság_ és _felelet_ és látván _csodálkozik_ és mondá az Annya néki Fiam miért _cselekedik_ igy velünk _íme_ az Atyád és én _bánkódva_  _keres_ téged és mondá nékik midolog _hogy_ engem _keres_ nem _tud_ valaé _hogy_ azokban mellyek az Atyámé _kell_ nékem lennem és ök nem _ér_ az _ige_ mellyet nékik szolla és alá mene vélek és jöve Názaretbe és _engedelmes_ vala nékik és Annya ez _ige_ mind szivében _tart_ és _Jézus_ nevekedik vala _bölcsesség_ és _idő_ és _kedvesség_  _isten_ és _ember_ 


Magyarázat

 _k_ A _kis_  _Jézus_  _tizenkét_  _esztendős_  _kor_ miért marada a _templom_ adoktorok _között_  _hallgatván_ és _kérdés_  _tévén_ töllök

 _f_ Ezel példát akara adni az _ifjú_  _aki_ atanulásban _kell_  _foglalni_ magokot és _abban_ amit az Isten _kíván_ töllök mindenek felet azt akará nékik meg mutatni _hogy_ mindennek elötte avallás _dolog_ és _hivatal_  _megtanul_ és _hogy_ a szent _doktor_ profétáktol Apostoloktol szent Atyáktol _kell_  _megtanulni_ az üdveségnek _tudomány_ 

 _k_ A _kis_  _Jézus_ miért marada szüléi _hír_ nélkül _Jeruzsálem_ 

 _f_ Meg akará mutatni a _gyermek_  _hogy_  _ha_ Atyok vagy Anyok vagyon is eföldön _de_ a Menyei Attyokhoz sokal nagyob _engedelmesség_  _kell_ lenniek és annak inkáb _kell_  _engedelmeskedni_ a midön adolog az ö _dicsőség_ és üdveségeket _tekint_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ a szent szüz és szent _József_ amidön észre vévék _hogy_ a _kis_  _Jézus_ nem volna vélek

 _f_ Mindgyárást _keresni_  _kezd_  _ő_ az Atyafiak _között_ az után _visszatér_  _Jeruzsálem_ demindgyárt meg nem _talál_  _ő_ végtire a _templom_ a _doktor_  _között_  _talál_ ebböl meg láttzik _hogy_ akristust nem a vilag szeretö sokaság _között_  _kell_  _keresni_  _hanem_ az _isten_ és a vallást _tekintő_  _dolog_ az _imádság_ az _igazság_  _elmélkedés_ meg is _találtatik_ ajóknak _társaság_ és az olyanoknak kik azö _törvény_  _beszélget_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a szent szüz és szent _József_ olyan nagy nyughatatlanságban valának valamég meg nem _talál_ a _kis_  _Jézus_ 

 _f_ Ebböl _megtanulhat_ az Atyák és Anyák _hogy_ mitsoda vigyázásal _kell_ nevelni és _gond_ viselni _gyermek_  _hogy_ magokot _él_ veszesék nagy _gyorsaság_  _kell_ öket _ki_ vonni aveszedelemböl _hogy_  _ha_  _abban_  _esik_ az illyen állapotban az Atyák lomhaságok vétek és rettentö számot adnak a _gyermek_ lelkiért _hogy_  _ha_ atudatlanság és a rosz neveltetés miat el vesztik magokot

 _k_ Mit _felel_ akis _Jézus_ az Annya panaszolkodására

 _f_ Ugy tettzik mint _ha_ egy _kevéssé_  _kemény_  _felel_ mondván nem tudgyátoké _hogy_  _abban_  _kell_ nékem _foglalatoskodni_ a mi az én Atyám szolgálattyát _illet_  _de_ mind ezek a szók az ollyan Atyákra _esik_ kik a _gyermek_ ollyan _hivatal_ teszik a melyekben tsak a _haszon_ vagy az _előmenetel_  _tekint_ meg nem visgálván azt _hogy_  _ha_ az Isten hijaé öket _az_ vagy sem az Atyák az illyen állapotban igen nagy _igazságtalanság_  _cselekedik_ az Isten akarattyára _kell_  _tehát_ vigyáznunk mindenben azért az _élet_ rendében vagy valamely _hivatal_ menni akarattya ellen lehetetlen _hogy_ veszedelmes ne légyen vagy az Atyaknak kik _gyermek_  _abban_ teszik vagy a _gyermek_ kik arra _kötelez_ magokot

 _k_ Mit _cselekedik_ a _kis_  _Jézus_ mind ezek után

 _f_ Viszá _tér_ Názáretben szent _József_ és szent szüzel az _evangélium_ fel _tesz_  _hogy_  _engedelmes_ vala nékiek enagy példa az _ifjú_  _aki_  _engedelmeskedni_  _kell_ azoknak _aki_  _gondviselés_ alat vannak _hogy_  _ha_ egy _isteni_  _gyermek_  _engedelmeskedni_ akart üdveségünkért _teremt_ állatinak egy vétkes és _tudatlan_  _gyermek_ kivannaé az után senkitöl nem _függeni_  _oktatatlanul_ és törvény nélkül _élni_ minden féle vétekre ajtot nyitanának _ha_ ezt _elszenved_ 

 _k_ Kiknek _kell_  _engedelmeskedni_ a _gyermek_ 

 _f_ Az Atyáknak Anyáknak agyontato Atyoknak ezekhez nagy _engedelmesség_  _kell_ lenniek mindenekben _követni_  _kell_ akarattyokot _tanács_ 

 _k_ Hogy _kell_ azt _érteni_  _hogy_ akis _Jézus_  _gyarapodik_  _bölcsesség_ és _kegyelem_  _holott_ ö vala maga a _bölcsesség_ és _teljes_ vala az _isten_ lelkével

 _f_ Azt ugy _kell_  _érteni_  _hogy_ mentöl inkáb nevekedék annál _bőséges_ tettzik vala _ki_  _benne_ abölcseség és akegyelem valamint anap _hogy_ mentöl _feljebb_ mégyen annál nagyob világoságot mutat ebböl _megtanulhat_ az _ifjú_  _hogy_  _ha_ abölcseségben és akegyelemben akarnak nevekedni atudományra alázatos és magános _élet_  _kell_ magokot adni

 _vízkereszt_ UTÁN VALO 2DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _mindenható_ ur Isten _aki_  _bölcsesség_  _igazgat_ a Menyei és a _földi_  _dolog_  _meghallgat_ népednek alázatos _imádság_ és _megtart_ minket ez _élet_  _békesség_ a mi urunk etc


 _episztola_ 

rom 12 6

Külömbözö ajándékok vannak pedig amalaszt _szerint_ amely nékünk _adat_ akár a profétalás ahitnek modgya _szerint_ akár a szolgálat a szolgálatban akár _aki_  _tanít_ atudományban _aki_  _int_ az _intés_  _aki_  _adakozik_ az _együgyűség_  _aki_  _gond_ visel aszorgalmatoságban _aki_  _könyörül_ a vidámságban aszeretet _tettetés_ nélkül _gyűlölvén_ agonoszt a _jó_ ragaszkodván az atyafiuságnak szerelmével egy mást szeretvén _tisztelet_ egy mást _megelőzvén_ a szorgalmatoságban nem restelkedvén alélekben _buzgó_ lévén az urnak szolgálván areménségben _örülvén_ ahaboruságban _béke_  _tűrvén_ az _imádság_ serénykedvén aszenteknek szükségekben _adakozó_ lévén agazdálkodást _követvén_ áldgyátok ati üldözöiteket áldgyátok és ne átkozátok _örvendezik_ az _örvendező_ sirjatok a sirokal ugyan azont _értvén_ egy más _között_  _fenn_ nem _értvén_  _hanem_ az alázatosokal _egyezvén_ ne legyetek okosak _ti_ magatoknál


Magyarázat

 _k_ Miképen lehet _jól_  _élni_ az _isten_ vett ajándékal

 _f_ Meg _kell_  _elsőbben_ üsmérni kinek kinek amaga _talemtum_ és azokot segiteni _kell_ atanulásal és azután azon _kell_ lenni _hogy_  _keresztényi_ ártatlan alázatos _élet_ és _buzgó_  _imádság_ vehessük a Menyei _kegyelem_ és áldást azon _talemtum_ meg szentelésékre ugy _hogy_ azok ne árthassanak se magunknak se másoknak és azokal az Isten rendelése és _hivatal_  _szerint_  _élhet_ és _feljebb_ ne magasztallyuk magunkot az ö ajándékinál és tölle vett _kegyelem_ 

 _k_ Mit ért szent Pál ajövendölésnek ajándékán

 _f_ Érti azt a _természet_ felet valo _tudomány_ amellyel meg üsmérik az el rejtet _dolog_ ez a _tudomány_  _közönséges_ vala az elsö _keresztény_ azt el mondhatni _hogy_ valamely predikátor a vallást _jól_  _tud_ atitkok _dolog_ nagy _értelem_ vagyon és _aki_  _jól_  _tud_ aszentek _tanítás_  _hogy_ az ollyan proféta az Apostol azt akarja _tehát_  _hogy_ az ollyan _aki_ illyen ajándék vagyon _közöl_ azt másokal amit az Isten _ki_ nyilatkoztatot néki _de_ azt ahitnek mértéke és rende _szerint_  _kell_  _cselekedni_ ne _hogy_  _meghalad_ a mértéket és _több_ ne mondgyon mint sem amit az Anyaszent egyháznak nyilatkoztatot _ki_ az Isten és ne _tanít_  _ellenkező_ a _Szentírás_ és atraditioval mert valamely _ki_ nyilatkoztatás vagy _tanítás_ meg nem _egyezik_ az Apostolok _hit_ a mely is atraditio _által_ maradot meg az Anyaszent egyházban az olyan _tévelygés_ és _csalandó_ 

 _k_ Mitsoda atudománynak ajándéka

 _f_ Ez a _titok_ és a vallás béli _igazság_ valo _tanítás_ és magyarázásnak ajándéka az Apostol azt akarja _hogy_  _aki_ ezt _közöl_ ne másra _céloz_ véle _hanem_  _hogy_ a népet _oktat_ és az _isten_ vezesse nem _keresvén_ az _ékes_ valo szollásban és atudományban a maga _dicsőség_ 

 _k_ Mitsoda az _intés_ ajándéka

 _f_ Ez ollyan ajándék mely a szivet meg hattya az _isteni_ szeretetre azigaságra és ajó _cselekedet_  _indít_ akik ezt az ajándékot vették azoknak _buzgóság_  _kell_  _hirdetni_ az _igazság_ 

 _k_ Miben áll az az egy ügyüség a melyel _kíván_ szent pál _hogy_  _alamizsnálkodik_ és segittsék a _felebarát_ szükségiben

 _f_ Abol áll _hogy_ segittsék _ő_ szükségiben _tiszta_  _igyekezet_ nem azért _hogy_ mások lássák azért _megdicsér_ vagy _hogy_ valamely _haszon_ vállyék vagy az _ember_  _tekintet_  _hanem_ egyedül az _isten_ 

 _k_ Miért _kíván_ azt az Apostol _hogy_  _öröm_ vigyék vegben az _irgalmasság_  _cselekedet_ 

 _f_ Mert az _aki_ a _beteg_ segitti atudatlanokot _oktat_ a veszekedést _megcsendesít_ azellenkezö felet _megbékéltet_ a szomoruakot vigasztallya egy szoval _aki_ meg segitti _felebarát_ lelki vagy testi szükségiben az ollyan akristusal magával tészi ezeket ajókot és a maga személyivel sokal nagyob _irgalmasság_  _cselekedik_ mint másokal mert az Isten _irgalmasság_ várhattya magára a mellyért _öröm_ lehet a nyomorultakhoz vidám _ábrázat_  _kell_ mutatnunk _hogy_  _hasznos_ lehesen segittségünk ök is azt látván nagyob _békességes_  _tűrés_ és szeretettel szenvedik

 _k_ Mitsoda okravalo nézve akarja az Apostol _hogy_ a _gonosz_ utállyuk és ajohoz ragaszkodgyunk

 _f_ Azt akarja _hogy_ a _gonosz_ utállyuk _abból_ az _ok_ [ _kegyelem_ bol] mert az azIstent _megbánt_ és néki nem tettzik és ne tsak azért utállyuk _hogy_  _fél_ abüntetéstöl _hanem_ szeretetböl ragaszkodgyunk ajóhoz és azért _hogy_  _tetszik_ az _isten_ és _hogy_ reméllyük az _örök_  _jutalom_ amely nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ az _isten_ magát _bírhat_ igen _távol_ vagyunk _akkor_ az illyen _gondolat_ a midön szánszándékal _cselekedik_ valamely vétket azért mert nem _tart_ azt _halálos_ lenni _ha_ ajót _tiszta_ tsak az _isten_ szeretnök és agonoszt azért utálnok _hogy_  _ő_  _megbánt_ illyen formában minden féle vétektöl _irtózik_ mert minden féle vétek _gyűlölséges_ Isten elöt

 _k_ Mire _tanít_ még minket az Apostol _ebben_ a letzkében

 _f_ 1 Hogy _igaz_ és _tökéletes_ szeretettel szeresük az _isten_ magáért és _felebarát_ az _isten_ 

2 Hogy _igazán_ valo szeretettel szeresük _felebarát_ valamint _testvér_ atyánkfiát mert minnyájunknak tsak egy Attya vagyon és _hogy_ mindnyájan akristusnak és egy másnak _tag_ vagyunk

3 Másokot _tisztelni_  _kell_  _kedv_  _keresni_ minden féle állapotban _becsület_  _kell_ nékik adni mert azIstennek szenteltettek akristus vére _által_ és _kegyelem_  _által_ a szent Léleknek _templom_ 

4 Hogy _kötelesség_  _buzgóság_ vigyük végben ne _halogatás_ vagy resttségel mert az _örökkévaló_  _boldogság_ el nyerésiben _jár_ az _dolog_ 

5 Hogy a _buzgóságos_ meg _tart_ mert az _isten_ szolgállyuk és ö meg _érdemel_ abuzgoságal valo szeretetet

6 _öröm_ várjuk a reménlet _jó_  _békesség_ és jó szivel szenvedgyük anyomoruságokot és szomoruságokot mert az Isten _önnönmaga_ lészen _jutalom_ 

7 Végig meg maradgyunk az _imádság_ mert _gyengeség_ vagyunk _körül_ vétetve aléleknek pedig szüksége szüntelen valo és az _imádság_ az Isten segittségit reánk szálittya

8 Segiteni _kell_ az _igaz_ és a szenteket szükségekben és ö nékik szállást _kell_ adni szeretettel mert ök az Isten _baráti_ 

9 szeretni _kell_ valoságal _ellenség_ valoságos _jó_  _kell_ nékiek _kívánni_  _őértük_  _imádkozni_  _kell_ és szükségekben segiteni minden panasz nélkül azért _hogy_ öket meg nyerhesük az _isten_ és meg szerezhesük _térés_ 10 Részt _kell_ vennünk _felebarát_ vigaságában és szomoruságában és _érezni_  _kell_ az ö _haszon_ és _kár_ valamint a magunkét

11 Éllyünk _egyesség_ a _jó_ mert minnyájan _egy_ vagyunk a _Krisztus_ és minnyájunkban azon egy léleknek _kell_ lenni _aki_ nem más _hanem_ a _Krisztus_ lelke

12 Ne vágyunk _feljebb_ valoká lenni másoknál söt még alázuk meg ugy magunkot _hogy_ szolgállyunk a leg szegényeb és aleg aláb valo atyánk _fia_ is mert a _Krisztus_ azt akarja _hogy_ az utolso _hely_ válaszuk magunknak


 _evangélium_ 

Szent _János_ 2 1

Harmad napon menyegzö lön _galileai_  _Kána_ és ótt vala a _Jézus_ Annya _elhívattatik_ pedig _Jézus_ is és az ö _tanítvány_ a menyegzöre és _elfogyván_ abór mondá a _Jézus_ Annya néki nintsen _bor_ és mondá néki _Jézus_ mi _köz_ nékem s’néked Aszszony állat nem _jön_ még el az én _óra_ mondá az ö Annya a szolgáknak valamit néktek mond _megcselekedik_ vala pedig ótt _hat_  _kőveder_  _helyheztetve_ a sidok _tisztulás_  _szerint_ mindenik _két_ vagy _hárommértékű_ mondá nékik _Jézus_  _megtölt_ a vedreket vizel és szintén _teletölt_ azokat és mondá nékik _Jézus_ merittsétek már és vigyétek a násznagynak és el vivék _hogy_ pedig _megkóstol_ a _bor_ lött vizet a násznagy és nem _tud_  _honnét_ volna aszolgák pedig _tud_ akik a vizet meritették vala _hív_ a vö legényt a násznagy és mondá néki minden _ember_  _először_ jó _bor_  _ad_ és midön meg részegülnek akkor azt a mely aláb valo _te_ pedig eddig _tart_ ajó _bor_ ezt _cselekedik_  _Jézus_ a _csodatétel_  _kezdet_ a _galileai_  _Kána_ és meg _jelent_ az ö _dicsőség_ és _hisz_  _őbenne_ az ö _tanítvány_ 


Magyarázat

 _k_ A _Krisztus_ miért _kíván_  _jelen_ lenni alakadalmon

 _f_ Meg akará azt mutatni _hogy_ aházaság jó és az Isten rendelése és még _előre_ meg szégyenité azokot az _eretnek_ kik _idő_ aházaságot _kárhoztat_  _tudta_  _ad_  _hogy_ a _férfiú_ és aszszony _között_ valo _egyesség_ szent és _helyes_ volna _hogy_ az ö lelkében és az ö lelke _szerint_  _kell_ meg házasodni _hogy_ el _kell_  _ő_  _hívni_ alakadalomra _ha_ áldását akarják venni és _onnét_ el _kell_ távoztatni a mértékletlenséget atobzodást és más _egyéb_ rendeletlenséget a mellyek fel _találtatik_  _közönséges_ alakadalmokban

 _k_ Azért _hogy_ a _Krisztus_  _jelen_ vagyon alakadalmokban a _házasság_ nem _elébb_ valoé aszüzeségnél

 _f_ Ebböl nem _következik_ mivel akristus ö maga nagyobra _becsül_ aszüzeséget szüz lévén _önnönmaga_ és szüztöl is születék _de_ az ollyan alázatos aszszony _aki_ mind lelki mind világi _hivatal_  _követ_ és végben viszi _elébb_ valo az ollyan szüznél _aki_  _tunya_ és rest _élet_  _él_  _aki_ avilági _dolog_ árttyamagát _aki_ az _idő_ el veszti asok látogatásban _aki_  _kényes_  _élet_  _él_ és _aki_ a _cifraság_  _gyönyörködik_ 

 _k_ A _boldogságos_ szüz véteé _abban_  _hogy_ akristusnak _tudta_  _ad_  _hogy_ a _bor_  _elfogy_ és _honnét_ vagyon _hogy_ akristus mint egy _kemény_  _felel_ reá

 _f_ Távul légyen _hogy_ azzal vétet volna mivel a _felebaráti_ szeretet vivé reá _de_ mint _hogy_ akristus még _csoda_ nem tett vala meg akará mutatni _felelet_  _hogy_ nem atest _szerint_ valo Annyának szavára akarná azt _elkezdeni_ és meg _bizonyítani_  _hatalom_  _hanem_ azö Attyának parantsolattyát akarná _aziránt_ meg várni ebböl _megtanulhat_  _hogy_ nem _megelőzni_  _hanem_  _követni_  _kell_ az Isten rendelésit és mindenben el várjuk azt az _idő_ amelyben azt _cselekedik_ a mit _tőle_  _kíván_ és _akkor_ vegyük el amit nékünk akar adni az _isteni_ szolgálatban mindenkor az ö parantsolattya és rendelése _szerint_  _kell_  _cselekedni_ és _soha_ sem _ember_  _tekintet_ 

 _k_ A szent szüz nem ütközéké meg ezen a _felelet_ a _Krisztus_ 

 _f_ Nem És reménségen _kívül_ reménlé _kérés_ meg nyerésit _csendes_ lélekel valo _bizodalom_ mondá azoknak kik az asztalnál szolgálnak vala valamit parantsol azt _cselekedik_ ez a példa meg vigasztalhattya azokot _aki_ az Isten nem _érzékenység_ valo _kegyelem_ és vigasztalását nyujttya _hanem_  _felindít_  _bizodalom_  _járni_ ahitnek uttyán _hozzá_  _hűség_ lenni és mindent az ö _kéz_ várni mint olyan _kegyes_ Atyának _kéz_  _aki_ öket _tisztít_ a probák _által_ 

 _k_ Mitsoda _oktatás_ vehetünk a viznek _bor_ valo változásábol a mi az _Eucharisztia_  _illet_ 

 _f_ világosan _meglát_  _abból_  _hogy_ akristus ura lévén a _természet_ avaloságokot semivé _tehet_ és azok _hely_ másokot _teremthet_ vagy is azokot meg változtathattya akarattya _szerint_ ez igy lévén akenyérnek és abornak valoságát a maga _test_ és verének valoságává változtathattya valamint _bor_ változtatatá a vizet _de_ ez a _csoda_  _jelent_ még azt a változást is amelyet akristusnak mindenhato _kegyelem_ munkálodék a pogányok szivében midön öket ahitre _hív_ aviz _jelent_ a _természet_  _gyengeség_ és abor akegyelemnek vagy a szeretetnek _erő_ a mely az Isten _fia_  _tesz_ a pogányokot _aki_ fel álitá Anyaszent egyházát _jelent_ még ez a _csoda_ a _félelem_ szeretteté valo változását valamint _történik_ asidokal kik az _evangélium_  _tér_  _kér_ az üdvezitöt _hogy_ változtason meg minket és ujittsa meg szivünket

 _k_ Mit monda a nász nagy a vö legénynek amidön _megkóstol_ a vizböl változtatot _bor_ 

 _f_ Meg _dicsér_  _érte_  _hogy_ a _közönséges_ szokást nem _követvén_ utollyára _hagy_ ajo _bor_ emeg mutattya mitsoda _különbség_ vagyon azok _között_ kik a világot szeretik és akik az _isten_ avilág nékiek _jószág_  _öröm_  _gyönyörűség_  _ígér_ utollyára nyomoruságot és _keserűség_  _ad_ az Isten _ellenben_ az _övé_ a _fia_ pohárábol _itat_ nagy munkával és sanyaruságal _de_ az ö sanyaruságokot nagy _öröm_ és _boldogság_  _követ_ 

 _k_ Nem _jelent_ emég valami mást is

 _f_ E még _jelent_ akét féle _keresztény_ mivel némellyek azok _közül_  _megtérés_  _kezdet_ nagy _buzgóság_ és áitatoságokot mutatnak _de_ azután lassanként meg _kezd_ hidegülni _gondolván_ magokban _hogy_ az alázatoság nékik nem szükséges már nékik szabad mást _ítélni_ a más _cselekedet_ visgálni azonban amagok vétkeket és _gyengeség_  _elfelejt_ a _penitenciatartás_ nékik már nem annyira tettzik amulattságot nem _kerül_ aditséretet szeretik _eleinte_ mindgyárt ajó _bor_  _elkezd_  _de_ végtire aroszon végezik

 _k_  _kicsoda_ azok akik utollyára _hagy_ ajó _bor_ 

 _f_ Azok kik avaloságos áitatoságban _tölt_  _élet_ kik _hovatovább_ alázatosabak penitentziát _tartó_ kik tsak magokot _ítél_ kik _hajlandó_ minden töllök _kitelhető_ jó _cselekedet_ mert ezeknek szivekben akristus a viznek _gyengeség_ abornak _buzgóság_ változtatta

 _vízkereszt_ UTÁN VALO 3DIK VASÁRNAPON

Imádság

Mindenhato _örök_ Isten _tekint_ ami _gyengeség_ és _addig_ még _jobb_  _kéz_ felöl allithass minket _terjeszt_ reánk _gondviselés_ ami urunk _által_ 


 _episztola_ 

Szent Pál rom 12 16

Ugyan azont _értvén_ egy más _között_  _fenn_ nem _értvén_  _hanem_ az alázatosokal _egyezvén_ ne legyetek okosak _ti_ magatoknál senkinek _gonosz_  _gonosz_ viszá nem adván ajókra _igyekezvén_ nem tsak Isten elöt _hanem_ minden emberek elött is _ha_ lehettséges a mi rajtatok áll minden _ember_  _békesség_ lévén magatokot nem _oltalmazván_ szerelmesim _hanem_ adgyatok _hely_ aharagnak mert _írva_ vagyon _enyém_ az _bosszúállás_ én meg fizetem ugy mond az ur deha _éhezik_ ate _ellenség_  _étet_  _ő_  _ha_ szomjuhozik _ital_  _ad_ néki mert ezt _cselekedvén_  _tüzes_ szenet _gyűjt_ a _fej_ meg ne gyözetesél a _gonosz_  _hanem_  _jó_  _meggyőz_ a _gonosz_ 


Magyarázat

 _k_ Szent pál mit _tilt_ nékünk _ebben_ alevélben

 _f_ Azt _tilt_  _hogy_ ne legyünk _bölcs_ tsak a magunk _értelem_  _szerint_ nem akarja _hogy_ egy _keresztény_ azt _gondol_  _hogy_ magátol vagyon az ö _bölcsesség_ sem azt _hogy_ néki az _elegendő_ volna és nem _kelletik_ néki _tanács_  _kérni_ másoktol a valoságos _bölcsesség_ Isten ajándéka _ha_ valaki szükölködik _bölcsesség_ nélkül _kér_ azt az _isten_ mondgya szent _Jakab_ 1 5 apogány _filozófus_ mondá szent pál midön magokat _bölcs_ vallák lenni _balgatag_ lettenek rom 1 22 mert evilágnak _bölcsesség_ Isten elött _bolondság_ 1 cor 3 19 atehát avaloságos _bölcsesség_  _ha_ meg üsmérjük alázatosagal magunkban _hogy_ magunkban semik vagyunk akár mely jó legyen _benne_  _de_ az az _isten_  _jön_ azért mindent az ö akarattyátol _kell_ várni mindent ö néki ajánlani és az ö _dicsőség_  _fordítani_ nálunknál _okos_  _kell_  _tartani_ másokat és az ö _tanács_  _kell_  _követni_ 

 _k_ Miért akarja az Apostol _hogy_ senkinek _gonosz_  _gonosz_ ne _fizet_ 

 _f_ Mert azt akristus parantsolya _hogy_ szeresük _ellenség_  _hogy_ lehetne _gonosz_  _fizetni_ annak akit szeretnek egy _kereszt_ nem lehet más képen _bosszú_ állani _hanem_  _hogy_ a _gonosz_  _javall_  _fizet_  _ha_ agonoszért _gonosz_  _fizet_ amagunk rosz _hajlandóság_  _meggyőzetik_  _ha_ pedig a _gonosz_  _jó_  _fizet_ mind magunkot mind _ellenség_  _meggyőz_ 

 _k_ Hogy lehesen jót _cselekedni_ mind Isten mind az emberek elött

 _f_ Az emberek elött jót _cselekedni_ a _hogy_ ollyan vigyázásal és _okosság_  _cselekedik_  _hogy_ senki az ellen semit ne mondhason _hanem_ másokra jó példájokra lehesen az Isten elött jót _cselekedik_  _ha_ az _igyekezet_  _egyenes_ és tsak az ö _dicsőség_ és a _felebarát_ lelki _haszon_  _igyekezik_ 

 _k_ Hogy lehet minden féle személyel _békesség_  _élni_ 

 _f_ Az apostol _olyanformán_  _hagy_ azt _ha_ lehettséges és a menyiben lehet töllünk _tudta_ adván _hogy_  _ha_  _bizonyos_ személyekel _békesség_ nem lehetünk a _fogyatkozás_ nem töllünk vagyon a mi részünkröl azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ a _békesség_ szeresük és azt meg _tart_  _de_ ne _olyanformán_  _hogy_  _kár_ legyen lelkünk üsméretinek vagy az _igazság_ vagy _hogy_  _hazugság_  _megtartatik_ 

 _k_ Miképen adunk _hely_ aharagnak _bosszú_ nem álván mi magunk

 _f_ ugy _ha_  _bosszú_ nem állunk mi magunkért _hely_ adunk az Isten _harag_  _aki_ is _igazság_  _tesz_ nékünk _hogy_  _ha_ ameg bántó _fél_ nem _tesz_  _hely_ adunk a _felebarát_  _harag_  _hogy_ lassanként _megcsendesedik_ a mellyet aboszu állás _jobban_  _felgerjeszt_ 

 _k_ Miképen _gyűjt_  _eleven_ szenet _ellenség_  _fej_ 

 _f_ A midön ollyan valoságos _jel_ adgyuk _hozzá_ valo szeretetünknek _hogy_ szivében _felgerjeszthet_ azon szeretetet és _hogy_ azt látván magában szállyon és _bocsánat_  _kér_ attol akit _megbánt_ mivel aleg _kemény_ réz is _megolvad_ végtire a midön sebes _tűz_ vagyon _körül_ véve

 _k_ Ezeknek a szoknak nem leheté meg más _értelem_ is adni

 _f_ Azt is _hozzá_  _adhatni_  _hogy_  _ha_ ameg bántodot _fél_  _békességes_  _tűrés_ meg alázása _hosszas_ várása tsak _haszontalan_ és _hogy_  _ha_  _ellenség_ magában nem _tér_ magára _gyűjt_ az Isten _bosszúállás_  _égő_ szenét a mely minden féle nyomoruságoknál _irtóztató_ lészen _de_ nem szabad nékünk azt reája _kívánni_ söt még azon legyünk _hogy_  _imádság_  _ő_ attol meg szabadittsuk

 _k_ Miképen nem _kell_  _meggyőzettetni_ a _gonosz_  _hanem_ inkáb _javall_  _meggyőz_ a _gonosz_ 

 _f_ Ugy _hogy_ nem _kell_  _hely_ adni aharagnak se aharagrol _gyűlölség_ menni abékeséges _tűrés_ el veszteni és még _bosszú_ állani _hanem_ meg _kell_ gyözni az _indulat_ midön _megbántódik_  _de_ azt az _isteni_  _félelem_  _megtartóztat_ és az ö parantsolattyábol valo szeretetböl _tesz_ töb jót _ellenség_ mint arosz melyet tölle vettünk nyerjük meg _ő_ az _isten_  _békességes_  _tűrés_ és igy mind magunkon mind _ellenség_  _győzedelem_ veszünk

 _k_ Nem volnaé _jobb_ agonosznak _megbüntetni_  _gonoszság_ mint sem _büntetetlen_  _hagyni_ 

 _f_ A _büntetés_ még inktáb _felindít_  _holott_ azon _kell_ lenni a _megbántódik_  _fél_  _hogy_  _megcsendesít_ másként abüntetés veszedelmes volna még a _megbántódik_  _fél_ is mert aharag és aboszu állás afelebarati szeretetet meg változtathattya aboszu állást pedig az _isten_  _kell_  _hagyni_ és szenvedni _kell_ a _megbántódás_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 8 1

Midön pedig _lejön_ a _hegy_  _követ_  _ő_  _sok_ sereg és _íme_ egy poklos jövén _imád_  _ő_ mondván Uram _ha_ akarod _megtisztíthat_ engem és _ki_ nyujtván _Jézus_  _kéz_  _illet_  _ő_ mondván akarom _megtisztul_ és mindgyart _megtisztul_ az ö poklosága és mondá néki _Jézus_ meg lásd senkinek ne mond _hanem_  _eredj_ mutasd meg magadot a papnak és _bead_ az ajándékot melyet parantsolt Mojses _bizonyság_ nékik mikor pedig bé ment volna _Kafarnaum_ egy százados mene _hozzá_  _kérvén_  _ő_ és mondván uram a szolgám _ház_  _fekszik_  _ín_ szakadva és _gonosz_  _gyötrődik_ és mondá néki _Jézus_ Én el megyek és _meggyógyít_  _ő_ és _felelvén_ a százados mondá uram nem vagyok méltó _hogy_  _hajlék_  _jön_  _hanem_ tsak egy szóval mondgyad és _meggyógyul_ az én szolgám mert én is _birodalom_ alat valo _ember_ vagyok vitézek lévén alattam és mondom ennek meny el és el mégyen és amásiknak _jöszte_ és el _jön_ és a szolgámnak miveld ezt és meg miveli _hallván_ pedig _Jézus_  _csodálkozik_ és a _követő_ mondá _bizony_ mondom néktek nem _talál_  _ennyi_  _hit_  _Izrael_ mondom pedig néktek _hogy_ sokan _jön_  _napkelet_ és nap nyugotrol és letelepednek _Ábrahám_ és Isakal és _Jákob_ menyeknek _ország_ az _ország_  _fia_ pedig _ki_ vettetnek akülsö setéttségre ót lészen sirás és _fog_  _csikorgatás_ és mondá _Jézus_ a századosnak meny el és amint _hisz_ ugy légyen néked és _meggyógyul_ aszolga azon _óra_ és mikor _Jézus_ a Péter _ház_  _jön_ látá az ö napát _hogy_  _fekszik_ és _hideg_ lelné és _illet_ a _kéz_ és el _hagy_  _ő_ ahideg lelés és _felkel_ és szolgála nékik _este_ pedig _hoz_ néki _sok_  _ördöngös_ és _ki_ üzé a lelkeket _ige_ és minden _beteg_  _meggyógyít_  _hogy_  _beteljesedik_ a mi meg mondatot _Izajás_ proféta _által_ mondván ö vette el _erőtlenség_ és _hordoz_  _betegség_ látván pedig _Jézus_  _sok_ sereget _körüle_  _meghagy_  _hogy_ a _tenger_  _túl_ mennének és _hozzá_  _járulván_ egy _írástudó_ mondá néki Mester _követ_ téged valahová mégy és mondá néki _Jézus_ arokaknak lyukok vagyon és az _égi_ madaraknak _fészek_ az _emberfia_ pedig nints _ahova_ a _fej_  _hajt_ mást pedig atanitványi _közül_ mondá néki uram _megenged_ nékem _hogy_  _előbb_ el mennyek és _eltemet_ az Atyámat _Jézus_ pedig mondá néki _követ_ engem és _had_ aholtaknak el _temetni_ az ö _halott_ és ö bé menvén a _hajó_  _követ_  _ő_ az ö _tanítvány_ és _íme_ nagy _indulat_ lön atengeren ugy _hogy_ ahajotska _elboríttatik_ ahaboktol ö pedig aluszik vala és _hozzá_  _járul_ atanitványi és _felkelt_  _ő_ mondván uram szabadits meg minket el veszünk És mondá nékik _Jézus_ mit _fél_  _kicsinyhitű_ akkor _felkelvén_ parantsola a szeleknek és atengernek és nagy _csendesség_ lön az emberek pedig _csodálkozik_ mondván mi némü ez mert aszelek és a _tenger_  _enged_ néki


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ a _bélpokol_ és a _bélpoklos_  _meggyógyulás_ 

 _f_ A _bélpokol_  _jelent_ avétket és _Ábel_ poklos _meggyógyulás_  _jelent_ abünös _térés_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ abünösnek _hogy_ meg nyerhese _megtérés_ 

 _f_ ugy _kell_  _cselekedni_ valamint a _bélpoklos_  _cselekedik_ azt el _kell_ magával hitetni _hogy_ egyedül akristus az ö _orvos_ és _hogy_ az ö _megtérés_ egyedül a _Krisztus_ akarattyán áll 2 _igazán_ valo alázatoságal _kell_  _hozzá_  _járulni_ és valoságal _kívánni_  _bűn_ valo meg szabadulását 3 _bizodalom_  _kell_ várni _hogy_ jó voltábol reája _terjeszt_  _kegyelem_  _mindenható_  _kéz_ meg szállya szivit és arendeletlen _élet_  _kivesz_ mondván a _bélpoklos_ uram _ha_ akarod _meggyógyíthat_ engemet

 _k_ Miért _megtilt_ az ur abél poklosnak _hogy_ ne _beszél_  _meggyógyulás_ 

 _f_ Meg akará nékünk mutatni ezen maga meg alázása _által_  _hogy_ ajó _cselekedet_ nem _kell_  _keresni_ az _ember_  _dicséret_ azt is akará _hogy_ apapok meg üsmérjek _elsőbben_ agyogyulásnak valoságát minek elötte _megtudhat_ mi formában _meggyógyul_  _hogy_ semit nem mondhasanak atsuda ellen

 _k_ A _Krisztus_ miért _küld_ abélpoklost apaphoz

 _f_ Meg akará mutatni asidoknak _hogy_  _megtart_ a _törvény_ a mely _kényszerít_ a _bélpoklos_  _hogy_ magat bé mutassa a papnál és igy nem vádolhaták _ő_  _ki_ is tettzik ebböl ahatalom melyet adot az Anyaszent egyházának abünnek _megbocsátás_ mert valamint _hogy_ atörvény _kényszerít_  _bélpoklos_ apap _elébe_ menni akristus is _kényszerít_ abünösököt kik meg akarnak _térni_  _hogy_ az uj _törvénybeli_  _egyházi_ szolgak _elébe_  _terjeszt_ lelkeknek állapottyát _hogy_  _meggyógyulhat_ lelki _bélpoklosság_ 

 _k_ Szent Mathé azt mondgya _hogy_ aszázados maga _kér_ akristust aszolgájáért szent lukáts pedig azt mondgya _hogy_ ajó akaroi _által_  _kér_  _ő_  _hogy_ lehet ezt _megegyeztetni_ 

 _f_  _könnyű_ öket _megegyeztetni_ mondván _hogy_ a százados ajó akaroi _által_  _kér_ akristust amely annyit _tesz_ mint _ha_ ö maga _kér_ ebböl _ki_ tettzik _hogy_ a _kálvinista_  _ok_ nélkül _tart_ azt _hogy_ a _Krisztus_  _közbenjáróság_  _megkisebbít_ amidön _esedezik_ a szenteknek és segittségül _hív_ öket a nyilvánságos _hogy_ ez a százados semit nem _cselekedik_ akristusnak az Isten és az emberek _között_ valo _közbenjáróság_ ellen amidön jó akaroi _által_  _kér_ az _isten_ szolgájának _meggyógyulás_ mivel mi nem _kér_  _kegyelem_ ugy a szentektöl mint _ha_ az _őtőlük_ származnék valamint a százados nem a jó akaroit _kér_  _hogy_  _meggyógyít_ szolgáját _hanem_ olyan formában _folyamodik_  _hozzá_  _hogy_  _kegyelem_ nyerjenek a _Krisztus_ mint _isten_ és az ö _érdem_  _által_ 

 _k_ A százados testi _kegyelem_  _kérvén_ az ö _kérés_ nem volté _haszonkereső_ 

 _f_ Épen nem volt mivel a _felebaráti_ szeretetet _tekint_  _abban_ az Isten akarattyára _hagyván_  _hogy_ meg adgya vagy _elhallgat_  _kérés_  _ugyanezenformán_ is _kell_  _kérni_ atesti _kegyelem_  _tiszta_ szivel vetvén magunkot az Isten akarattya alá

 _k_ Miben _kitetszik_ a századosnak _hit_ a mellyröl _dicséret_  _tesz_ akristus

 _f_  _kitetszik_  _abban_  _hogy_ a _Krisztus_ nagyságárol és _hatalom_ nagy _gondolat_ vala el is hitetvén magával _hogy_ nékie tsak szava _meggyógyíthat_ szolgáját ugyan ezen _hit_ is _kell_  _hasonló_ alázatoságot _oltani_ szivünkben mint a melyet _olt_ aszázadosban mivel meg üsmérvén az _isten_ nagyságát és mindenhatoságát szállyunk magunkban és _megtekint_  _érdemtelen_ és semi voltunkot és _hogy_ mitsoda nagy _különbség_ vagyon az Isten és az vétkes romlando _teremt_ állat _között_ és meg visgálván tsak pornak _tart_ magunkot

 _k_ Miben _kitetszik_ aszázadosnak alázatosága

 _f_  _abban_  _hogy_ magát _érdemes_ nem _tart_ lenni _hogy_ akristus _elébe_ menne és _ő_  _ház_  _fogad_ akarván néki ugy _engedelmeskedni_ valamint _őneki_ magának _engedelmeskedik_ avitézi _megtanul_ ebböl apéldábol _hogy_ nagy _tisztelet_  _járul_ akristus _elébe_ és _hogy_  _bűnös_ lévén semi _kegyelem_ nem _érdemel_ 

 _k_ Mit _érdemel_ a századosnak alázatosága _aki_ azt meg vallá _hogy_ nem volna _érdemes_ akristust _ház_  _fogadni_ 

 _f_ Az ö alá valo és _érdemetlenség_ meg vallásáért mondgya szent Agoston nem tsak azt _megérdemel_  _hogy_ akristus _hozzá_ menne _hanem_ még _hogy_ sziviben menvén ót is lakjék

 _k_ Mit _jelent_ a sidoknak _kevés_  _hit_ 

 _f_ Jelenti a _keresztény_  _kevés_  _hit_  _aki_ az Isten az _evangéliumi_  _kötelesség_  _hív_ anyi _sok_  _kegyelem_  _által_ és akik azt nagy _halogatás_ vévén azzal _kevés_  _él_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akik _napkelet_ és nap nyugotrol _jön_ és részek lészen _mennyország_ és azok az _ország_  _fia_ kik a setettségre vetettnek

 _f_ Az _első_ apogányok _aki_ az Isten az _evangélium_  _kegyelem_  _hív_ és akik _azáltal_  _Ábrahám_  _fia_ lettenek az _ország_ pedig _fia_ a sidok _aki_ is _fia_ lévén _Ábrahám_  _mennyország_  _örökös_ valának _de_ attol el rekesztetének _hitetlen_ és _hálaadatlanság_ miat ezekhez _tehet_ az ollyan _keresztény_ kik az Isten _törvény_ meg szegik és tsak _külső_  _kereszt_ ezek _csalárd_ ártatlanok és _penitenciatartó_ 

 _k_  _kicsoda_ azok atsalárd ártatlanok és _penitenciatartó_ 

 _f_ Azok akik mentek lévén a _cégéres_ vétkektöl _mindazonáltal_ az _isten_ valo _feledékenység_ a mulattságban és a _tunya_  _élet_  _él_ és el vesztik az _élet_  _drága_  _idő_ a _játék_  _járás_ a _sok_ vadászatban látogatásban _sok_  _hiábavaló_  _beszélgetés_ azt _tart_  _mindazonáltal_  _hogy_  _hivatal_ végben viszik és akeresztyeni _kötelesség_  _elég_  _tesz_ azért mert a szenttségekhez _járul_ misét _hallgat_  _holmi_  _jó_  _cselekedet_ is _cselekedik_ és senkinek _kár_ nem _tesz_ A _csalárd_  _penitenciatartó_ azok kik azt _gondol_  _hogy_ az Isten elött meg igazultak és véle _megbékél_ azért mert _meggyón_ik_ rendeletlen _élet_  _de_ arol nem _gondolkodik_  _hogy_  _elég_  _tesz_ az Isten _igazság_ apenitentzia _tartás_ sulyos munkái _által_ sem azon _hogy_ meg zabolázák rosz _kívánság_  _hanem_ mindenkor _követ_ a _cifraság_  _hiábavalóság_ és avilágot szeretni és mindenkor a magok _haszon_ és avilági _jó_ vannak _kapcsolva_ 

 _k_ Mitsoda elmével _kell_  _hallgatni_ akristus _fenyegetés_ mondván a sidoknak _hogy_ sokan _jön_  _napkelet_ és nap nyugotrol kik az ö _hely_ el veszik

 _f_ Meg _tekintvén_ ennek a népnek nyomoruságit _aki_ mi vettük el ahelyét minden _bizonnyal_ nagy _félelem_ és alázatoságal _kell_ lennünk az _isten_ és nagyon _meghálálni_  _hogy_  _irgalmasság_ minket és nem másokot választot _helyette_ fel ne fuvalkodgyál _hanem_  _fél_ mondá szent pál rom 11 20 21 mert _ha_ Isten atermészet _szerint_ valo ágaknak nem _kedvez_ neked sem _kedvez_ 

 _vízkereszt_ UTÁN VALO 4DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ üsméred a mi _gyarlóság_ mi magunktol el nem kerülhettyük aveszedelmeket melyekben _forog_  _ad_ lelki és testi _erő_ nékünk ugy _hogy_ segittségedel _meggyőzhet_ avétkeinkert valo szenvedésinket _kér_ tegedet a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál rom 13 8

Senkinek semivel ne _tartozik_  _hanem_ tsak egy mást szeresétek mert _aki_  _felebarát_ szereti a _törvény_  _betölt_ mert ne paráználkodgyál ne _öl_ ne lopj _hamis_  _tanúság_ ne szoly ne _kíván_ és _ha_ más _egyéb_ parantsolat vagyon ez _ige_  _foglaltatik_ szeresed _felebarát_ mint _te_ magadot a _felebarát_ szereteti _gonosz_ nem _cselekedik_ a _törvény_  _teljes_ volta azért a szeretett


Magyarázat

 _k_ Mire _int_ minket az Apostol a midön azt _hagy_ nékünk _hogy_ senkinek semivel ne _tartozik_ 

 _f_ Azt akarja _hogy_  _ki_  _ki_ mindenben _tökéletes_  _igazság_ légyen _felebarát_ arra vigyázunk _tehát_  _hogy_ tsak anyival _tartozik_ másoknak amenyivel _gondol_  _hogy_ viszá adhattyuk néki és azt _megfizethet_ annak _idő_ ez az _intés_  _közönséges_ az _igazság_  _ki_ szolgáltatásának _kötelesség_  _tekint_ az Apostol azt akarja _hogy_ tsak azzal aszeretetel _tartozik_ egy másnak a melyel _tartozik_ lenni mindenkor egy máshoz és _ezáltal_ arra _kötelez_  _hogy_ szorgalmatoságal vigyük véghez az _igazság_ és a _felebaráti_ szeretetnek _kötelesség_ 

 _k_ Ezen _két_  _kötelesség_  _között_ mitsoda _különbözés_ vagyon

 _f_ Elöször az a _különbözés_ vagyon _hogy_ az _igazság_  _kötelesség_ ugy viszük végben _ha_  _megfizet_  _felebarát_ amivel néki _tartozik_  _de_ a _felebaráti_ szeretetnek adoságát _soha_ meg nem fizethettyük ugy _hogy_ még _több_ adosok ne maradgyunk ámbár akár mennyit fizesünkis mert mentöl inkáb szerettyük _felebarát_ annál több szeretetel _tartozik_ néki és annak _jel_ is _tartozik_ adni a második _különbözés_ a _hogy_ a rend _szerint_ valo adoságot tsak _bizonyos_ személyektöl veszük fel _de_ a mi afelebaráti szeretetnek adoságát _illet_ azzal minden _ember_  _tartozik_ egy szent Atya _szerint_ afelebaráti szeretetnek olyan _közönséges_  _kell_ lenni valamint ahitnek

 _k_ Miert mondgya az Apostol _hogy_  _aki_  _felebarát_ szereti abé _tölt_ atörvényt

 _f_ Mert _aki_ szeretet vagyon és annak _indulat_  _követ_ afelebaráttyának _kár_ nem _tesz_ se _becsület_ se _élet_ se _jószág_ se _kis_ állapotban amint is _hogy_ ezeket _tilt_ az Isten _törvény_ és szent Agoston _szerint_ minden tölle _kitelhető_ jót _cselekedik_ véle és valamire az az szeretet _ingerel_  _ő_ ezt az Isten _törvény_ is igy parantsolya

 _k_ Az ollyan _aki_ a _felebarát_ szereti végben viszié _akkoron_ az _isteni_ szeretetet _illető_ parantsolatot ugy valamint a _felebaráti_ szeretet parantsolattyát

 _f_ Mind akettöt végben viszi _ha_  _felebarát_ szereti mert _felebarát_ szerethesse valoságal _kell_ magát szeretni _hogy_ pedig valoságal szerethese magát szükséges _hogy_ az _isten_  _teljes_ szivéböl szerese és _kíván_  _bírni_  _ő_ illyen nagy jót _kívánni_ mindenek felet magunknak ez a valoságos magunkhoz valo szeretet és _ha_ azt a _felebarát_ is _kíván_  _ő_ ugy szerettyük mint magunkot ebböl _következik_  _hogy_ nem szerethettyük _felebarát_ ugy a mint _kell_  _ha_ az _isten_ nem szerettyük _aki_ pedig az _isten_ szereti a meg _tart_ parantsolatit és _tartozandó_ szeretettel _tisztelet_ és _engedelmesség_ vagyon _hozzá_  _de_ másként is a _felebaráti_ szeretet _abból_ áll _hogy_ az _isten_ az _isten_ és az _isten_  _őbenne_ szeresük _ha_ a mi _felebarát_  _istenes_ azt _kíván_  _hogy_ nevekedgyék és _gyarapodik_ szeretetiben _ha_ pediglen nem a _kíván_ azt _hogy_ magát az _isten_ adgya és ugy szerese valamint azzal _tartozik_ ezekböl _következik_  _hogy_ nem lehet _felebarát_ ugy szeretni a mint _kell_  _ha_ a parantsolatokot bé nem _tölt_ a melyek tsak az _isten_  _céloz_ 

 _k_ Mit _ért_ azon _hogy_ a _felebarát_ szeretni _kell_ az _isten_ és az _isten_ a _felebarát_ 

 _f_ Azt _ér_  _hogy_ szeretni _kell_ a _felebarát_ azért mert az Isten munkája mert azö _kép_ és _hasonlatosság_ vagyon _teremtve_ mert ö arra rendeltetet _hogy_ az _isten_  _bír_ szerese és _dicsőít_ azért minden modon azon _kell_ lenni _hogy_  _ő_ erre a szeretetre _ingerel_ és _hogy_ részesülni segittsük ezen _örökös_  _jobban_ 

 _k_ Mellyik az a _felebarát_ akit ugy _tartozik_ szeretni mint magunkot

 _f_  _közönséges_ az egész _föld_ lévö _ember_  _tartozik_ szeretni mind azokot kik a purgátoriumban szenvednek és mind azokot kik az _isten_ vannak menyegben mert mind ezek az Isten munkái és parantsollya ezeket szeretnünk _de_ söt még alegg nagyob _ellenség_ és agonoszokot sem _kell_  _ki_ rekesztenünk ezen szeretetböl mert reménleni _kell_ és remélhettyük is _hogy_ még meg _tér_ és végtire szeretni fogják az _isten_  _hogy_  _ha_  _kegyelem_ méltoztatik nékik adni _tartozik_  _könyörögni_  _megtérés_ és azon lennünk _hogy_ ezen _kegyelem_ el nyerhesék _hogy_  _ha_ ezekhez _igaz_ és valoságos szeretettel vagyunk nem _hogy_ nékik roszat _kíván_ vagy _cselekedik_  _de_ minden _tehetség_ azon leszünk _hogy_ vélek jót _tesz_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 8 23

És ö bé menvén ahajoban _követ_  _ő_ atanítványi és _íme_ nagy _indulat_ lön atengeren ugy _hogy_ ahajocska _elboríttatik_ a _hab_ ö pedig aluszik vala és _hozzá_  _járul_ atanitványi és _felkelt_  _ő_ mondván uram szabadits meg minket el veszünk és mondá nékik _Jézus_ mit _fél_  _kicsinyhitű_ akkor _felkelvén_ parantsola aszeleknek és a _tenger_ és nagy _csendesség_ lön az emberek pedig _csodálkozik_ mondván minemü ez mert a szelek és atenger _enged_ néki


Magyarázat

 _k_ Nem leheté az _evangélium_ némely részeit abetü _szerint_ valo _értelem_  _kívül_ mást _képzelő_  _értelem_ meg magyarázni

 _f_ Igen is lehet a szent Atyák után mivel atenger avilagot _jelent_ mely abenne valo meg romlás _által_ ollyan mint egy mélység és olyan viz a mely az emberek _sok_ féle _indulat_ ide s’ _tova_  _hányattatik_ mint anyi sebes szelektöl aszelvész _jelent_ a _sok_ féle _kísértet_  _háborúság_ és üldözéseket amelyek _között_  _forog_ ezen _halandó_  _élet_ akristus _alvás_  _jelent_ akeresztyenekben lévö _hit_  _eloltás_ akristusnak az Apostoloktol álmábol valo fel serkentetése _jelent_ azt a _buzgóságos_ a melyel _kell_ az _egyházi_ szolgáknak _felgerjeszteni_ akeresztyenekben ahitet és öket _felindítani_ avigyázásra és az _imádság_  _hogy_ segittségit _kér_  _isten_ a _kísértet_ és avilági _sok_ probákban atengernek és aszélvésznek _megcsendesedés_  _jelent_ akisértetektöl és az üldözésektöl valo meg szabadulást és abékeséget amelyben _visszahelyheztet_ alelkeket aháboruságok után

 _k_ Miért _megenged_ akristus _hogy_ az Apostolok _aki_ parantsolattyábol mentenek bé ahajoban a szélvésztöl _hányattatik_ 

 _f_ Elöször azért _hogy_ meg probállya _hit_ és _hatalom_ meg mutassa másodszor meg akará azzal mutatni _hogy_  _ha_ szinte az ö rendelése és akarattya _szerint_ mégyen is valaki valamely _hivatal_  _de_ azért magát el ne _hisz_ és _teljes_  _bátorság_ ne _gondol_ lenni mert az Isten _gyakorta_ nagy _kísértet_  _tesz_ szolgait _hogy_ öket meg probállya _gyengeség_ magokal meg üsmértesse öket meg aláza amagok _erő_ valo _bizodalom_ öket el vonnya és _hogy_ vélek _megéreztet_ az ö malaszttyára szüntelen valo szükségiket a mely aprobában meg _tart_ és attol meg szabadittsa öket

 _k_ Mit _tanulhat_  _abból_  _hogy_ az Apostolok _oly_  _gyengeség_  _fél_  _elveszni_ noha vélek volt akristus

 _f_ Azt _megtanulhat_  _hogy_ mitsoda szükséges mentöl _jobban_ lehet a _Krisztus_ ragaszkodnunk minden nap ahitnek _cselekedet_ meg ujitani _főképpen_ akisértetekben aszüntelen valo _imádság_  _által_ magunkot aleg nagyob veszedelmekben _megbátorítani_ a _bizodalom_  _soha_ el nem _kell_ veszteni _hanem_ reménlenünk _kell_ minden reménségünk felet _hogy_ mindenkor velünk lészen segittsége _által_  _hogy_  _ha_ segittségül _hív_  _ő_ 

 _k_ Mit _jelent_ a _Krisztus_  _felébredés_ 

 _f_ Szent Agoston _szerint_ a mi _hit_  _felgerjesztés_  _jelent_  _de_ szükséges _hogy_  _jól_  _tud_ és magunkal _elhitet_ azokot az _igazság_ a melyekre ahit _tanít_ azokot az elménkben _tart_ és _az_  _elmélkedik_ akisértetekben

 _k_ Hogy akisértetben magunkot _jól_ viselhesük és azt _meggyőzhet_ elegendöé tsak az arra _hogy_ ahitnek _igazság_  _gondolkodik_ 

 _f_ A nem _elegendő_ meg _kell_ magunkban üsmérni a _Krisztus_  _Jézus_ malaszttyának szükséges voltát és segittségül _hívni_ ezt az _isteni_ segittséget a mely nélkül minden _bizonnyal_ avilági szélvész minket _elborít_ egy szoval szüntelen _kell_  _imádkozni_ mind adig valamég a _Krisztus_ meg nem parantsolya a szeleknek _hogy_  _megcsendesedik_ az az _hogy_ az ö mindenható _kegyelem_  _megcsendesít_ ami _rosszindulat_ és _haszon_  _fordít_ ahitnek világoságit az elméböl a szivben _oltván_ azokot és a szivböl a _cselekedet_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket azok akik _csodál_ ezt a _csodatétel_ az üdvezitönek

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ nem _kevés_  _kell_  _csodálni_ akristus _kegyelem_ rend _szerint_ valo _erő_ a mellyeket _jelent_ ez a _csoda_ és a mellyek nem aláb valo _csoda_ azoknál a melyeket _cselekedet_ a vizeken és aszeleken az _ember_ semmi olyan nintsen a mi aroszra ne vinné és _őkívülötte_ minden aroszra unszollya és _hív_ és _ha_  _abban_ nem _esik_ tsak egyedül az Isten _mindenható_  _kegyelem_  _kell_  _tulajdonítani_  _de_  _ki_  _csodál_ ezt a nagy _csoda_ és _kicsoda_ az _aki_ azt tsak el is hitette volna magával az illyenre nem is _figyelmez_ és az illyen _győzedelem_ alig _tulajdonít_ a _Krisztus_  _hanem_  _gyakorta_ magoknak

 _k_ Honnét vagyon a _hogy_ nem _figyelmez_ egy illyen _dolog_ amely _oly_ szükséges az üdveségre

 _f_ Az _onnét_ vagyon _hogy_ nem mindenik üsméri meg magában a maga semmi voltát és ajora valo _tehetetlenség_ nem vigyáznak _elégség_ az _ellenség_ sokaságokra és _erőszakoskodás_ és ameg szabaditojoknak _hatalom_ üsmérjük meg _tehát_ magunkban azt a _hatalom_  _csodál_ és szeresük aztot _hogy_ a minket az Isten _megbántás_ vivö alkalmatoságokban el nem _hagy_ a mely alkalmatoságok _felettébb_  _találtatik_  _mibennünk_  _ha_ szinte a világ másokot nem adnais _elöben_  _folyamodik_  _buzgó_  _imádság_ akristushoz nyugodgyunk az ö mindenhato _kar_  _erő_ vessük _őbenne_  _bizodalom_ mert ö parantsolni fog a szélvésznek és _megcsendesedik_ 

 _vízkereszt_ UTÁN VALO 5DIK VASÁRNAPON

Imádság

Meg ne szünyél uram _jóság_  _ház_ népére vigyázni ugy _hogy_ amenyei _kegyelem_ vetvén minden reménségit mindenkor _megtartatik_  _gondviselés_  _által_ a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ 


 _episztola_ 

szent Pál Coloss 3 12

 _felöltözik_ azért mint _isten_ választotti szentek és szerelmesek az _irgalmasság_  _indulat_  _kegyesség_ alázatoságba szelidségbe _békességes_  _tűrés_  _eltűrvén_ egy mást és meg _engedvén_ egy másnak _ha_ valakinek valaki ellen panasza vagyon a mint az ur is _megenged_ néktek ugy tiis mind ezek felet pedig szeretetetek légyen mely atekélleteségnek _kötél_ és akristus _békesség_  _örvendezik_ ati sziveitekben melyre hivattattatok is egy _test_ és _hálaadó_ legyetek A _Krisztus_  _ige_ lakjék _benne_  _bőség_ minden _bölcsesség_  _tanítván_ és _intvén_ egy mást sóltárokal _dicséret_ és lelki _ének_  _jókedv_  _énekelvén_ sziveitekben az _isten_ valamit _cselekedik_ szoval vagy _tétemény_ mindeneket az ur _Jézus_  _Krisztus_ nevében _hála_ adván az _isten_ és az Atyának ö általa


Magyarázat

 _k_ Mit tészen a _hogy_ az Apostol a valoságos _keresztény_ valasztottaknak szenteknek és szerelmeseknek nevezi

 _f_ A szerelmes név a mely _fundamentum_ a más _kettő_  _közönséges_ azt a szeretetet _jelent_ amelyel szeretet az Isten _örök_  _fogva_ minket _érdemtelen_ söt még _akkor_ is amidön _ellenség_ valánk avalasztot név _jelent_ az ö _irgalmasság_ valo választást a melyel méltoztatot minket választani _sok_ anyi meg számlálhatatlanok _közül_ akik nem valának mi nálunknál _érdemtelen_  _hogy_ minket részesé _tesz_  _kegyelem_ és _dicsőség_ a szent név _jelent_ ennekaz _elválasztás_ valoságát amidön az Isten el valaszt minket a meg romlot világtol amidön az ö sugarlásábol ellene mondunk avilág pompáinak és az _ördög_  _cselekedet_ a midön szeretetit _hint_ szivünkben amidön ajó _cselekedet_ uttyán _jártat_ minket és a midön végig ezekben meg maradunk

 _k_ Mitsoda _hálaadás_  _kíván_  _mitőlünk_  _mindennyi_ malasztiért

 _f_ Mind _ennyi_ véghetetlen _irgalmasság_ azt _kíván_  _hogy_ egy _keresztény_ másokhoz _irgalmasság_ legyen _hogy_ másokhoz _kegyesség_ alázatoságal és _békességes_  _tűrés_ légyen _hogy_ az ö _fogyatkozás_ el szenvedgye és atöllök vett _megbántás_  _megbocsát_ nékik akristusra valo nézve _aki_ minékünk _érdemtelen_  _megbocsát_ vétkeinket

 _k_ Hogy _kell_  _felöltözni_ azirgalmaságnak _indulat_ 

 _f_ Felebaráti szeretö és szánakodo szivünknek _kell_ lenni _hogy_  _ha_ pedig ekettötöl nem származnak a szeretetnek és az _irgalmasság_  _cselekedet_ akár mely _dicséretes_ legyenek az emberek elött _de_ azok _haszontalan_ lésznek a magokhoz valo szeretetért és akevélységért

 _k_ Miért nevezi az Apostol aszeretetet _tökéletesség_  _kötél_ 

 _f_ Mert az egészen meg _egyeztet_ az _ember_ egy másal _hogy_ tsak egy szivek és egy lelkek légyen arosz _kereszt_  _egyesség_ nem a szeretetre lévén _építve_ azért is tsak szines és _kis_  _haszonkeresés_ el ronthattya _de_ amely _egyesség_ avaloságos szeretettöl származik az állando és annak nem arthatnak se akisértetek se _egyéb_ más _történhető_  _dolog_ a szeretet _abban_ is _kötél_ atekélletességnek _hogy_ az _összeszorít_ és _köt_ az _isteni_ szeretetben mint egy _csomó_ a _keresztényi_ jó _erkölcs_ a mellyek ezen szeretettöl _ered_ 

 _k_ Mikoron mondhatni el _hogy_ akristus _békesség_ uralkodik szivünkben

 _f_ Akor a midön akegyelem és az _igazság_ amelyek egy _kereszt_ valoságos _békesség_ adhatnak _meggyőz_ aharag anagyra vágyás és a _fösvénység_  _indulat_ és mind azokot az _indulat_ a mellyek _egyenetlenség_  _okoz_ az emberek _között_ és a midön az Isten akarattya alá vetik a szivet

 _k_ Hogy lakik akristus _ige_  _bőség_ egy _kereszt_ szivében

 _f_ ugy lakik a mikor szorgalmatoságal _olvas_ azt és arrol _elmélkedik_ a mikor _az_ szabja _élet_ a midön szükségiben magát azal meg _erősít_ és azt mások vagy az alatta valoinak lelki _haszon_  _fordít_ ezt _követvén_ az _ige_ igy _megtölt_ szivét lelki _igazság_ és _abban_ ujjab malasztokot _hint_ és aztot aszent Lélek aszivben _írván_ ót meg marad

 _k_ Mit _kíván_  _mitőlünk_ szent Pál amidön arra _int_  _hogy_ egy mást _tanít_ és _int_ soltárokkal _dicséret_ és lelki _ének_ 

 _f_ Azt akarja _hogy_ ahivek asok _hiábavaló_ és aszivet meg ronto _beszéd_  _hely_ az udveség _igazság_  _beszél_ és ollyanokrol amellyek aszivet az _isten_  _emel_ és szent _gondolat_  _okoz_ és aszivben rosz _gondolat_  _gerjesztő_  _ének_  _hely_ vigaságal és _öröm_  _énekel_ az Isten _dicséret_ valo _ének_ a mellyek öket mind _tanít_ mind ajó _erkölcs_ vezetik és másokot is az _isteni_ szeretetre _ingerel_ 

 _k_ Miért parantsollya az Apostol _hogy_ valamit _cselekedik_ szoval vagy _tétemény_ azt mind akristus nevében _cselekedik_ 

 _f_ Mert azt akarja _hogy_ az _isteni_ szeretet legyen _fundamentum_ minden _beszéd_ és _cselekedet_  _hogy_ tsak az ö _dicsőség_  _fordít_ azokot és azok ollyanok legyenek _hogy_ akristus a mi _közbenjáró_ azokot azö Attyának bé mutathassa

 _k_ Tartoziké azzal egy _keresztény_  _hogy_ minden _beszéd_ és _cselekedet_ az _isten_  _fordít_ 

 _f_  _abban_ nem _kell_  _kételkedni_ ugyan azon Apostol más _hely_ azt _hagy_  _hogy_ akár _eszik_ akár _iszik_ és akár mit mást _cselekedik_  _de_ mindent az Isten _dicsőség_  _kell_  _cselekedni_ mivel mindent az _isten_ vettünk _élet_ minden szem pillantása az _övé_ és ö tölle _függ_ nintsen _tehát_  _élet_ ollyan _cselekedet_ se _benne_ se _kívülünk_ olyan amit nem _tartozik_ nékie szentelni az ö szolgálattyára és _dicsőség_  _fordítani_ ezek nélkül szent _Tamás_  _szerint_ az _isteni_ szeretetnek parantsolattyát végben nem vihetik az Isten az egész szivünket lelkünket elménket és _erő_  _kíván_ leheté _több_  _kívánni_  _de_ soké egy ollyan nagy _isten_ az ö szeretete vezessen _tehát_ mindenre és mindent _fordít_ az ö _dicsőség_ 

 _k_ Tartozunké mindenik _cselekedet_ az _isten_  _gondolkodni_ 

 _f_ Eztet _kívánni_  _kell_ és _igyekezni_ arra abóldóg lelkeknek az Isten mindenkor elméjekben vagyon nékünk is _kell_  _óhajtani_ annak _elérés_  _de_ ami _gyarlóság_ azt nékünk meg nem engedi _mindaddig_ a még _ebben_ a _halandó_  _test_ maradunk mentöl inkáb szerettyük az _isten_ annál _könnyű_  _gondolkodik_  _felőle_ valának ollyan szentek kik még ez _élet_ is reája _függeszt_ szüntelen szemeket mert _ő_ anyira szerették Nazianus szent _Gergely_ azt mondgya _hogy_ valahányszor lélegzetet veszünk mind anyiszor _kell_  _őfelőle_  _gondolkodni_  _de_  _közönséges_ akeresztyéneknek _elegendő_  _ha_  _figyelmetesség_  _gondolkodik_ rolla munkájok _elkezdet_  _ha_ minden _cselekedet_ nékie ajánlyák és fel teszik magokban _hogy_ tsak az ö akarattyát _követ_ és _őérte_ akarnak munkálodni _hasonló_ mint egy ollyan uton _járó_  _aki_ nem _gondolkodván_ minden lépése utan ahelyröl _ahova_ akar menni _mindazonáltal_ azon _igyekezik_  _hogy_ oda _juthat_ valamedig az _isteni_ szeretet aszivben uralkodik _addig_ valamit _cselekedik_ ezen szeretet sugarlásábol azt mind az _isten_  _cselekedik_  _ha_ szinte rolla ne _gondolkodik_ is szüntelen _de_  _ha_ vigyázatlanságbol valamely más _ellenkező_ szeretet azt _meggyőz_  _akkoron_ már meg szünik az _isten_ valo _cselekedet_  _tartozik_  _tehát_ némelykor magunkban szállani és meg visgálnunk _hogy_  _hova_  _fordít_  _igyekezet_ 


 _evangélium_ 

Szent Matth 13 24

Más _példabeszéd_  _ad_  _elébe_ mondván _hasonló_ löt menyeknek _ország_ az _ember_  _aki_ jó magot vetett az ö _föld_ mikor pedig alunnának azemberek el jöve az ö _ellenség_ és felyül _konkoly_ vete az _búza_  _közibe_ és el mene mikor pedig fel nevekedet volna a _fű_ és _gyümölcs_  _hoz_  _akkor_  _megtetszik_ a _konkoly_ is elö jövén pedig atseledes _ember_ szolgai mondának néki uram nem jó magot vetettélé a _föld_  _honnét_ vagyon _tehát_  _konkoly_ és mondá nékik az _ellenséges_  _ember_  _cselekedik_ azt aszolgák pedig mondának néki akarodé el mennyünk és _ki_ szedgyük azokot és mondá nem _hogy_ valamiképen akonkolyt _ki_ szedvén _ki_ ne gyomlállyátok együt azal abuzát is _hagy_ mind akettöt fel nöni az aratásig és az aratásnak _idő_ meg mondom az _arató_ szedgyétek _ki_  _először_ akonkolyt és _köt_ azt _kéve_  _megégetés_ abuzát pedig _gyűjt_ az én _csűr_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékünk _holmi_ részeit ennek a _példabeszéd_ 

 _f_ Az _ember_  _aki_ jó magot vett akristus amezö pedig avilág ajó mag _jelent_ ajó lelkü _keresztény_  _ki_ az Isten _ad_ az Anyaszent egyházának és _aki_  _abban_  _helyheztet_ mindenikét a maga rendi _szerint_ ajó mag _köz_  _hint_  _konkoly_  _jelent_ agonoszokot kik az _ördög_  _eszköz_ és _követő_  _aki_  _hamisság_ ajók _köz_  _elegyít_ ugyan ö maga is az az _ellenség_  _aki_ akonkolyt _elhint_ az álom _jelent_ a pasztoroknak areájok _bízattatik_ lelkekre valo _gondviseletlenség_ vagy az ollyan lelkeket kik magokra nem vigyáznak _hogy_  _készületlen_ ne _talál_ az _ördög_  _aki_ is szüntelen veszedelmekre _igyekezik_ 

 _k_ Mit _ért_ ezen amondáson _hogy_ tsak _akkor_ tettzik _ki_ a _konkoly_ a midön abuza fel nevekedik

 _f_ Ebböl _két_ valoságot _tanulhat_  _először_  _hogy_  _közönséges_ az Anyaszent egyházban meg nem lehet _jól_  _különböztetni_ a _gonosz_ az Isten szolgaitol _hanem_ tsak _akkor_ amidön ezeknek jó _erkölcs_ világoságra _jön_ vannak meg sokan ollyanok agonoszok _közül_ kik tsak amás _élet_  _megkülönböztetik_ 

A második valoság a _hogy_  _ki_  _ki_  _különös_ magát nem üsméri tsak anyiban veszi észre a maga nyomoruságit és _fogyatkozás_ amennyiben ajó _erkölcs_ nevekedik _benne_ és akegyelem mivel vannak ollyan _titkos_ rosz _kívánság_ amelyeket nem _könnyű_ meg üsmérni és tsak akegyelemnek világoságánal lehet azt meg látni ez _élet_ setéttségiben azért amagunkban _feltalált_ rosz _kívánság_ meg mutattyák _hogy_  _ha_  _elébb_ akarunké menni a _buzgóság_ uttyán mentöl _közel_ megyünk a naphoz annál jobban _meglát_ magunkon amotskot az _ember_ szivnek _belső_ része _gyakorta_  _tele_ vagyon olyan mélyen valo szeretettel amelyet tsak az _isteni_ vilagoságnál lehet észre venni

 _k_ Mit _jelent_ az aratásnak _idő_ és az _arató_ kik _kéve_  _köt_ akonkolyt _hogy_  _megéget_ és akik ajó magot atsürben _gyűjt_ 

 _f_ Az aratásnak _idő_  _jelent_ az utolso _ítélet_ és az _arató_ az Angyalokot kik el fogják valasztani azon a nagy napon ajókót agonoszoktol azokal le vetteti ezeket az _örökkévaló_  _tűz_ és viteti fel ajókót atsürbe az az a Menyekben

 _k_ Az _isteni_ rendelés miért engedi meg _hogy_ ez _élet_ ajók _ész_ legyenek elegyedve agonoszokal

 _f_ Elöször azert _hogy_ a _gonosz_ ajoknak példájokra és _intés_ valo nézve _megtér_ és _hogy_ a _jó_ a _felebaráti_ szeretetet és abékeséges _tűrés_  _gyakorol_ abékeséges _tűrés_ azért _hogy_  _békesség_ szenvedgyék akáromlásokot a _gyűlölség_ és az üldözéseket a _felebaráti_ szeretetet azért _hogy_ öket az üdveségekre valo nézve szeresék agonoszt nékik _jó_  _fizet_ és _megtérés_ munkálodgyanak másodszor _hogy_ ajók mindenkor _félelem_ és alázatoságban legyenek _félelem_ azért _hogy_ példájok agonoszoknak és aroszakal valo _társalkodás_ avétekben ne _ejt_ öket alázatoságban azért _hogy_ meg mutassa nékik agonoszokban _hogy_ mitsodások volnának és _hogy_ mitsodásoká nem lennének az ö malaszttya nélkül az Isten illyen formában _megoltalmaz_ öket a _kevélység_ és a _magahittség_ és meg fogja mutatni _dicsőség_  _gazdagság_ az _irgalmasság_  _edény_ a melyeket _dicsőség_ készitet mondgya szent pál rom 9 23

 _k_ nem szabadé az _igazán_ valo _kereszt_  _megválni_ az olyantol _aki_  _feslett_  _élet_  _él_ 

 _f_ A _bizonyos_  _hogy_ az ollyantol meg _kell_ válni a tölle _különböző_ jó maga viselés és _szokás_  _által_  _gyakorta_ el _kell_  _távozni_ az ollyannak _beszélgetés_ és avéle valo nyájaskodástol nehogy rosz _beszélgetés_ és _példaadás_ miat miis _hozzá_  _hasonló_ legyünk _de_ azt ne _gyűlölség_  _cselekedik_ szükséges okosan _eleve_ el _távozni_ az ollyannak _barátság_  _de_  _egyesség_  _kell_ véle maradni valamég az Anyaszent egyház _kebel_ el szenvedi szeretni _kell_ személyit üdveségire valo nézve _de_  _gyűlölni_  _kell_ rosz _erkölcs_  _hogy_  _ha_ pedig _kénytelen_ vagyunk _feslettség_ látni részt _abban_ nem _kell_ venni

 _k_  _de_ nem volnaé _bizonyos_ mind _hasznos_  _hogy_ az ollyat _elkerül_ és tölle _teljesség_  _eltávozik_ 

 _f_ A nem lehet más képen az Apostol _szerint_  _ki_  _kell_ a világbol menni a mely mostanában _tele_ vagyon _feslett_  _erkölcsű_  _békesség_  _kell_ várni _hogy_  _örökös_ el valasztassanak az utolso napon és azon _kell_ lenni _hogy_  _magunkmegtürköztetés_  _él_ vélek rosz szokásokot magunkba ne vegyük _hogy_  _ha_  _mindazonáltal_ olyanokal _él_ akik veszedelmünkre és _botránkoztatás_ volnának és _aki_ rosz _beszéd_ és _példaadás_ aroszra vezethetnének _tartozik_  _olyankor_ töllök _megválni_ mert _jobb_ egyedül lenni mint sem mások _társaság_  _elkárhozni_ nem _kell_ semmit nagyobra _becsülni_ az üdveségnél abotránkoztato szemet _ki_  _kell_ vájni _de_  _soha_ nem szabad az _eklézsia_ szakadást _csinálni_ 

 _k_ Az Anyaszent egyházban agonoszokal valo _ész_ elegyedés mi _haszon_ lehet ajóknak

 _f_ Arra _hogy_ agonoszok _eszköz_ ajók meg szenteltetéseknek _ha_ az _igaz_ meg nem aláztatnának nem üldöztetnének az _igazság_ és avaloság _ellenség_ lassanként az _erőtlenség_ és alankadságban _esik_ szükséges _tehát_ nékik aproba _hogy_  _azáltal_ nevekedgyenek és állandok legyenek a _keresztényi_ jó _erkölcs_ és a szeretetben és mint _hogy_ az Isten aroszak _által_ akarja _hogy_ meg vegyék a _mennyország_ meg engedi _hogy_ azok akik _övé_ mindenüt tsak meg romlást _talál_ avilágon azért _hogy_ mindenüt alkalmatoságok lehesen ajó _erkölcs_  _követés_ és ellene álhassanak a sebes zugo patakhoz _hasonló_  _gonoszság_ 

 _k_ Miért _tilt_ az Isten az ö szolgainak _hogy_ az utolso nap elött el válaszák ajokot agonoszoktol

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa nagy _tűrés_ amelyel várja a _gonosz_ apenitentziára és _hogy_ mi is a _szerint_  _cselekedik_ azért _hogy_ az _igaz_ el ne _bíz_ magokot ajó _erkölcsű_ magok viselésében és _hogy_ ahalálokor valo _bizonytalan_ állapottyok öket _félelem_ és rettegés _benn_  _tart_ nem _tudván_  _bizonyos_  _hogy_  _ha_ az el választáskor nem számlállyáké öket a meg vettettek _köz_ és amazokot a választattak _köz_  _de_ másként is _hogy_  _ha_ ezen a világon az _igaz_  _különös_  _társaság_ volnának agonoszoktol semitöl nem _tarthat_ és igy a magokra valo vigyázatlanságban és a _magahittség_  _eshet_ik_ 

 _vízkereszt_ UTÁN VALO 6DIK VASÁRNAPON

Imádság

Adgyad mindenhato _isten_  _hogy_ az _okosság_  _által_ vezéreltetvén minden _beszéd_ és _cselekedet_ azt _cselekedik_ a mi _kedves_  _előtte_ ami urunk J k _által_ 


 _episztola_ 

Szent pál 1 Thess 1 2

Hálakot adunk az _isten_ mindenkor minnyájotokért _emlékezet_ téven rollatok _imádság_ szüntelen meg emlékezvén ati _hit_  _cselekedet_ és munkátokról és szeretetetekröl és _tűrő_ remenségetekröl a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_ ami _isten_ s’Atyánk elött _tudván_  _atyámfia_ az _isten_ szerelmesi ati választástokat mert a mi _evangélium_ nem volt _tihozzátok_ tsak _beszéd_  _hanem_ eröbenis és a szent Lélekben és nagy _tökéletesség_ a mint _tud_ mi nemüek voltunk _közötte_  _tiértetek_ és _ti_ mi _követő_ lettetek és az uré _befogadván_ az _ige_  _sok_  _háborúság_ és a szent lélek _öröm_ ugy _hogy_ példavá lettetek légyen minden _hívő_ macédoniában és Ákáïában mert _tőle_  _kihirdettetik_ az ur _beszéd_ nem tsak Maczédoniában és Akáïában _hanem_ minden _hely_ is ati _hit_ mely az _isten_ vagyon _kiterjed_ ugy _hogy_ nem szükség nékünk semmit szollanunk mert ö magok _hirdet_  _felőle_ mi némü bé menetelünk volt _hozzá_ és mi modon _megtér_ az _isten_ abálványoktol az _élő_ és _igaz_  _isten_ szolgálni és várni azö Fiát mennyekböl (: kit _feltámaszt_  _halott_ :) a _Jézus_  _ki_ meg mentett minket a _jövendő_  _harag_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket a szent pál példája _aki_ szüntelen valo _hála_  _ad_ a _Tessalonika_ lévö _hív_ 

 _f_ Arra _hogy_  _örülni_  _kell_ ajó tételért a melyet _cselekedik_ Isten az ö szolgaival mint _ha_  _önnönmaga_  _cselekedik_ aztot áldanunk és _dicsérni_  _kell_  _ő_ azért _figyelmezni_  _kell_ arra a midön valamely jót vesznek arra a végre _hogy_ azt néki _meghálál_ nem tsak egy _kevés_  _idő_  _hanem_  _gyakorta_ valo _hálaadás_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket azzal amidön igen _dicsér_ sziveket

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ nem mindenkor _helyes_ másokot meg alázni _fogyatkozás_ szüntelen valo pirongatásokal mivel akeresztyéni _okosság_ azt _hoz_ magával _hogy_ az olyanokot némelykor vigasztalni és _bátorítani_  _kell_  _dicséret_ adván jó _cselekedet_ a melyet az Isten malaszttya mivel _benne_ az _ember_  _azonkívül_ is _gyarló_ lévén _ha_ még _benne_ lévö _fogyatkozás_  _gyakorta_ szemire _hány_ akedvit el veszti _hogy_  _ha_ pedig _dicsér_ ugy _elkevélyedik_ azért mind _egyik_ mind a másikal jó modal _kell_  _élni_ és tudni _kell_  _egyik_ a másikával ugy _összeelegyíteni_ és _intézni_  _hogy_  _haszon_  _fordul_ 

 _k_ Miért _hogy_ tsak ezen _három_  _dolog_  _dicsér_ öket a _hit_ areménségért és a szeretetért

 _f_ Ez _által_ azt akarja nékünk meg mutatni _hogy_ tsak ezen _három_ jó _erkölcs_  _érdem_  _dicséret_ egy _keresztény_ ezek _oly_ szükségesek lévén az üdveségre az egész vallást magokban _foglal_ és ezek lelkei a több jó _erkölcs_ 

 _k_ Miröl üsmérhetni meg valakiben ezt ahárom jó _erkölcs_ 

 _f_ Meg lehet üsmérni ajó _cselekedet_ a mellyek ahitnek _gyümölcs_ areménséghez _illendő_ alhatatoságrol a melyel várja ajövendö béli _jó_ az ö _elfáradhatatlan_  _békességes_  _tűrés_ a melyel szenvedi ez _élet_ nyomoruságit és akeresztyéni _élet_ munkáit amelyek _jel_ aszeretetnek

 _k_ Miért nevezi az Apostol a szent Lélek _öröm_ azt az _öröm_ amelyel aháboruságban bé _fogad_ az _ige_ 

 _f_ Azért mert _örömest_ lehet az Isten _ige_  _hallgatni_ amidön azért semit nem _kell_ szenvedni és azt _követhet_ vagy a magokhoz valo szeretetért vagy tsak ahallásnak _kedv_  _de_ a midön szenvedni _kell_ annak _oltalmazás_  _de_ még is aztot bé _fogad_ azon _öröm_ nem mástol vagyon _hanem_ attol a szeretettöl a mellyet a szent Lélek _olt_ asszivben mivel a _természet_ magánoson nem _örül_ a szenvedésen

 _k_ A _thesszalonikabeli_ mikeppen lettek példává a több népeknek

 _f_ ugy _hogy_ ök a _Krisztus_ és szent pált _követ_  _aki_ a _Krisztus_  _követő_ volt amint maga mondgya és igy az üdvezitonek és az ö Apostolinak _eleven_  _kép_ lévén atöbb _keresztény_ valoságos példáivá löttek ebböl meg láthattyuk _hogy_ tsak azok részesülnek az üdveségben akik akristust _követ_ és azokot akik _őhozzá_ szabják magokot ajó példa a leg roszabat is _megtéríthet_ akegyelem segittségivel valamint _ez_  _tapasztal_ arégi _keresztény_  _aki_ jó példa _adás_ több pogányok _megtér_ mint sem atsuda tételekre valo nézve a testi _csoda_ nem lehet _hasonlítani_ azokhoz amelyeket munkálodik akegyelem aszivekben _ki_ vévén abünnek mélységiböl és azokot az _isten_  _térít_ 

 _k_ Mitsoda _dicséret_  _ad_ még az Apostol a _thesszalonikabeli_ 

 _f_ Ditséri öket azért _hogy_ abálványokot _elhagy_ és az _élő_  _isten_  _tér_  _hogy_ néki szolgállyanak ez a példa meg mutattya _hogy_ szükséges a _földi_ és a _rosszindulat_  _célozó_  _dolog_ meg vállyunk _hogy_  _ha_ valoságal meg akarunk _térni_ és az Isten szolgálattyára akarjuk magunkot szentelni mivel másként azoknak abálványoknak adnok azt amit tsak az _isten_  _kell_ adni mert valamég a szivnek _hajlandóság_ áldozunk azoknak az _indulat_  _addig_ nem lehet az Isten elött _kedves_ ami magunkbol álló aldozat valamint az Apostol mondgya rom 12 1 _hogy_ ati _test_ adgyátok _élő_ szent és _isten_  _kedves_ áldozatul _hogy_ ati szolgálatotok _okosság_ legyen mivel atest tsak annyiban _élő_ áldozat amenyiben az _isten_ áldozuk a szivnek _hajlandóság_ 

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ azért _megtér_ mert varják mennyekböl az _isten_ Fiát

 _f_ Ezzel azt akarja elménkre adni _hogy_ nem a _kényes_ és világi _élet_  _kell_ várni akristust és _hogy_ az ö _eljövetel_ avaloságos _megtérés_ és _penitenciatartás_ lehet _jól_  _készülni_ mivel penitentzia nélkül nintsen _megtérés_ a _megtérés_  _abban_ áll _hogy_ ellene mondgyunk agyönyörüségeknek és avilágnak és _küszködik_  _hajlandóság_ és _rosszindulat_ ellen

 _k_ Miért _hogy_ tsak apenitentzia _tartó_  _élet_  _által_ várják akristust

 _f_ Azért _hogy_  _ő_ ugy várják _ha_ szeretik és _óhajt_ és _ha_  _ő_ valoságal szeretik és _óhajt_ ez _élet_  _hosszaság_ mely tölle _eltávoztat_ igen nehezen szenvedik a szenvedés és a _keserűség_ a melyekben vett minket ez a várakozás nem _hogy_  _gyönyörűség_  _kóstol_ ezen avilágon _de_ söt meg sullyosabá tészi szenvedésünket és szüntelen _kívánság_  _cél_  _felé_ suhajtoztat minket és viselteti velünk ez _élet_  _baj_ és _teher_ azért _hogy_  _megtisztulván_  _érdemes_ lehesünk _ő_  _bírni_  _íme_ ez a _penitenciatartás_ valo _élet_ 


 _evangélium_ 

Szent Math 13 31

Más _példabeszéd_  _ad_  _elébe_ mondván _hasonló_ a mennyeknek _ország_ a mustár maghoz mellyet vévén az _ember_ el veté az ö _föld_ mely _kis_ ugyan minden magvaknál mikor pedig fel nö nagyob minden _fű_ és _fa_ lészen ugy _hogy_ az _égi_ madarak el _jön_ és azö ágain laknak más _példabeszéd_ monda nékik _hasonló_ mennyeknek _ország_ akovászhoz mellyet vévén az Aszszony állat _elelegyít_  _három_ véka lisztbe míg mind _megkovászosodik_ mind ezeket _példabeszéd_ szóllá _Jézus_ a seregnek és _példabeszéd_ nélkül nem szóll vala nékik _hogy_  _beteljesedik_ a mi mondva vala a proféta _által_ mondván meg nyittom _példabeszéd_ a számot _ki_ mondom a mi el rejtetett világ alkotásátol _fogva_ 


Magyarázat

 _k_ Miképpen _kell_  _érteni_ a mai _evangélium_  _példabeszéd_ 

 _f_ Az _ember_  _aki_ amustár magot el veté nem más _hanem_ maga akristus amezö pedig avilág ezen _kis_ magbol valo _fa_ az _evangéliumi_  _tudomány_ amely _kezdet_  _kicsid_ és meg vettetett vala _de_  _idő_ az egész világra el _terjed_ és az _égi_ madarak kik az ágaira szálnak _jelent_ a _fejedelem_  _király_ kik _idő_ erre a _tudomány_ állának és akik meg _térvén_ arra _helyheztet_ és _gyámolít_  _ország_ azok _jelent_ az olyan _buzgó_ lelkeket is kik minden _gondolat_ és reménségeket az _ég_  _felé_  _emel_ és akik az _evangéliumi_  _igazság_  _talál_ nyugodalmokat és _oltalom_ minden _ellenség_ ellen

 _k_ Mint _hogy_ akristus azt akará _hogy_ avallásnak _gyenge_ és mint egy _erőtlen_ valo _kezdet_ és az után annak _elterjedés_  _jel_ légyen atöbb vallásoktol valo _megkülönböztetés_ miért _enged_ azt meg _hogy_ amahumet vallásának ezen _jel_ legyenek

 _f_ valo _hogy_ a mahumet vallásának akezdetin láttyuk _de_ tsak _külső_ ezeket ajeleket _de_ mely nagy _különbség_ vagyon _közötte_ azt _könnyű_ meg látni amahomet vallása tsak _ember_ munka _de_ a _Krisztus_ vallása egészen _isteni_ munka 1 az _első_ se _kezdet_ se _elterjedés_ senki meg nem _jövendöl_ a másikának pedig mind _kezdet_ mind nevekedésit _sok_ számu proféták _megjövendöl_  _sok_ számu saeculumokal annak elötte

2 Az elsö _kezdődik_ és _terjed_  _csodatétel_ nelkül a másika pedig meg számlálhatatlan _csodatétel_  _által_ 

3 Az elsö _durva_ és testi vallás mely az _ember_ a testi _kívánság_ és _gyönyörűség_ vezeti és azokot meg nem _térít_ amásika pedig az _érzékenység_  _erő_ veszen a _földi_  _dolog_ az _ember_  _elhagyat_ öket _megtérít_ és a mennyei _dolog_  _kapcsol_ 

4 Az elsö _erőszak_ és _fegyver_ nevekedet és _gyarapodik_ a másika _javallás_ és _intés_ 

5 Az _első_ ahasznált _hogy_ a _tudomány_  _elhagy_ a másikának pedig _használ_ a predikatioban valo _tanítás_ és a _Szentírás_  _olvasás_ 

6 Az elsö nevekedet és _terjed_ azért _hogy_  _sok_ számu _ember_  _megölet_ amásodik azért _hogy_  _sok_ féle _kínos_ szenvedésre adták magokot azok kik erre állottak

7 végtire nagy sándor vagy más olyan _hatalmas_ véghez vihette volna a mit mahomet _cselekedet_  _de_ akár mely _hatalmas_  _ember_ azt véghez nem vihette senem viheti a mit akristus véghez vitt meg változtatván az egész világot és _megtérítvén_ apogányokot minden _külső_  _érő_ és _hatalom_ nélkül

 _k_ A mustár maghoz valo _hasonlítás_ leheté ahivek _közül_ valamelyiké _különös_ szabni

 _f_ Igen is lehet akristus azt akarja _elöben_ adni ezen _kicsid_ mag _által_ mely nagy _fa_ lészen _hogy_ az _evangéliumi_  _igazság_ noha _eleinte_ tsak igen _gyenge_ hassák is meg az elmét _de_  _idő_ lassanként aszivben szivárkoznak és _onnét_ az egész _cselekedet_  _terjed_ és alelket nagyob _tökéletesség_ vezetik ez a _példabeszéd_ arra is _tanít_ minket _hogy_  _ha_ nagyobak akarunk lenni Isten elött szeretnünk _kell_ az alázatoságot a magános és alatson renden valo _élet_ mely igen _kicsid_ és meg vettetet _külső_ az olyan _ember_  _aki_ akristus _kedv_  _szerint_  _él_  _aki_ a világi _hiábavalóság_  _megvet_  _aki_ tsak azon _igyekezik_  _hogy_ az emberek elött alá valo légyen és töllök el felejtessék _de_ Isten elött nintsen az illyennél nagyob Mojses a pusztában _Dávid_  _juhpásztorság_  _József_ rabságában és a _tömlöc_ igen _fő_ példák

 _k_ A mustár magnak _erő_ mit _tanulhat_ 

 _f_ Ez a mag amidön egész nem _erős_  _de_ amidön _megtörik_  _hathatós_  _erejű_ ez igen szép _kép_ ez _élet_ lévö egy _keresztény_  _aki_ amidön semit nem szenved se _erő_ se _gyorsaság_ nintsen _hogy_  _ha_ pedig üldöztetik le nyomatik meg aláztatik _föld_  _akkoron_ az ö _hit_  _erős_ és _eleven_ szeretete _kemény_ és inkáb _éget_ szivét a szent Léleknek _tűz_ az ujjab _erő_ is adnéki a nyomoruságok és az üldözések meg mutattyák _hogy_ kinek kinek mi vagyon szivében némelyikének _gyengeség_ és álhatatlanságát másikának _erő_ vették észre az elsö saeculumokban a szent Atyák _szerint_ abékeség _meggyengít_ az elsö _hív_ ahitet és az üldöztetés _megkeményít_ a midön öket nyugodalomban _hagy_ ollyanok valának mint az _ízetlen_ só és _mihelyt_  _háborgat_ öket az _ellenség_ azonnal asónak _megjön_ az _erő_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _hasonlít_ a maga _tanítás_ a _kovász_ 

 _f_ Azért mert valamint _hogy_ atésztában lévö _kovász_  _eloszlik_ és atésztával _közöl_  _erő_ ugy az ö szava is az _ember_ sziviben lévén rejtve azt meg ujittya és meg változtattya _külső_  _cselekedet_ ugy anyira _hogy_ egy _ember_  _jó_  _fordíthat_ egy egész nemzetet erröl _elég_ példák vannak a _história_  _de_ nem _kell_ mást _keresni_ az Apostolokon _kívül_  _aki_ tsak _tizenkettő_ lévén alacson nemzettségböl _érő_ és _tudomány_ nélkül még is az egész világot meg változtatták

 _k_ Magyarázd meg nékünk világosabban _hogy_ mit _kíván_ töllünk akristus ezen _példabeszéd_ 

 _f_ Azt _kíván_  _hogy_ szent és példás _élet_ mindenüt _elterjeszt_ az ö nevének jó _illat_ és az ö szent Lelkének _erő_ és minden _erő_ azon legyünk _hogy_  _ő_ meg üsmérjék szeresék és _őbenne_  _hisz_ ahivek és avilág szeretöi _őhozzá_  _tér_ és _félő_  _hogy_ némely lágy és _tunya_  _kereszt_  _főképpen_ az _egyházi_ szolgák miat _sok_ lelkek el ne veszenek a melyekre az Isten _irgalmasság_  _fordíthat_ és amelyeket példájok _által_ ajó _erkölcs_  _kelletik_ nékik _indítani_ 

 _k_ Mit _jelent_ a _hogy_ a _kovász_ meg _hagy_ a _tészta_ nyugosztalni és _hogy_ arra igen vigyaznak _hogy_  _él_ veszesse _erő_ 

 _f_ Ebböl _meglát_  _hogy_ ugy _meghat_ szivünket akegyelemnek _kovász_  _ha_ el vonnyuk magunkot ahaszontalan valo _társaság_ mivel más képen el veszti _erő_ aszivben _ezért_ is mondgya a nagy szent _Gergely_  _hogy_ a _kereszt_  _között_ tsak aleg tekélletesebbeknek _kell_ a _főhely_ lenni _hogy_ ót mindenek láthatnák jó példájokot és _hogy_ a _gyenge_ rejtékben _kell_ lenni _hogy_ másokal együt magokot _él_ veszesék mivel szent _Bernard_ azt _tart_  _hogy_  _aki_  _tökéletes_  _isteni_ szeretet nintsen annak nem _kell_ hamagát el nem akarja veszteni _megengedni_  _hogy_ az Anyaszent egyház _gyertyatartó_ fel _emel_ 

SEPTUAGESIMA VASÁRNAPJÁN

Imádság

Halgasd meg uram népednek _könyörgés_ ugy _hogy_ meg üsmervén magunkban az _igazán_ valo _büntetés_ melyeket _megérdemel_  _bűn_ mi azoktol mentek lehesünk _irgalmasság_  _kér_ tégedet a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ 


 _episztola_ 

szent Pál 1 Cor 9 24

Nem tudgyátoké _hogy_ azok akik pályát _fut_ noha mindnyájan _fut_ egy veszi el ajutalmat ugy _fut_  _hogy_ el vegyétek minden pedig _aki_ a _küzdés_  _tusakodik_ mindenektöl meg _tartóztat_ magát és azok ugyan _hogy_ meg rothadando _korona_ vegyenek mi pedig _hogy_ rothadatlant én azért ugy _fut_ nem mint _bizonytalan_ ugy _harcol_ nem mint alevegö _ég_ vervén _hanem_ verem atestemet és szolgálat alá vetem _hogy_  _netalán_ midön _egyéb_ predikálottam én magam meg ne vettessem mert nem akarom _hogy_ ne _tud_  _atyámfia_  _hogy_ az atyáink minnyájan a _felhő_ alat voltak és minnyájan _általmegy_ atengeren és minnyájan Mojsestöl _megkereszteltetik_ afelyhöben és atengerben és mindnyájan ugyan azon lelki _eledel_  _eszik_ és minnyájan azon lelki _ital_  _iszik_ ( _iszik_ pedig az öket _követő_ lelki _kőszikla_ a _kőszikla_ pedig akristus vala) _de_ sokakhoz _közüle_ nem volt _kedv_ az _isten_ mert apusztában _megölettetik_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda az a _pályafutás_ amelyröl itt _emlékezik_ szent pál és _kicsoda_ azok akik arra _fut_ 

 _f_ A _pályafutás_ a _keresztényi_  _élet_ és az Isten parantsolatinak uttya a melyen álhatatosan _kell_  _járni_ mind végig _hogy_ atekélleteséget és az _örök_  _élet_ el lehesen _érni_ ez is az az egyedül valo _cél_ a melyet _kell_  _tekinteni_ minden _cselekedet_ akik pedig arra _fut_ azok avaloságos _kereszt_ kik az _evangélium_ uttyán _jár_ szent _buzgóság_ és serénységel az Apostol nem tsak azt akarja _hogy_ azon _jár_  _hanem_  _hogy_  _fut_ valamint aproféta mondgya _hogy_  _öröm_  _fut_ az Isten parantsolatinak uttyán ebböl láttyuk _hogy_ egy _kereszt_ szüntelen _kell_ munkálodni és _hovatovább_ elö menni ajó _erkölcs_  _mindaddig_ valamég atzélt el nem _ér_ 

 _k_ Miért mondgya azt az Apostol _hogy_ tsak egy veszi el ajutalmat

 _f_ Meg akarja nékünk _ezáltal_ mutatni _hogy_ mely _kevés_ vannak akik üdvezülnek vagy is azt _hogy_ tsak egyedül akristus _fut_ mivel tsak ö _ad_  _erő_ afutásra és ö nála nélkül semit nem lehet _cselekedni_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ akeresztyének _közül_ ollyan _kevés_ üdvezülnek _holott_ minnyájan _fut_ és mindenikének azon reménsége vagyon ajutalom el nyerésére

 _f_ Mert _közüle_ nagyob része vagy azon az uton nintsenek a melyre hivatattak vagy azon igen _tunya_  _jár_ tsak rest szándékal valamint az _írás_ mondgya _hogy_ arest akar is nem is _ellenben_ pedig az _indulat_ és _kívánság_  _betöltés_ valo _igyekezik_ sokal _kemény_ és sebeseb _benne_ és a _földi_  _dolog_ az _isteni_  _dolog_ nagyobra _becsül_ 

 _k_ Miért mondgya azt szent pál _hogy_ a _küszködés_  _tusakodik_ mindentöl meg _tartóztat_ magát azért _hogy_ rothadatlan _korona_ vegyen el

 _f_ Ezzel ujontában meg akarja mutatni _hogy_ mely _kevés_ üdvezülnek mint _ha_ azt mondaná nékünk az emberek azért nem _elér_ az üdveséget _hogy_ az _isten_ nem _cselekedik_ anyit mint avilágért tsak nem minnyájan sebeségel vonatatnak rosz _hajlandóság_  _cél_  _felé_ és avilági _jó_  _felé_ a midön pediglen az Isten _dicsőség_ és üdveségeket _kell_  _keresni_  _akkoron_  _tunya_ és restek azt nem _cselekedik_ az üdveségért a mit ahejában valoságért _cselekedik_ se azt a mit a _küszködő_ akik egy laurus vagy _cserfalevél_ valo _korona_ viaskodnak az illyen _küszködő_ a midön a viaskodáshoz _készül_ az ollyan _étel_ vagy más ollyan _egyéb_ magokot _megtartóztat_ ami öket meg nehezithette vagy _meggyengíthet_ igen nagy mértékleteségben _él_ akeresztyenek pediglen _aki_  _örökös_  _korona_  _ígér_  _jutalom_ magokot semmitöl sem akarják _megtartóztatni_ ettöl vagyon _hogy_ ollyan _kevés_ üdvezülnek és _hogy_ ollyan _könnyű_  _meggyőzettetik_  _ellenség_ ollyan _ellenség_ vagyon _dolog_  _aki_  _fegyveres_ és vigyázo mi pedig _fegyver_ nélkül megyünk a _harc_ leheté _ennél_ nagyob _bolondság_ 

 _k_ Mitsoda a _bizonytalanság_ valo _futás_ 

 _f_ Nem _egyéb_  _hanem_ a midön az _ember_ semmi _cél_ sem _tesz_  _felfutás_ és _elhagy_ azt az utat a mellyet akristus adot _elöben_  _hogy_ tsak amagános uton _járhat_ az uton _kívül_ mondgya szent prosperas mentöl sebesebben _fut_ valaki annál inkáb el tévelyedik és el _távozik_ atzéltol _ahova_  _igyekezik_ ettöl vagyon _hogy_  _oly_  _kevés_ vannak a _kereszt_  _között_ kik el _ér_ az üdveséget annak _nagy_ resze a _haszonkeresés_  _tudatlanság_ ollyan _hivatal_ adgya magát a mellyekre _alkalmatlan_ és amelyekre nem _isten_  _hívattatik_ alig vagyon valaki _aki_ valamely _hivatal_ választásakor az ö akarattyát _kíván_ meg visgálni _elsőbben_ vagy _ha_ valaki _hozzá_  _folyamodik_ is _de_ az ö akarattya _gyanánt_ amaga _hajlandóság_ és akarattyát _követ_ 

 _k_ Mitsoda abizonytalanságra valo nem _futás_ 

 _f_ A nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_  _ki_  _ki_  _bizonyos_  _tesz_ a maga üdveségit a menyiben lehet nagy _hűség_  _követvén_ az _isten_ minden maga viselésit az _evangélium_ meg változhatatlan rendéhez szabja az _isten_  _fut_ a szeretet _által_ mindent _azáltal_  _cselekedik_ 

 _k_ Mitsoda ahartzolás és a _levegőég_ verés

 _f_ A nem más _hanem_ amidön valaki valamely _külső_ áitatoságokhoz _kapcsol_ magát a mellyekre nem _köteles_ és a melyekre _köteles_ azokot _elhagy_ valamint a _farizeus_ ugy _cselekedik_ példának okáért az ollyan Atyák vagy Anyák kik _kötelesség_  _kívül_ valo áitatoságokra adván magokot atseledgyeket rendeletlenül _tart_ és agyermekek nevelésire nem vigyaznak igy _cselekedik_ az ollyanok _aki_ minden nap _sok_  _idő_  _tölt_ atemplomban és akik semmi munkában vagy amagok _hivatal_ nem _foglal_ magokot igy _cselekedik_ az ollyan _bíró_ vagy más _tisztviselő_ személy akik nem azt _cselekedik_ a mit _kell_  _cselekedni_ akik _igazság_ nem szolgáltatnak akik aközönségesen valo rendeletlenségeket meg nem gátollyák akik az _igazságtalanság_  _erőszaktétel_ meg nem zabolázák igy _cselekedik_ az ollyanok akik másokot akarnak _tanítani_ és amagok üdveségeket el mulattyák

 _k_ Mitsoda a _harcolás_ és nem alevegö _ég_ verés

 _f_ A nem más _hanem_ atest ellen valo valoságos _harcolás_ amely leg veszedelmeseb _ellenség_ egy _kereszt_ azt az Isten akarattya és az _értelem_ alá _kell_ vetni atesten nem tsak aleg érzékenyeb _kívánság_  _kell_  _érteni_  _hanem_  _közönséges_ minden _hajlandóság_ az _óember_ ugy mint a magunkhoz valo szeretetet amagunk akarattyának _követés_ ahejábanvaloságot _kevélység_ nagyra vágyást _fösvénység_ és több illyeneket amelyek azembert a vetekre vezetik

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ lennünk amidön láttyuk szent Pált attol _félni_  _hogy_ az el vettek _köz_ ne számláltassék

 _f_ Ebböl láttyuk _hogy_ mind annyi rendkivül valo malasztok után annyi _sok_ jó _cselekedet_ után a _Krisztus_ neviért és _evangélium_ valo szenvedés után és annyi _sok_ jó _communio_ után senki _bizonyos_ nem _tarthat_ üdveségit se ment nem lehet apenitentzia tartástol se a sanyargatástol ugyan is _kicsoda_ az _aki_ ne rettegjen látván azt a nagy Apostolt anyi _sok_ szenvedési után attol _félni_  _hogy_  _él_ vettessék ö _aki_ anyit sanyargatta magát _hogy_ az udveségit _bizonyos_  _tehet_ azért mondgya akristus _hogy_  _ha_ minden parantsolatot végben viszünk is _de_  _haszontalan_ szolgák vagyunk az Apostol amely példát _előhoz_  _az_ kik apusztában _elvesz_ a rettentö és _abból_ meg láthattyuk _hogy_ mely _kevés_ vannak még akeresztyének _között_ is akik üdvezülnek 


 _evangélium_ 

szent Matth 20 1

Hasonlo mennyeknek _ország_ atselédes _ember_  _ki_ jó reggel _ki_ ment miveseket _fogadni_ az ö szöllöjében _megalkuván_ pedig a mivesekel egy napi pénzbe _elküld_ öket aszöllöjébe és _ki_ menvén _három_  _óra_  _tájban_ láta más _hivalkodó_ állani apíatzon és mondá nékik mennyetek tiis a szöllömbe és ami _igaz_ lészen meg adom néktek azok pedig el menének _ismét_ pedig _ki_ mene _hat_ és _kilenc_  _óra_  _tájban_ és _hasonló_  _cselekedik_  _tizenegy_  _óra_  _tájban_  _ki_ mene és _talál_ más veszteg állokat és monda nekik mit állotok _itt_ egész nap _hivalkodva_ mondának néki mert senki nem _megfogad_ minket mondá nékik mennyetek _ti_ is aszölömbe mikor pedig _este_ lett volna mondá a szöllö ura agondviselöjének _előhív_ amiveseket és _megad_ nékik az ö _bér_  _elkezdvén_ az utolsoktól az _első_ mikor pedig _eljön_ akik _tizenegy_  _óra_  _tájban_  _jön_ vevének egy egy pénzt el jövén pedig az _első_ is áliták _hogy_  _több_ vennének vevének pedig ök is egy egy pénzt és el vévén morgolodnak vala a _cselédes_  _ember_ ellen mondván ezek az utolsok egy _óra_ nem munkálkodtak és _egyenlő_  _tesz_ öket _hozzá_ kik a napnak _teher_ és _hévség_ viseltük ö pedig _felelvén_  _egyik_  _közüle_ mondá _barát_ nem _tesz_ neked _hamis_ nem egy pénzben szegödtélé meg velem vedd fel a mi _tied_ és meny el annyit akarok pedig az utolsonak is adni a mint neked avagy nem szabadé nékem a mit akarok _cselekedni_  _talán_ ate szemed álnok _hogy_  _ím_ én jó vagyok igy lésznek az utolsok _első_ és _első_ utolsokká mert sokan vannak ahivatalosok _kevés_ pedig aválasztottak


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket amái napra valo _evangélium_  _példabeszéd_ 

 _f_ A _cselédes_  _gazda_ az Atya Isten a szöllö az Anyaszent egyház amely szöllöt minden _keresztény_  _tartozik_ munkalodni az üdveségre valo nézve amunkások pedig azok akik az Anyaszent egyházban arra hivatattak _hogy_ az _igazság_  _cselekedet_  _követ_ és az mások üdveségekért munkálodgyanak a munkásoknak _ígér_  _bér_  _jelent_ a _jutalom_ a napnak _különb_  _különbféle_  _óra_ valo _megfogadás_ amunkásoknak _jelent_ azt az _különb_  _különbféle_  _idő_ a melyben az Isten szolgálattyára _hívattatik_  _tudniillik_ az elsö _óra_  _jelent_ agyermekségben valo _idő_ a _harmadik_  _óra_ az _ifjúság_ ahatodik _óra_ az meg állapodot _idő_ akilentzedik _óra_ az _öregség_ atizen egyedik _óra_ azéletnek végit

 _k_  _kér_ magyarázd meg még atöbb részeit is ennek apélda _beszéd_ 

 _f_ A piatz _ahova_ atselédes _gazda_ mégyen _hogy_ munkásokot _fogad_  _jelent_ az egész világot amelyben valami az Anyaszent egyházon _kívül_ vagy az Isten rendelése nélkül megyen végben az _őelőtte_ mind _hiábavalóság_ és _haszontalanság_ az egy aránt valo _fizetés_ pedig _jelent_ az _örök_  _élet_ amelyet egy aránt fogják meg adni aválasztattaknak mert ambár amenyekben _különb-különbféle_ mértekben légyen is aditsöség _mindazonáltal_ egy aránsu képen részesülnek az _örök_  _élet_ az _este_  _jelent_ a világ végit és az utolso _ítélet_ agond viselö _aki_ meg _fizet_ amunkásokot akristus _Jézus_ az _élő_ és _hall_  _bíró_  _aki_  _megfizet_ kinek kinek munkája _szerint_ 

 _k_ Hogy mondhatta atselédes _gazda_ azoknak _aki_ még meg nem _fogad_  _hogy_ az egész napot _hivalkodás_  _tölt_ 

 _f_ ugy mondhatta _hogy_ nem _híván_ öket amaga szöllöjében se _jutalom_ nem _ígérvén_ nékik minden _dolog_ tsak _hivalkodás_ volt mert azok _aki_ az Isten nem _hív_ és akik _őérte_ nem munkálodnak ollyan mint _ha_ egész _élet_ az _alvás_  _tölt_ akár mely nagy munkákban és _sok_ féle _dolog_ tölttseis valaki _élet_  _de_  _ha_  _az_ nem _hívattatik_ nem rendeltetett és _kegyelem_ nem _adatik_ az Isten elött atsak _hiábavalóság_ mivel az Isten tsak _éppen_ azt _tekint_ amit _őérte_ és az ö rendelésiböl _cselekedik_  _Seneca_ nohapogány volt _mindazonáltal_ azt mondgya _hogy_ az _ember_ legg nagyob része vagy a roszban _tölt_  _élet_ vagy azt _cselekedik_ a mit nem _kell_  _cselekedni_ vagy pedig semit nem _cselekedik_ 

 _k_ Miben _kell_  _tehát_ egy _kereszt_  _tölteni_  _élet_ 

 _f_ Egy _kereszt_ az _élet_ a munkában ahasznos _foglalatosság_  _kell_  _tölteni_ a mely _megegyezik_ az ö rendével ollyan _hivatal_ és rendet válallyon magára a melyre az Isten _hív_ mivel más képpen az üdveségnek uttyán _kívül_ vagyon

 _k_ Mit _kelletik_  _cselekedni_ amidön az Isten szolgálattyára _hívattatik_ valaki aharmadik _hatodik_  _kilencedik_  _óra_  _tájban_ vagy is már _estefelé_ 

 _f_ Mihent arra _hívattatik_ azonnal _hűséges_  _kell_ el menni és szorgalmatoságal _kell_ munkálodni az Isten munkáját mind végig _hogy_ meg ne büntettessünk az Isten _kegyelem_  _hiábavaló_ el vételiért _sokszor_  _történik_  _hogy_  _ha_ az alkalmatoságot el mulattyuk a _többé_ viszá nem _jön_ és _félő_  _hogy_ az el vesztet _kegyelem_ meg ne _talál_ 

 _k_ A midön valaki _élet_  _jobb_ részit az _isten_ és az üdveségiröl valo _feledékenység_  _eltölt_ és arrol _késő_  _kezd_  _gondolkodni_ leheté reménleni az ollyannak

 _f_ Igen is lehet _kell_ is reménleni _de_ arra _kell_ vigyázni _hogy_ egy ollyan szorgos és nagy _dolog_ mely az _örökkévaloság_  _tekint_ más _idő_ vagy az utolso _óra_ nem _kell_  _halasztani_ alazatos _hálaadó_ szivel _kell_ venni az _isteni_ malasztot _hogy_ töllünk _él_ tavozék az Isten _bocsánat_  _ígér_ annak _aki_ meg _tér_ és penitentziát _tart_  _de_ arra _idő_ nem _ígér_ nem _kell_  _tehát_ az arra valo _idő_ el veszteni mivel sokan vannak ollyanok akik tsak _egyszer_  _hívattatik_ és az üdveség tsak attol _függ_ 

 _k_ Mitöl vagyon a _hogy_ azok akik _kevés_  _idő_  _dolgozik_ annyi _jutalom_ vesznek mint azok akik az egész napnak _teher_ és _hévség_ viselték nem hasznosabé egész _élet_ szolgálni az _isten_ mint sem azt tsak _élet_ vége _felé_  _elkezdeni_ 

 _f_ A _bizonyára_  _hasznos_  _aki_  _ifjúság_  _fogvást_ mindenkor egy aránsu jó _erkölcs_ és _buzgóság_ szolgálta az _isten_ mint sem az ollyanok akik tsak egy nehány _esztendő_  _de_  _ha_ azt _feltesz_  _hogy_ egy ollyan _aki_ sokáig szolgálta az _isten_  _de_ lankadságal meg más egy ollyan _aki_  _kevés_  _idő_  _de_  _tiszta_ szeretettel és _buzgóság_ ollyan formában ez _bő_  _jutalom_ veszen _buzgóság_  _képest_ a _jutalom_ nem az _idő_  _hosszaság_  _kell_ mérni vagy a munkához _hanem_ a _buzgóság_ a szeretethez és az alázatosághoz a mellyekel munkálodtak apedig _megtörténik_  _gyakorta_  _hogy_ azok kik _késő_  _kezd_  _hely_  _hozni_ az _elvesztett_  _idő_ azt inkáb víszá nyerik az ö _tökéletes_  _hálaadás_ alázatoságokal _buzgó_  _hit_ és szeretetekel sulyos és nehéz _penitenciatartás_ mint sem az ollyan ártatlanok kik mindenkor az _isten_ szolgálták _de_ nem azal a nagy _buzgóság_ amazok _tehát_  _első_ lésznek a _mennyország_ 

 _k_ Az jó _erkölcs_  _kicsiny_ vagy nagysága és annak _különbség_  _cselekedik_  _tehát_  _hogy_ az _első_ utolsoká lesznek és az utolsok _első_ 

 _f_ Nintsen _különben_ mivel az ollyanok kik _kevélység_ és _hittség_  _gondol_ el nyerni az elsö _hely_  _igazság_  _megérdemel_  _hogy_ az utolso _hely_  _tetet_  _de_  _ellenben_ akik valoságos alázatoságbol magokot valojában aláb valoknak _tart_ másoknál és mindenüt ezt _követ_ az utolso napon _meghall_ az urtol ezt a vigasztalo szót _barát_ üly _feljebb_ amice ascende superias

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ ollyan _kevés_ vannak aválasztattak és _hogy_ ollyan nagy számuak a _hivatalos_ 

 _f_ Attol vagyon mert igen _kevés_ vannak ahivatalosok _között_ ollyanok akik ahitek _szerint_  _él_ és _cselekedik_ és akik meg _felel_ az _evangéliumi_  _kötelesség_ és _tökéletesség_ amelyre hivatattak és a melyre _köteles_ mint _kereszt_ nagyob részinek _ellenkezik_ az _élet_ ahítével nem ugy _él_ amint _hisz_ senem ugy _hisz_ a mint _él_ itt is _kell_ vegtire _felkiáltani_ az Apostolal _ó_ ! Isten _bölcsesség_ és _tudomány_  _gazdagság_ magossága mely _megfoghatatlan_ az ö _ítélet_ és meg visgálhatatlanok az ö utai rom 11 33

SEXAGESIMA VASÁRNAPJÁN

Imádság

 _ó_ ! _isten_ látod _hogy_ nem ami _cselekedet_ vettyük reménségünket _megenged_ jó voltodbol _hogy_ minden féle nyomoruságoktol _eltávozik_ a nemzettségek _doktor_  _gondviselés_ alat a mi urunk J k _által_ : 


 _episztola_ 

Szent Pál 2 kor 11 19

Mert _öröm_ el szenveditek az _esztelen_ mivel _ti_  _bölcs_ vattok mert _eltűr_  _ha_  _ki_  _titeket_ szolgálat alá vét _ha_  _ki_  _megemészt_  _ha_  _ki_ rajtatok vonszon _ha_  _ki_ fel fuvalkodik _ha_  _ki_ artzul vér _titeket_  _gyalázat_  _szerint_ mondom mint _ha_ mi _erőtlen_ lettünk volna edologban _aki_ valamiben mérészel (: _esztelenség_ mondom) én is mérészlek sidok ök én is _izraelita_ ök én is _Ábrahám_ magva ök én is akristus szolgai ök (mint _kevésbé_  _eszes_ mondom) én inkább igen _sok_ munkákban atömlötzökben _gyakran_ avereségekben mód felet ahalálokba _gyakorta_ asidoktol _öt_ egy _híján_ negyven _csapás_ vettem _három_ veretettem meg veszökel _egyszer_  _megköveztetik_  _három_  _hajótörés_ szenvedtem _éjjel_ és napal atenger mélységébe voltam uton _járás_  _gyakorta_  _folyóvíz_ veszedelmiben _tolvaj_ veszedelmiben veszedelmekben a nemzetem miá veszedelmekben apogányok miá veszedelmekben avárosban veszedelmekben a pusztában veszedelmekben a _tenger_ veszedelmekben ahamis atyafiak _között_ munkában és nyomoruságban _sok_ vigyázásokban _éhség_ és szomjuságban _sok_  _böjtölés_  _hideg_ és mezitelenségben azok nélkül amelyek _kívül_ vannak az én minden napi szorongatásim mind _gyülekezet_ szorgalmatos _gond_  _ki_ nyavalyog és én nem nyavalygok _ki_  _megbotránkozik_ és én nem _ég_  _ha_  _dicsekedni_  _kell_ azén _erőtlenség_  _dicsekedik_ az Isten és a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_ Attya _aki_  _mindörökké_ áldott _tud_  _hogy_ nem _hazud_ik_  _Damaszkusz_ az _Aretász_  _király_ népének _tiszttartó_  _őriz_ a _damaszkuszi_ varosát _hogy_ engem _megfog_ és az _ablak_  _kosár_  _kibocsáttatik_ a _kőfal_ és ugy menekedtem _ki_ a _kéz_  _ha_  _dicsekedni_  _kell_ (nem _használ_ ugyan) alátásokra és az ur _jelenés_  _jön_ pedig _tud_ egy _ember_ akristusban _tizennégy_  _esztendő_ elött (akár _test_ nem _tud_ akár atest _kívül_ nem _tud_ az Isten _tud_ ) _hogy_ az el ragadtatott a _harmadik_  _ég_ és _tud_ ez _ilyetén_  _ember_ (akár atestben akár a _test_  _kívül_ nem _tud_ az Isten _tud_ ) _hogy_ a paraditsomban ragadtatott és _hall_  _titkos_  _ige_ mellyeket nem szabad _ember_ szollani ez illyenekbe _dicsekedik_ magamban pedig semmit nem _dicsekedik_  _hanem_ tsak az én _erőtlenség_ mert _ha_  _dicsekedni_ akarok is nem lészek _esztelen_ mert _igazság_ mondok _de_  _megtartóztat_ magamot _hogy_ valaki ne állittson engem _feljebb_ annál a mit _énbennem_ lát vagy valamit _hal_  _éntőlem_ és _hogy_ a _jelenés_ nagy volta fel ne fuvalkodtasson engem _adatik_ nékem az én _test_  _ösztön_ a sátán angyala _aki_ nyakon _csapdos_ engem _ezért_  _három_  _kér_ az urat _hogy_  _eltávozik_  _tőle_ és mondá nékem _elég_ néked az én malasztom mert az _érő_ az _erőtlenség_ végeztetik el azért _örömest_  _dicsekedik_ az én _erőtlenség_  _hogy_  _benne_ lakjék akristus _erő_ 


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ szent pál annyi _dolog_  _eléhoz_ a maga _dicséret_ 

 _f_ Ez a nagy Apostol ezt mint egy _kénytelenség_  _cselekedik_ és Apostoli szeretetéböl azoknak alelkeknek üdveségekre _aki_ az _evangélium_  _hirdet_ a _korinthoszbeli_  _hív_ igen _hallgat_ némely _hamis_ apostolokot _aki_ a sátán szolgai lévén az _igazság_ szolgaivá akarják vala magokat változtatni _hogy_  _hív_ el amittsák és azon _igyekezik_  _hogy_ szent pált szivekböl _kitöröl_ erre valo nézve _kényszerít_ meg üsmértetni vélek azoknak _csalárdság_ és azt is _hogy_ ö mi képpen volna _hozzá_  _hogy_  _ha_ ez az Isten _ember_ magát nem _dicsér_ volna azok ahivek el vesztek volna avakokhoz adván magokot azokal együt a mélységben _esik_ 

 _k_ szabadé egy _kereszt_ magát _dicsérni_ 

 _f_ szabad ollyan formában amint szent pál _cselekedik_ és _abban_ alélekben szeretetböl és alélek üdveségire _de_ a _soha_ nem szabad _hiábavalóság_ és tsak az emberek _dicséret_ legyünk ollyan alázatosok ollyan _felebarát_ szeretök és ollyan _buzgó_ mint szent pál minekünk is szabad lészen _dicsérni_ magunkot valamint ö néki szabad volt tsak miis szükségben ésa _felebarát_  _java_  _cselekedik_ a _felebaráti_ szeretet minden féle formában _öltözik_ aléleknek _különb-különb_ féle szükségi _szerint_ és mindennek minden lészen valamint szent pál mondgya

 _k_ Mitsoda _oktatás_ vehetünk magunknak azokbol asok szenvedésiböl szent Pálnak

 _f_ Ez ollyan példa amely meg vigasztalhattya és _meggyarapíthat_ mind azokot _aki_ az Isten _gyakorta_ valo szomoruságokot _küld_ és szenvedésre valo alkalmatoságokot az _evangélium_ prédikálásáért mert _akkor_ ugy _bánik_ vélek mint _fia_  _eszerint_ is _bánik_ a _nagy_ szentekel és ugy _tekint_ öket mint _barát_ méltoká _tévén_ aszenvedésre és azö fia akristus után valo _kereszt_  _hordozás_ 

 _k_ szabadé szent pál _szerint_ az _isten_  _bizonyság_  _hívni_ a midön valamely _igazság_ akarunk meg _bizonyítani_ 

 _f_ A szabad amidön azt valamely nagy _igazság_  _kíván_ és _abban_ az Isten _dicsőség_  _jár_ és annak üdvesége _aki_ arra _kötelez_ amidön a szükség azt nem _kíván_ az _esküvés_ szokása _ellenkezik_ az Isten _törvény_  _aki_ azt _tilt_  _hogy_ az ö nevét _hiába_ fel vegyék akár _igazán_ akár _hamis_  _ha_  _hamis_  _akkor_  _káromkodik_  _ha_  _igazán_ anoha egy ügyü _esküvés_  _de_  _megvan_  _tiltva_ mert az _isten_  _bizonyít_  _ok_ nelkül és _különböztetés_ nélkül

 _k_ Miért _hogy_ az Apostol minek utánna szollot volna ajelenésekröl magát meg aláza _gyengeség_ valo nézve

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa azoknak kik _természet_ felet valo ajándékokot vesznek _hogy_ magokot _megoltalmazhat_ a _kísértet_ ahejában valoságtol és akevélységtöl igen szükséges nékik _hogy_ ök magokot _megkisebbít_ az _önnönmaga_  _fogyatkozás_ és _gyengeség_ valo nezve atöbb _egyéb_ vétkektöl mondgya szent Agoston tsak arosz _cselekedet_  _félhetni_  _de_ a _magahittség_ inkáb _tarthatni_ ajó _erkölcs_ agyengeségben és anyomoruságban _meglát_  _hogy_ mik vagyunk az Isten _kegyelem_ és _irgalmasság_  _által_ ugyan _akkor_ is _kell_ mondani az Apostolal az Isten _kegyelem_  _által_ vagyok ami vagyok 1 Cor 25 10 és meg másut fel ne fuvalkodgyál _hanem_  _fél_ rom 11 20

 _k_ Mitsoda az az _ösztön_ melyet az Apostol _érez_  _test_ és a melyet a sátán angyalának nevezi

 _f_ Az a _tisztaság_ ellen valo _kísért_ a melyel meg _enged_ az Isten _hogy_  _kísért_  _ő_ az üdveségnek _ellenség_ ez a példa meg mutattya _hogy_ a _tökéletes_ rend _szerint_ inkáb üldözi amaga _hittség_ és a _kevélység_  _hogy_ pedig magokot ezektöl _megoltalmazhat_ szükséges nékik az alázatoság

 _k_ Az Isten miért nem _meghallgat_ ezt a nagy Apostolt amidön _oly_  _buzgó_  _kér_  _hogy_ meg mentené ettöl a _kísértet_ 

 _f_ Mert ezen alázatoságert _kegyelem_ akará _hozzá_ mutatni és nagyob alázatoságban _tenni_ amely _kegyelem_ tsak az alázatosoknak adgya meg az Isten azt is akará velünk _megéreztetni_  _hogy_ mitsoda szüntelen valo szüksegünk vagyon segittségére és _hogy_ nagyob _fényesség_ mutassa meg az _őkegyelme_  _erő_ és _hatalom_ az _ember_ az _ember_  _gyengeség_  _győzedelmes_ tészi aleg nagyob _kísértet_  _ha_ szinte atermészet meg romlot is és _ha_ az üdveség _ellenség_  _dühösség_  _ellene_ vagyon is


 _evangélium_ 

szent luk 8 4

Mikor pedig nagy sereg _egybegyűl_ik_ és a városokbol _hozzá_ sietnének mondá _hasonlatosság_  _által_  _ki_ mene amag vetö el vetni az ö magvát és midön vetné némely az _útfél_  _esik_ és _eltapodtatik_ és az _égi_ madarak _megeszik_ azt és némely a _kőszikla_  _esik_ és _kikelvén_ meg szárada mert nem vala nedvesége és némely atövisek _köz_  _esik_ és együt fel nevekedvén a _tövis_  _megfojt_ azt és némely a jó _föld_  _esik_ és _kikelvén_ száz annyi _gyümölcs_  _hoz_ ezeket mondván _kiált_ akinek _fül_ vannak ahallásra _meghall_  _kérd_ pedig _ő_ atanitványi mi volna _-e_  _példabeszéd_  _ki_ ö mondá néktek _adat_ tudni az Isten _ország_  _titok_  _egyéb_ pedig _példabeszéd_  _hogy_ látván ne lássanak és _hallván_ ne _ért_ ez pedig a _példabeszéd_ a mag az Isten _ige_ akik pedig az _útfél_ azok akik _hallgat_ az után _eljön_ az _ördög_ és _ki_ veszi az _ige_ aszivekböl _hogy_  _hivén_ ne üdvezüllyenek mert akik a _kőszikla_ azok akik midön _hall_  _öröm_  _fogad_ az _ige_ és ezeknek nints _gyökér_ kik egy _idő_  _hisz_ és a _kísért_  _idő_ el távoznak amely pedig atövisek _közibe_  _esik_ azok akik _hall_ és elö menvén a szorgalmatoságoktol és _gazdagság_ és az _élet_  _gyönyörűség_  _megfojtatik_ és _gyümölcs_ nem _hoz_ amely pedig ajó _föld_ azok akik jó és _jeles_ szivel az _ige_ meg _tart_ és _gyümölcs_  _hoz_  _békességes_  _tűrés_ 


Magyarazat

 _k_ Magyarázd meg nékünk a magrol valo _példabeszéd_ 

 _f_ Az Isten az _aki_ vett és a mag az ö _beszéd_ anégy féle _föld_  _ahova_  _hull_ a mag a midön el vetik _jelent_ azokot a _készület_ a melyekel a sziv azt bé veszi és az után vagy _gyümölcs_  _hoz_ az _örök_  _élet_ vagy semit nem _hoz_ 

 _k_ Mit _jelent_ a mag mely az _útfél_  _esik_  _eltapodtatik_ és az _égi_ madarak _megeszik_ 

 _f_ Jelenti az ollyan szivet amelyben utat _csinál_ a rosz _kívánság_ és amely _megkeményedik_ arosz szokásokban a melyben az Isten _ige_ nem _hoz_  _gyümölcs_ valamint az utra _hint_ mag a madarak kik amagot _megeszik_  _jelent_ azokot a _gonosz_ lelkeket kik az Isten _beszéd_  _ki_ szedik az ollyanoknak szivekböl kik meg rögzöttek avétekben akik el ragadtatván rosz _kívánság_ avilági szokásokal szüntelen valo vigyázatlanságban _él_ a mely nem engedi nékik _hogy_  _figyelmez_ és meg fogják azigazságot az _ördög_ szüntelen vigyázván a lelkek el vesztésire láthatatlan _tőr_  _hint_  _elébe_ és alkalmatoságot _támaszt_ arosz _kívánság_  _tűz_  _felgerjesztés_ 

 _k_ Mit _jelent_ az a _köves_ és száraz _föld_  _ahova_ a mag _esik_ 

 _f_ Jelenti azokot _aki_ mindgyárt _figyelmetesség_  _hallgat_ az Isten _ige_ és _öröm_ bé veszik _de_  _aki_ szivekben el rejtve vannak arosz _kívánság_ és nintsen valoságos _buzgóság_ és _isteni_  _félelem_  _hanem_ tsak szines jó _erkölcs_ a mely nem álhat ellene a _kísértet_ azért is arosz _kívánság_  _tűz_ valamint a sebes _verőfény_ el szaraszttya a magot _gyökér_ a mely mélyen nem vetette _gyökér_ mert az _isteni_ szeretet _abban_  _gyenge_ és a jó _kívánság_  _erőtlen_ 

 _k_ Mit _jelent_ a mag mely atövisek _köz_  _esik_ és ót _megfojtódik_ 

 _f_ Jelenti azokot kik bé veszik az Isten szavát és szorgalmatosan elö mennek és _bizonyos_  _idő_ jó _cselekedet_  _cselekedik_  _de_  _aki_ avilági szorgalmatoságoknak _tövis_ ugy mint a nyughatatlanságok a _gyönyörködtetés_ agazdagságok az _igazság_ magját meg fojttyák és avaloságos _buzgóság_  _megérés_ el nem _ér_ ebböl _ki_ tettzik _hogy_  _aki_ az _isten_ akarja magát adni és ajót _gyakorolni_ szükséges _hogy_ ellene mondgyon mind ezeknek és valojában _kiirt_ magábol mind _gyökér_ ezeket a rosz _kívánság_ mivel _két_ urnak nem lehet _egyszersmind_ szolgálni

 _k_ Mit _jelent_ ajó _föld_ amelyben amag _bőséges_  _gyümölcs_ teremt

 _f_ Jelenti azokot kik az Isten szavát _hallgatván_ azt _figyelmetesség_ bé veszik és _jeles_ szivel meg _tart_ a mely szivböl _ha_  _kigyökerezik_ arosz _kívánság_  _tövis_ akövetses rosz szokásokot aszüntelen valo sanyargatásal az illyen sziv _teljes_ lévén az _isteni_ szeretettel és az ö _igazság_ készis lévén _töredelmes_ és alázatoságal ajó _cselekedet_ szenvedvén mindeneket _békességes_  _tűrés_ az illyen sziv mondom ajó _cselekedet_  _bőséges_  _gyümölcs_  _hoz_ 

 _k_ Miért szükséges abékeséges _tűrés_  _az_  _hogy_ az Isten szava _gyümölcs_  _hoz_ 

 _f_ Mert lehetetlen jót _cselekedni_ és azt _hűség_  _gyakorolni_ valamely akadályok ellen mondások és üldözések nélkül szükséges _tehát_ abékeségnek _fegyver_ fel venni ellene állani arosz _hajlandóság_ arosz _hajlandóság_ el _kell_ törölni avilág ellen _tusakodni_  _kell_ szüntelen vigyazni alelkünk _ellenség_ minden nap a _kereszt_  _kell_  _hordozni_ és el szenvedni mind azt valamit az Isten reánk _küld_ mind ezekhez _tehát_ igen szükséges abékeséges _tűrés_  _ezért_ is mondgya szent lukáts _hogy_ azok kik a jó _föld_  _jelent_  _gyümölcs_  _hoz_  _békességes_  _tűrés_ erre valo nézve is adgya az Anyaszent egyház minékünk a mái letzkében például szent pált

 _k_ Az ur azt mondgya _hogy_ az illyenek _gyümölcs_  _hoz_ némely százat _egy_ némely _hatvan_ némely _harminc_ mit tészen ez

 _f_ Azt akarja meg mutatni _hogy_ az ollyanok _gyümölcs_  _hoz_ és jót _cselekedik_ vagy _több_ vagy _kevés_ a _szerint_ amint már az _isteni_ szeretet vagyon a szivekben mivel ez ajó _erkölcs_  _tökéletesség_ akeresztyénsegnek _gyökér_ minden jó _cselekedet_ lelke és _indító_ minden _keresztényi_  _erkölcs_ ez atörvénynek _beteljesítés_ mentöl inkáb el vonnyuk magunkot avilágtol és mi magunktol annál inkáb szerettyük az _isten_ és _felebarát_ mennél több _gyümölcs_  _hoz_ annál _tökéletes_ leszünk az _elkezd_  _isteni_ szeretet mondgya szent Agoston _elkezd_  _igazság_ és atekelletes _isteni_ szeretet _tökéletes_  _igazság_ az Atyák ezeket a szavait az urnak az Anyaszent egyházban lévö _háromféle_ rendre magyarázak az ö mondások _szerint_ a szüzek _egy_ százat _hoz_ az _özvegy_  _hatvan_ aházasok _harminc_ 

QUINQUAGESIMA VASÁRNAPJÁN

Imádság

Kérünk uram _meghallgat_ minket jó voltodbol szabadits meg minket mindenféle nyomoruságoktol és _feloldoz_ minket _bűn_  _kötél_ ami urunk J _k_ 


 _episztola_ 

szent pál 1 cor 13 1

Ha emberek és Angyalok nyelvein szollok is szeretetem pedig nintsen ollyaná lettem mint a zengö réz vagy a pengö _cimbalom_ és _ha_ profétálásom lészen is és _tud_ minden _titok_ és minden _tudomány_ és _ha_ minden _hit_ lészen is ugy _hogy_ ahegyeket másuvá vigyem szeretetem pedig nem lészen semmi vagyok és _ha_ el osztomis a szegények _eledel_ minden marhámot és _ha_ atestemet az _égetés_ adom is szeretetem pedig nem lészen semmit nem _használ_ nékem a szeretet _tűrő_  _kegyes_ aszeretet nem _irigykedik_ nem _cselekedik_  _gonosz_ fel nem fuvalkodik nem _tisztességkívánó_ nem _keres_ azokot amik magáé nem _gerjed_  _harag_ nem _gondol_  _gonosz_ nem _örvendezik_ ahamiságon _örvendezik_ pedig az _igazság_ mindeneket _eltűr_ mindeneket _hisz_ mindeneket reménl mindeneket el szenved aszeretet _soha_ meg nem szünik akár aprofétálások meg üresüllyenek akár a nyelvek meg szünnyenek akár atudomány el rontassék mert rész _szerint_  _érte_ rész _szerint_ profétálunk míkor pedig _eljön_ ami _tökéletes_ meg üresül ami rész _szerint_ vagyon midön _kisded_ volnék ugy szollok vala mint _kisded_ ugy _ért_ mint _kisded_ ugy _gondolkodik_ mint _kisded_ mikor pedig _emberkor_  _jut_  _ki_ üresitettem a _kisded_ valokat most _tükör_  _által_  _homály_ látunk _akkor_ pedig szinröl szinre most rész _szerint_ üsmérek _akkor_ pedig ugy üsmérek amint én is meg üsmértettem most pedig meg maradnak a _hív_ areménség a szeretet ehárom ezek _közül_ pedig nagyob a szeretett


Magyarázat

 _k_ Mitsoda az az _isteni_ szeretet a melyröl _beszél_ az Apostol

 _f_ Az ollyan _teljesség_ szükséges az Apostol _szerint_  _hogy_ ateszi _jó_ és _érdemes_ minden _cselekedet_ és _hogy_ valamit anélkül vagy más _indulat_  _cselekedik_  _haszontalan_ az üdveségre ugy anyira _hogy_  _ha_ szintén ugy _beszél_ is mint egy Angyal _de_ anelkül tsak ollyanok volnánk mint egy zengö réz vagy egy pengö _cimbalom_  _ha_ szinte _jövendöl_ is az egész _titok_  _megért_  _ha_ minden féle _tudomány_ volna és _ha_  _csoda_  _tevő_  _hit_ volnais _de_ Isten elött anélkül semik volnánk _ha_ mindenünket a szegényeknek adnok és mártyrumságot szenvednénkis mind ezek _haszontalan_ volnának Isten elött az _isteni_ szeretet nélkül bé nem tellyesittik atörvényt _ha_ szinte _külső_ végben vinnék is

 _k_ Mitsoda az _isteni_ szeretet _szerint_  _cselekedni_ 

 _f_ A _hogy_ tsak azért _cselekedik_  _hogy_ valoságal _kíván_ az _isten_  _tetszeni_ az ö akarattyát _követni_ néki _engedelmeskedni_ segittsük és _oktat_ az _isten_  _felebarát_ 

 _k_ Mitsoda _indulat_ munkálodnak amidön nem az _isteni_ szeretetböl munkálodnak

 _f_ A rosz _kívánság_  _indulat_ amagunkhoz valo szeretetböl _haszonkeresés_  _hiábavalóság_ nagyra vágyodásbol vagy valamely más _ember_  _tekintet_ az _ember_ nem lehet szeretet nélkül amely ollyan mint egy _teher_ amely _hol_  _egyfelé_  _hol_  _másfelé_ viszi mondgya szent Agoston _hogy_  _ha_ pedig nem az _isten_  _céloz_ az a szeretet szükség képen valamely _teremt_ állatra _céloz_ és valamint ezen szent Atya _szerint_ az _isteni_ szeretet _gyökér_ minden _jó_ ugy szent pál _szerint_ a _cupiditas_ a magunkhoz valo szeretet vagy a _teremt_ állatokhoz _gyökér_ minden _gonosz_ 

 _k_ Egy _kereszt_ leheté _megkülönböztetni_  _hogy_  _ha_ az _isteni_ szereteté _indító_ az ö _cselekedet_ 

 _f_ Azt igen nehéz _megkülönböztetni_ veszedelmes volnais azt magával _bizonyos_ el hitetni mivel egy _ember_ sem _tudhat_  _ha_ a szeretetre meltoé vagy a _gyűlölség_ Eccl 9 1 azt sem _tudhat_  _ha_ az _isten_ vagy a _teremt_ állatot szeretié ez az üsmerettség még az _igaz_ elött is el vagyon rejtve _ha_ tsak némely résziben is mert az ollyan _értelem_  _függ_ a melyet tsak az Isten üsméri _mindaddig_ még _tart_ ez _élet_ setéttsége és árnyéka a melyben ahit _által_  _kell_ magunkot vezetni nem avilágoságban _hanem_ ahomályba aleg igazabban is _kétféle_ lélek vagyon az _egyik_ az új _ember_ lelke a _caritas_ a mely szent és a másika az _óember_ lelke a _cupiditas_ (arosz _kívánság_ :) amely _megvan_ romolva és _kútfő_ avétkeknek _de_ azt nem _tud_  _bizonyos_ mellyik akettö _közül_  _kezdő_  _cselekedet_ amely nékik igen nagy _hogy_ magokot egészen meg alázák Isten elött és _abban_ atartalékban legyenek a melyben szent pál vala _aki_  _ha_ semmiröl nem vádolhatta is magát _de_ azért Isten elött magát _igaz_ nem _tart_ és attol _fél_  _hogy_  _netalán_ amidön másoknak predikal maga meg ne vettessék l Cor 4 4 et Cap 9 27

 _k_ Mitsodásnak akarja szent pál _hogy_ légyen az _isteni_ szeretett

 _f_ Azt mondgya 1 _hogy_ az _isteni_ szeretet _békesség_ szenvedteti mind azokot amiket _küld_ Isten szolgaira ugy a _felebarát_  _fogyatkozás_ és _bántódás_ is mivel a magunkhoz valo szeretet zugolodik és _kárhoztat_ mind azt valami ö ellene vagyon

2 Hogy aszeretet _kegyes_ és jót _tevő_ amagunkhoz valo szeretet pedig _kemény_  _durva_ és senkit nem _kímél_ 

3 Hogy aszeretet nem _irigykedik_ nem _örvendezik_ ahamiságon _örvendezik_ pedig amások _java_ mint a magáén a magunkhoz valo szeretetnek pedig _keserűség_ a mások _boldogság_ és _örvendezik_ amások nyomoruságán

4 A szeretet nem vakmerö se nem _hirtelenkedő_  _hanem_  _okos_ és _értelmes_ az Isten és a _felebarát_  _dolog_ a magunkhoz valo szeretet pedig változo vakmerö mert tsak amaga _kívánság_ és _gondolat_  _követ_ 

5 A szeretet fel nem fuvalkodik mert tsak egyedül az _isten_  _tart_ nagynak lenni ö neki is _tulajdonít_ minden jót és az _ember_ minden roszat a magához valo szeretet pedig _érdemes_  _tartván_ magát azt _gondol_  _hogy_ mindenel _tartozik_ néki és mindent magának _tulajdonít_ 

6 A szeretet nem _tisztességkívánó_ mást magához méltatlannak nem _tart_ akár mely alá valo légyen és mások felöl _jól_  _ítél_ amagunkhoz valo szeretet pedig mindent _kicsiny_ és aláb valonak _tart_  _felebarát_ tsak afogyatkozásit _tekint_ és _ő_  _megvet_ 

7 A szeretet nem _keres_ amaga _haszon_ és mindenekben az Isten _dicsőség_ és amások _haszon_  _tekint_ amagunkhoz valo szeretet mindenkor tsak amagáét _keres_ és mindenkor _kész_ annak fel áldozni az _isten_ és a _felebarát_ 

8 A szeretet nem _gerjed_  _harag_ senki ellen mert minden _ember_ meg akarna nyerni az _isten_ amagunkhoz valo szeretet pedig mindgyárt _harag_  _fakad_ mert tsak magát akarná bé _tölteni_ és mindeneket meg vét

9 A szeretet nem _gondol_  _gonosz_ és amenyiben tölle lehet mindenkor _jó_ magyaráza a mások _cselekedet_ a magunkhoz valo szeretet mindent roszra magyaráz söt még az ártatlan _cselekedet_ is roszat _talál_ és _ha_  _külső_ nem _talál_ agondolatokot és a szivet visgállya

10 A szeretet nem _örvendezik_ az _igazságtalanság_ söt _törődik_ és _búsul_ amások vétkin mert ameg banttya az _isten_ amagunkhoz valo szeretet pedig az Isten _dicsőség_ nem _érez_ nem szánakodik _felebarát_ söt még _örvendezik_ szomoruságan és avétket _játék_  _tart_ 

11 A szeretet _örül_ az _igazság_  _abban_  _gyönyörködik_  _hogy_ meg üsmérhese arrol _elmélkedik_ és azt _követ_ a magához valo szeretet azt nem _kedvel_ meg sem akarja üsmérni _hogy_ ne _követ_ azt amit _hagy_ 

12 A szeretet _eltűr_ amások _fogyatkozás_  _békesség_ a midön azokot meg nem jobbithattya amagunkhoz valo szeretet semit meg nem _enged_ másoknak tsak egyedül magának _kedvez_ 

13 A szeretet _hisz_ mind azt valamit az Isten _ki_ nyilatkoztatot és minden _isteni_  _igazság_ bé veszen amagunkhoz valo szeretet pedig _elvet_ azt ami _ő_ meg alázná és _megtürköztet_ 

14 A szeretet mindent remél az Isten _irgalmasság_ és semit nem magátol se avilágtol a magunkhoz valo szeretet semit nem vár az _isten_  _hanem_ amaga _erő_ és _érdem_ vagy az _ember_ 

15 A szeretet mindent el szenved az _isten_ és a _felebarát_ üdveségiért amagunkhoz valo szeretet nem akar szenvedni se _egyik_ se a másikért mert tsak a maga alkalmatoságát _keres_ és azt ami _ő_  _kecsegtet_ 

 _k_ Az _isteni_ szeretethez szükségeseké mind ezek a _tulajdonság_ 

 _f_ szükséges leg aláb _hogy_  _bizonyos_ mértékben meg legyenek mint egy _természet_  _szerint_  _követ_ ezek aszeretetet a mely nem mindgyárt lesz _tökéletes_ azért nem is adgya ezeket a _tulajdonság_  _abban_ atekélletes mértékben mint _hogy_ az _isteni_ szeretet az _ember_ nem tészi mindgyárt _igaz_  _hanem_ tsak anyiban amint már az uralkodik a szivben és arosz _kívánság_ ezeknek atulajdonságoknak is ót _hasonló_ mértékben _kell_ lenni és mindennek azon munkálodni _hogy_ azok _hovatovább_  _jobban_ nevekedgyenek _mindaddig_ még el _ér_ azt a _tökéletesség_ a mellyet _kíván_ Isten mindenikünktöl

 _k_ A midön valamely olyan vétekben _esik_ amely _ellenkezik_ ezekel ajó _erkölcs_  _olyankor_ leheté _hogy_ a szivben uralkodgyék az a szeretet

 _f_ Abbol nem _következik_  _hogy_ a szeretet ne uralkodgyék _ha_  _fogyatkozás_  _esik_ is tsak az _hogy_  _helyette_ ne a rosz _kívánság_ uralkodgyanak a szivben mivel ugy _elolt_ a szeretetet akönyü _fogyatkozás_ valo _hogy_ meg sértik _de_ el nem ólttyák _de_ ugy _hogy_ azoknak ne _enged_ szán szándékal azokban ne _esik_ magunkot _megjobbít_ és az Isten elött magunkot meg alázuk ez igy lévén nem _kell_ azon _megháborodni_ se a _fogyatkozás_ szeretni se _megengedni_  _hogy_ azok nevekedgyenek _hanem_ azokot _ki_  _kell_ irtani a sanyargatásal és a penitentziával _kerülni_  _kell_ az alkalmatoságokot melyek _okozhat_ ne _hogy_ végtire _elolt_ szivünkben azt a szent szeretetett

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ ahitt reménség és atöbb jó _erkölcs_ meg szünnek _de_ a szeretetnek _soha_ vége nem lesz

 _f_ Mert ahitt reménség és atöbb jó _erkölcs_ ez _élet_ valo jó _erkölcs_ utak és eszközök azüdveség el nyerésire _mihelyt_  _tehát_  _bír_ azt az _megígér_  _örökség_ azok meg szünnek mint már nem szükségesek amidön az utozo el _érkezik_ a fel tett _hely_ már néki azok nem _kívántatik_ a mi szükségesek voltak az utra ahit meg mutattya nékünk _homály_ a _megígér_  _jó_ areménség azt varattya velünk atöb jó _erkölcs_ azt velünk _megérdemeltetik_ azért a midön azokot _meglát_  _homály_ és setéttség nélkül és _bír_ azokot _akkoron_ se a _hív_ se a reménség se atöbb _külső_ jó _erkölcs_ nem lésznek szükségesek _de_ az _isteni_ szeretet _örökké_  _tart_ az is mégyen bé egyedül amennyekben mert _azáltal_ fogjuk azt _bírni_ mivel az _örökkévaló_  _boldogság_  _abban_ áll _hogy_ az _isten_  _meglát_ az ö _ábrázat_  _ő_ szerettyük _tökéletes_ szeretettel és _ki_ mondhatatlan _örvendezés_  _akkoron_ tsak egyedül erre a jó _erkölcs_ lesz szükségünk


 _evangélium_ 

szent luk 18 31

Melléje vévé pedig _Jézus_ atizen _kettő_ és mondá _íme_ fel megyünk _Jeruzsálem_ és _beteljesedik_ mindenek mellyek _megírattatik_ aproféták _által_ az _emberfia_ mert apogányok _kéz_  _adatik_ és meg tsufoltatik és _megostoroztatik_ és meg pökdöstetik és minek utánna _megostoroz_ meg ölik _ő_ és _harmadnap_  _feltámad_ és ök ezekben semmit nem _ért_ és ez _ige_ el vala rejtve töllök és nem _ér_ a mellyek mondatnak vala lön pedig mikor _Jerikó_  _közelget_ egy vak ül vala az _útfél_  _koldulván_ és mikor _hall_ az _általmenő_ sereget _kérd_ mi volna az mondának pedig néki _hogy_ Názáreti _Jézus_  _általmegy_ és _kiált_ mondván _Jézus_  _Dávid_  _fia_  _könyörül_ rajtam és akik _elől_ mennek vala _fedd_  _ő_  _hogy_  _hallgat_ ö pedig sokkal inkáb _kiált_  _Dávid_  _fia_  _könyörül_ rajtam meg álván pedig _Jézus_ magához _hagy_  _ő_  _hozatni_ és midön _elközelget_  _kérd_  _ő_ mondván mit akarsz _hogy_  _cselekedik_ veled ama pedig mondá uram _hogy_ lássak és _Jézus_ mondá néki láss ate _hit_ meg szabaditot téged és azonnal láta és _követ_  _ő_ magasztalván az _isten_ és az egész nép _hogy_ látá _dicséret_  _ad_ az _isten_ 


Magyarázat

 _k_ A _Krisztus_ miért mondá meg a maga szenvedésit és _halál_ még _előre_ az Apostolinak

 _f_ Azért _hogy_  _megelőz_ és elméjekbe adgya abotránkoztatást amelynek _kelletik_ lenni és _hogy_  _megerősít_ öket ahitben amidön _sok_  _gyalázat_ fog szenvedni _ész_  _jutván_  _hogy_ még _előre_ meg mondotta volt nékik és _hogy_ szabad akarattyábol és el végezéseböl menne ahalálra és nem _erőszakos_ szükségböl mivel még _előre_ el látván mind azt a mi rajta _történik_  _könnyű_ lett volna néki mind azt _elkerülni_  _ha_ akarta volna és _ez_ alkalmatoságot is _ad_ nékik arra _hogy_ meg visgállyák _hogy_  _kell_ lenni _őbenne_ valami ollyannak amely az _ember_  _feljebbvaló_ és _hogy_ ö ura ameg leendö _dolog_ és annyi meg aláztatásnak látása ne lenne ártalmára az ö _istenség_ valo _hit_ 

 _k_ Miért _olvastat_ az Anyaszent egyház amái napon ezt a _jövendölés_ 

 _f_ Azért _hogy_ az elménkben _olt_ ezeket az _igazság_ és _egyszersmind_  _bátorít_ az Isten példájára _aki_ is a _kereszt_  _halál_  _oly_  _buzgóság_ és _bátorság_ mene _hogy_  _bennünket_ meg válttson az _örökös_  _halál_  _élet_ fel szentelésével mivel az Anyaszent egyház azért _kényszerít_ minket a _penitenciatartás_  _hogy_ részt vévén akristus szenvedésiben azt _tisztel_ amiéinkel és vehesük _gyümölcs_ 

 _k_ Az Apostolok meg értéké azt amit akristus akara nékik mondani

 _f_ Akor meg nem _fog_  _de_  _idő_ meg _ér_ ökk még igen ez _élet_ valának ragaszkodva _hogy_ magokal _elhitethet_  _hogy_ meg _kelletik_  _halni_ és _által_ menni agyalázaton _hogy_ el lehesen _érni_ a _dicsőség_ és részesülni akristus szenvedésiben és reszt venni az _örökség_  _hogy_ pedig vélek _megértet_ a vallás _fundamentum_ ezt az _igazság_ minek utánna meg mondotta volna nékik _előre_ szenvedésit és _halál_  _megjövendöl_ nékik _feltámadás_ és _dicsőség_ meg akarván vélek és mi velünk értetni _hogy_ nintsen más út a melyen a menyekben lehesen menni

 _k_ Mit _jelent_ a vak akit a _Krisztus_  _meggyógyít_ 

 _f_ Jelenti az egész _ember_ nemzetet _aki_ avétekért nagyob vakságban _esik_ mint a melyben volt ez az _ember_ testi képen és akit az _ördög_  _megfosztván_ akegyelemnek minden _java_ utolso szegénységre és _koldusság_  _jut_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ ez a vak _koldus_ az _útfél_ a midön akristus el mene mellette

 _f_ Halván azugást _kérd_  _hogy_ mi volna a mondák néki _hogy_  _Jézus_ menne ótt el _kiáltani_  _kezd_ mondvan _Jézus_  _Dávid_  _fia_  _könyörül_ rajtam az _isten_  _fia_  _ember_  _test_ vévén magára avakok _köz_  _jön_ és _általmegy_  _közötte_ a _halál_  _hogy_ meg szabaditaná vakságokbol és nagy nyomoruságokbol ezt akará nékünk _jelenteni_ az uton valo menetelével amely mellet akoldus ül vala mivel _ember_ lévén _kegyes_ szemel _tekint_ az _ember_ és _kihoz_ a setéttségböl az ö _csodálatos_ világoságára _hív_ öket 1 petr 2 9 szegényé lett _hogy_  _meggazdagít_ öket szegénységivel 2 Cor 8 9

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ meg nyerhesük tölle ezt a _kegyelem_ 

 _f_ Az út mellet _kell_ lennünk amelyen _Jézus_ el megyen a mely az alázatoságnak szegénységnek és a penitentziának _keskeny_ uttya valamint ez a _koldus_ ugy miis szükséges _hogy_  _megérez_ nyomoruságunkot és _kiált_ a _Jézus_ ne _hajt_ másokra _hanem_  _gyakorol_  _imádság_  _mindaddig_ még az üdvezitö magához nem szolit

 _k_ Mit _jelent_ asereg _aki_  _fedd_ avakot _kiáltás_ 

 _f_ Jelenti az ollyan _hideg_ és _félénk_  _keresztény_ kik a _Krisztus_ után menvén meg akadályoztattyák azokot _aki_ az _isten_ akarnak _térni_ és akik nem szenvedhetik _hogy_ mások meg változtassák _élet_ mert ö magok meg nem akarják változtatni illyenek az ollyanok kik ezeket a _farsangi_  _idő_ arendeletlenségbe akarják _tölteni_ és akik azon _igyekezik_  _hogy_ azon rendeletlenségben vessék azokot is akik azon _igyekezik_  _hogy_ akristushoz mehesenek

 _k_ Hogy lehet ellene állani az illyen veszedelmes _kísértet_ 

 _f_ Nem _kell_  _hajtani_ az ollyanoknak _beszéd_  _hanem_  _az_ szabjuk magunkot amit akristus _hagy_ az _evangélium_ és nem asereg példájához _aki_  _fut_ veszedelemre egy szoval avakot _kell_  _követni_ akit mentöl inkáb _fedd_  _kiáltás_ annál inkáb _kiált_ akristus után

 _k_ A vak meg nyeréé amit _oly_  _buzgóság_ és alhatatoságal _kér_ 

 _f_ Igen is meg halgattaték akristus _ő_ szolitá asereg is látván nagy _buzgóság_  _kezd_  _ő_  _biztatni_ és sietetni _hogy_ menne akristushoz amidön avilágiak azt reménlik _hogy_ minket meg nyerhetnek _addig_ mind sürgetnek és unszolnak _de_  _ha_ láttyák _hogy_ végig meg maradunk ajó szándékunkba _akkor_  _csodálni_ és _dicsérni_  _kezd_ amit annak elötte rosznak _tart_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ avak _hogy_ a _Krisztus_ szolittá

 _f_ El vetvén ruháját fel ugordék és _hozzá_ mene mark 10 50 ebböl _megtanulhat_  _hogy_ le _kell_ vetnünk az _óember_  _ha_ akristushoz akarunk menni ellene _kell_ mondani a világhoz valo szeretetnek és minden _halogatás_ nélkül _követni_  _kell_ akegyelemnek sugarlását mert a szent léleknek _kegyelem_ mondgya szent _Ambrus_ nem szenvedi el ahalogatást ameg _történhet_ik_  _hogy_ akristus tsak _egyszer_ szollit _ha_ mindgyárt nem _engedelmeskedik_  _tarthat_ attol _hogy_ meg nem _talál_  _ő_  _kiált_  _tehát_ a _Krisztus_  _de_ szivböl _kiált_ és mint egy sürgesük ne _hallgat_ atestet és avért és ne _hajt_ a mások _ítélet_ és ö _bennünket_ meg világosit akegyelemnek világával

 _hamvas_ SZEREDÁN

Imádság

Enged meg uram _hív_  _hogy_ áitatoságal _elkezd_ ezeket a szent _böjti_ napokot és azokot _buzgóság_  _gyakorolhat_ ami urunk J k


 _episztola_ 

 _Joel_ prof 2 12

Most azért ezt mondgya az ur _tér_  _hozzá_  _teljes_ szivetekböl _böjt_ és sirasal és _jajgatás_ és szagassátok ati sziveiteket és nem ati ruháitokat és _tér_ ati uratokhoz _isten_ mert _kegyes_ és _irgalmas_  _tűrő_ és nagy _irgalmasságú_ és _felülhaladó_ agonosságot _ki_  _tud_  _talán_ meg _tér_ és meg _enged_ és _áldomás_  _hagy_ maga után _eledeli_ és _itali_ áldozatot ati uratoknak _isten_ zengjetek _trombita_ sionban szentellyetek _böjt_  _behív_ asokaságot _egybegyűjt_ anépet szentellyétek meg agyülekezetet _összehív_ avéneket _egybegyűjt_ akis dedeket és _csecsemő_  _kijön_ avö legény az ö _ágyasház_ és a meny aszszony az ö ágyábol atornacz s’ az _oltár_  _között_ sirjanak apapok az ur szolgai és mondgyák _megenged_ uram _megenged_ ate népednek és adgyad ate _örökség_  _gyalázat_  _hogy_ uralkodgyanak rajtok a nemzettségek miért mondgyák anépek _között_  _hol_ vagyon az ö _isten_  _buzgóság_ szerette az ur az ö _föld_ és _megenged_ az ö népének és _felel_ az ur és mondá az ö népének _íme_ én nektek _gabona_ és _bor_ és _olaj_  _küld_ és _betelik_ azokal és nem adlak _titeket_  _többé_  _gyalázat_ apogányok _közibe_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _ért_ ezeken a szokon _megtér_  _hozzá_  _teljes_ szivetekböl

 _f_ Az _isten_ valo _megtérés_ a _hogy_ ellene mondgyunk a véteknek és a _teremt_ állatoknak és _hogy_ minden _kedv_ és szeretetünket _az_ az _örökös_  _jó_  _fordít_  _hogy_ tsak egyedül _ő_ szeresük és inkáb mindennél a szivböl valo _megtérés_ a _hogy_ néki adgyuk minden szeretetünket semmit _abból_ meg nem _tartván_ magunkhoz vagy a világhoz mert az Isten elött valamég az uralkodo szeretet meg nem változik atselekedetek sem változnak meg és egészen valo _megtérés_ sem lehet

 _k_ Miért akarja az Isten _hogy_  _böjt_ sirásal és _jajgatás_  _megtér_ 

 _f_ Mert nem _elég_ avétkezéstöl meg szünni szükséges még _hogy_ a _bűnös_ sirasa tett vétkeit avétekért penitentziát _tart_ és magát meg büntesse _ha_ az Isten _bosszúállás_ el akarja _kerülni_ a még nem _elég_  _hogy_ az _isteni_ szeretett mely aszivet _meghat_ véle azt _feltétet_  _hogy_  _ő_  _többé_ meg nem bánttya szükséges még _hogy_ ugyan azon szeretet arra is vigye _hogy_ penitentziát _tart_ az Isten _harag_  _megengesztelés_ és az ö _igazság_  _elégtétel_ a melyet _megbánt_ vétkeivel

 _k_ Mit _kell_  _érteni_ ezeken aszókon szaggassatók meg ati sziveiteket és nem ruháitokot

 _f_ Azt _kell_  _érteni_  _hogy_ az Isten nem a szines és akülsö _penitenciatartás_  _kíván_ és meg nem elégeszik akülsö sanyargatásokal ö ollyan szivet _kíván_ a melyet a szánás és _bánás_ meg szagassa és _meghat_ amely _töredelmes_ és alázatos sziv legyen _ahol_ nintsen _isteni_ szeretet és nintsen _utálás_ avéteknek és _ahol_ nintsen _megutálás_ avéteknek ót nintsen se _megbánás_ se valoságos _töredelmesség_ 

 _k_ Mitsoda _indulat_ akarja aproféta a szivnek valoságos _megtérés_ 

 _f_ Abbol azindulatbol mert az Isten jó és szánakodo mert ö _békességes_  _tűrő_ és _gazdag_  _irgalmasság_ és _hogy_ azö _jóság_ felyül _halad_ ami _hamisság_ meg akarja nyerni szeretetünket azö nagy _jóság_ és _irgalmasság_ valo nézve azt akarja _hogy_ a szeretetért szeretetel _fizet_ néki meg akarja nékünk mutatni _hogy_ ameg térés az ö véghetetlen _irgalmasság_ munkája és _az_ nagy _hálaadás_  _kell_ lennünk a _bűnös_  _ember_ az ö _igazság_  _keménység_ varhatta volna magára még is néki azt _ígér_  _hogy_ bé _tölt_  _irgalmasság_  _kegyelem_  _hogy_  _ha_ [ _hogy_ - _ha_ ] _hozzá_ meg _tér_ 

 _k_ Ezek aszók _hely_ az ö _jóság_  _meghalad_  _gonoszság_ szent _Hieronimus_  _eszerint_ tészi a sido _szerint_  _bán_ aroszat a melyel _fenyeget_ az Isten nem meg változhatatlané _hogy_ lehet _tehát_ meg változtatni rendelésit _megbánván_ a roszat a melyel _fenyeget_ 

 _f_ Az Isten meg nem változtattya se akarattyát se rendelésit _hanem_ tsak _akkor_ láttzik meg változtatni rendelésit a midön _fenyegetés_  _szerint_ meg nem _büntet_ amidön _irgalmasság_ akar _tenni_  _igazság_  _fenyeget_ abünöst _hogy_ magában _tér_ üdveséges _félelem_ és nem azért _hogy_ meg büntesse azt _aki_ magát _megbüntet_ az Isten _hogy_ velünk jobban _megértet_ a _dolog_ a mi nyelvünkhöz alkalmaztattya magát mondván _bán_  _hogy_ nem _cselekedik_ az _ember_ azt a roszat amelyel _fenyeget_  _de_  _őbenne_ nintsenek azok az _indulat_ mint az _ember_  _aki_  _megbán_ valamit

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a proféta minek utánna fel magasztalta volna az Isten _jóság_ ugy tettzik mint _ha_  _abban_  _kételkedik_ mondván _ki_  _tud_  _abban_  _tér_ vagy meg _enged_ 

 _f_ Ezt a proféta avétkesekel mondattya nem azért _hogy_  _kételkedik_ az Isten _irgalmasság_  _hanem_  _hogy_ meg mutassa néki _érdemtelen_ voltokot az _bocsánat_ az Isten _hatalom_ és _irgalmasság_  _soha_ sem _kell_  _kételkedni_  _de_  _kell_ attol _tartani_  _hogy_ ne mutassa _irgalmasság_  _főképpen_ anagy vétkek után ez a _tartalék_  _hasznos_ abünösnek _hogy_ az alázatoságban maradgyon

 _k_ Mit ért aproféta azon _hogy_ szentellyétek meg aböjtöt és asokaságot

 _f_ Az _írás_  _szerint_  _ért_ azt _hogy_ szent _böjt_  _hirdet_ és _elhív_ asokaságot másként is agyülekezetre és abün _bocsánat_ valo _kérés_ atesti _cselekedet_  _megtartóztatás_ valo _tisztulás_  _készül_ a szent Atyák mindenkor is arra _int_ ahiveket _hogy_ a _böjt_ együt atesti _megtartózkodás_  _gyakorol_ 

 _k_ Mitsoda apapoknak és az Isten szolgainak a _hivatal_ anyomoruságoknak és apenitentzia _tartás_  _idő_ 

 _f_ Azö _hivatal_ aproféta _szerint_ a _hogy_ sirjanak atornátz és az _oltár_  _között_ areájok _bízattatik_ népnek vétkekért és _felindít_ öket is asirásra és abünök _bocsánat_  _kérés_ apapok akristus mellet valo _közbenjáró_ anépnek kik anépnek _fogadás_ és _imádság_ néki bé mutattyák ök _megengesztel_ az Isten _harag_ és nékik _kell_ mindennek jó példát adni

 _k_ Mit _jelent_ a sido nép _aki_ apogányok _birodalom_ alá volt vetve

 _f_ Jelenti akeresztyéneket kik Isten _fia_ lévén szabadok _de_ avétekért az _ördög_ rabságában _esik_ és az Isten is _kegyetlenség_ alat _hagy_ mert ök is _elhagy_  _igazság_ 

 _k_ Nem leheté meg szabadulniok _abból_ arabságbol és mi formában lehet

 _f_ Igen is meg lehet _de_ nem amagok _erő_  _által_  _hanem_ akristus _kegyelem_ a mely _kegyelem_  _esedezik_  _érte_ az Anyaszent egyház és a melyet _kell_  _kérni_ magoknak is mivel az Isten _békességes_  _tűrő_ és _irgalmas_ várja öket apenitentziára és arra _int_ is öket rom 2 4 5 _de_  _ha_ meg vetik az ö _jóság_  _gazdagság_ és _hosszú_ várását _félő_  _hogy_ szivek _keménység_  _harag_ ne _gyűjt_ a _harag_ napjára


 _evangélium_ 

szent Matth 6 16

Mikor pedig _böjtöl_ ne legyetek mint akép mutatok szomoruak mert _meghervaszt_  _orca_  _hogy_ az _ember_ láttassanak _böjtölni_  _bizony_ mondom néktek _hogy_ el vették az ö _jutalom_  _te_ pedig mikor _böjtöl_  _ken_ meg a _fej_ és az _orca_ mosd meg _hogy_ ne láttassál az _ember_  _böjtölni_  _hanem_ ate Atyádtol _aki_ rejtékben vagyon és az atyád _aki_ láttya arejtékben _megfizet_ néked ne _gyűjt_ magatoknak _kincs_ eföldön _ahol_ arosda és a moly _megemészt_ és _ahol_ a lopok _ki_ ássák és el lopják _gyűjt_ pedig magatoknak _kincs_ az _ég_  _ahol_ sem a rosda sem a moly meg nem _emészt_ és _ahol_ a lopok _ki_ nem assák s’ el nem lopják mert _ahol_ a _kincs_ vagyon ótt vagyon a szivedis


Magyarázat

 _k_ Mit _kell_  _érteni_ a _böjt_ amelyröl szól akristus a mái _evangélium_ 

 _f_ A _böjt_ nem tsak ahustol valo _megtartózkodás_ vagy akeveseb _étel_  _kell_  _érteni_  _hanem_ az elmének a szivnek és az _érzékenység_ sanyargatásit a véteknek és az arra vivö alkalmatoságoknak _elhagyás_ 

 _k_ Mi modon akarja akristus _hogy_  _böjtöl_ 

 _f_ Azt akarja _hogy_  _fej_  _megken_ és meg mosuk _orca_  _de_ azt nem _betű_  _szerint_  _kell_  _érteni_ mivel az _egy_ része aböjtölésnek _abból_ áll _hogy_ a _kényesség_  _elhagy_  _hanem_  _ezáltal_ azt akarja akristus _megértetni_  _hogy_ mikor _böjtöl_  _külső_ is _hasonló_  _öröm_ és vigaságot mutassunk mint a melyet mutatnak avilágiak amidön _megken_  _fej_ és meg mosák _orca_ egy szoval azt akarja _ezáltal_  _hogy_ tsak egyedül az _isteni_ szeretet a mely meg vigasztallya a szivet egyedül a legyen _indító_  _böjtölés_ meg _kell_  _tisztítani_ lelkünket a véteknek motskátol és apenitentzia tartáshoz _kell_  _fogni_  _öröm_ és nem zugolodásal mert az Isten tsak azt veszi el töllünk amit néki _öröm_ és szeretettel adnak

 _k_ Mit _kárhoztat_ akristus aböjtben

 _f_  _kárhoztat_ akép mutatást és azokot kik _elhervaszt_  _orca_ azért _hogy_ láttassanak az _ember_  _böjtölni_ és azért _megdicsértetni_  _holott_ akristus azt akarja _hogy_ mikor _böjtöl_ mások elött vig _orca_ és szemérmetes _öröm_ legyünk

 _k_ A _Krisztus_ akarattya nem azé _hogy_  _eltitkol_ mások elött _hogy_  _böjtöl_ 

 _f_ Nem azt akarja _hogy_ mások elött _teljesség_  _eltitkol_  _hanem_  _hogy_ ne _kíván_ másoknak szomoru és _kedvetlen_  _orca_ mutatni azért _hogy_  _megdicsér_ söt még _tartozik_ jó példát adni másoknak _de_ tsak ollyan szándékal _hogy_  _isten_  _tetszik_ egy szoval tsak az ollyan sanyargatásokot _kell_ el titkolni mások elött amelyekért valamely _dicséret_ vehetnénk az _ember_ 

 _k_ A _Krisztus_ tsak ahejában valo _dicsekedés_ és akép mutatást karhoztattyaé aböjtben

 _f_  _kárhoztat_ még az ollyanoknak szomoruságokot is akik nehezen láttyák _hogy_ anagy _böjt_  _közelget_ és az _esztelen_ vigasságát az ollyanoknak kik anagy böjben valo szenvedésért még _előre_ akarják magokot _megjutalmaztatni_ afársángi mulattságokal és _tobzódás_  _holott_ az illyen rendeletlen mulattságokban nem szabad részt venni nem is illyen formában _kell_ a _penitenciatartás_  _készülni_ mivel a világi mulattságok aléleknek és atestnek meg romlásokra _igyekezik_ tsak egyedül azal a szent _öröm_ amelyel láttyák _közelgetés_ az Isten _irgalmasság_  _idő_ és az üdveség napjainak _kell_  _készülni_ apenitentzia tartáshoz

 _k_ A _Krisztus_ nem kárhoztaté még mas féle szomoruságot is a _nagyböjt_ 

 _f_  _kárhoztat_ még az ollyanoknak szomoruságokot is akik zugolodásal _böjtöl_ és tsak azért mert arra _kényszerít_ az Anyaszent egyház akik igen nagy _járom_  _tart_ aböjtöt akik azon panaszolkodnak és morgolodnak akik azt ugy viszik végben mint arabok és _kénytelenség_ és nem szeretetböl amint _illik_ az Isten és az Anyaszent egyház _fia_ 

 _f_ Anagy _böjti_ parantsolat tsak _éppen_ aböjtölésre _kötelez_ 

 _f_  _kötelez_ még az _imádság_ és a magános _élet_ az _imádság_  _hogy_  _kegyelem_ nyerjünk apenitentziára amagános _élet_ azért _hogy_  _elkerülvén_ minden roszra vivö alkalmatoságot azon munkálodgyunk _hogy_ meg válhasunk ateremtet állattol

 _k_  _köteles_ vagyunké _megválni_ ateremtet állattol _hogy_  _elég_  _tesz_ az Isten _igazság_ 

 _f_ Minden _bizonnyal_  _köteles_ vagyunk arra _hogy_ meg sanyargassuk arosz _kívánság_ és az _érzékenység_ azért _hogy_ mi magunkot _megbüntet_ vétkeinkért amely meg nem lehet más képen _hanem_  _hogy_  _ellenkező_  _cselekedik_ atermészet rosz _kívánság_ a _kevélység_ alázatoságal _kell_  _megbüntetni_ anagyra vágyást az alatson rendüségel a mértékletlenséget amértékleteségel arosz _kívánság_ a _megtartózkodás_ a _fösvénység_ az alamisnálkodásal

 _k_ Miért _tilt_ akristus _hogy_ kintsetgyüjtsünk eföldön

 _f_ Azért _hogy_ ne ragaszkodgyunk evilághoz nem akarja _hogy_ ami szivünk _kétfelé_  _oszlik_ az Isten és ateremtet állatok _között_ se _hogy_  _evilági_  _jó_ ragaszkodgyék avilági _jó_  _megfosztatik_  _gyakorta_ akaratunk ellen is _főképpen_ ahalál _által_ a mely el veszi töllünk a mit szerettünk a _Krisztus_ azt akarja _hogy_ menyei _gazdagság_  _gyűjt_ a melyet _örökös_  _bírhat_ a menyei _gazdagság_ pedig _mindabból_ áll valamit _cselekedik_  _isten_ eföldön valamit néki adunk és ajánlunk _böjt_ alamisna _imádság_ jó _cselekedet_  _keresztényi_ jó _erkölcs_ szenvedések ezeka valoságos _kincs_ 

 _k_ Mitsoda _haszon_ válnak nékünk az illyen _kincs_ 

 _f_ Arra _hogy_ azok _által_ az _örökös_  _jószág_  _bír_ az _isten_ magát is _aki_ nékünk mindenünk és _aki_ bé _tölt_ agazdagság után valo _oly_  _telhetetlen_  _kívánság_ mert az ollyan mód nélkül valo _fösvény_ akinek az Isten nem _elég_ mondgya szent Agoston

 _hamvas_ SZEREDA UTÁN VALO PÉNTEKEN

Imádság

Kövessed uram _kegyelem_  _hinteni_ a mi _elkezd_  _böjtölés_ ugy _hogy_  _igaz_ szivel _megtarthat_ és _betölthet_ ezt a _böjt_ ami urunk J k


 _episztola_ 

Isai 58 1

Kiálts meg ne szünnyél mint atrombita _felemel_ szodat és _hirdet_ azén nepemnek az ö vétkeit és a _Jákob_  _ház_ az ö _bűn_ mert engem naprol napra _keres_ és az en utaimot tudni akarják mint anemzettség mely _igazság_  _cselekedik_ és az ö _isten_  _ítélet_ el nem hatta volna _kérdez_  _tőle_ az _igazság_  _ítélet_ az _isten_ akarnak _közelgetni_ miért _böjtöl_ és meg nem tekintetted meg aláztuk lelkeinket és nem _tud_  _íme_ ati _böjt_ napján ati akaratatok _találtatik_ és minden adositokat untattyátok _íme_ pörlödésre és versengésre _böjtöl_ és _ököl_  _istentelen_ verekedtek ne _böjtöl_ mint enapiglan _hogy_  _hallattatik_ a magoságban ati _kiáltás_ valyon illyené aböjt melyet választottam _hogy_  _napestig_  _gyötör_  _ember_ alelkét avagy _egybehajt_ mint a _karika_ a _fej_ és zákot és _hamv_  _hint_ alája valyon ezt hivodé _böjt_ és az ur _kedves_ napjának nem ezé inkáb a _böjt_ amelyet választottam _megold_ az _istentelenség_  _kötél_  _leold_ ale nyomo _kötelék_  _elbocsát_ azokot szabadságra akik meg romlottak és minden _teher_ el szagass szegd meg _kenyér_ az _éhező_ és a szegényeket és _bujdosó_ vid aházadba midön mezitelent látz _befed_  _ő_ és ate _test_ meg ne utállyad akkor _feltámad_ mint ahajnal ate világoságod és a _te_  _egészség_  _hamar_ fel _kel_ és _orca_ elött mégyen ate _igazság_ és az ur _dicsőség_  _hozzáfogad_ téged _akkor_  _könyörög_ és az ur meg _hallgat_  _kiált_ és mond: _ihol_  _jelen_ vagyok _ha_ el vészed _belőle_ alántzot és meg szünöl az ujodot _ki_ nyujtani és _haszontalan_ szollani 


Magyarázat

 _k_ kinek parantsollya Isten _hogy_  _kiált_ szüntelen és _kihirdet_ népének az ö vétkeit

 _f_ Az _ó_ törvény alat az profétáknak parancsolá mostanába pedig apásztorokot és az _evangélium_ predikátorit _tesz_  _hogy_  _tanít_ és _fedd_ azokot _ki_ reájok _bíz_  _hogy_  _felemel_ szovokot mint atrombita az az _hogy_ minden _ember_  _tekint_ nélkül _beszél_ anépek vétkek ellen mert parantsolattyábol _beszél_ azt akarja _hogy_ szüntelen _kiált_  _mindaddig_ még meg nem szünnek avétektöl _de_  _ha_ apásztornak mondgya szent _Gergely_ pápa nintsen _buzgóság_  _tudomány_  _ha_ nem _tud_ mit _kelletik_ mondani vagy _ha_  _ki_ nem méri mondani amit _tud_  _hova_ lészen egy néma _kiáltó_  _kiáltozás_ 

 _k_ Miért mondgya az ur _hogy_  _kiált_ az ollyanok ellen kik _ő_ minden nap _keres_ és akarják üsmerni az ö utait _holott_ editséretesnek láttzik

 _f_ Mert nem _keres_ ugy amint _kell_  _hogy_ meg _talál_ mert penitentziát nem _tart_ atett vétkekért ugy _él_ mintha _által_ nem hágták volna az Isten _törvény_ ollyan _bátor_ mennek az _isten_ mintha ártatlanok volnának a midön az _isten_ akarunk _közelgetni_ a szent _dolog_ részesülni a szenttségeket fel venni vagy valamely szent szolgálatban menni mindennek elötte azon _kell_  _elkezdeni_  _hogy_ az Isten _harag_  _megengesztel_ és _elég_  _tesz_ az ö _igazság_ alázatos és valoságos penitentziánkal sokan vannak ollyan _kereszt_  _aki_ ugy tettzik mint _ha_ az _isten_  _keres_ és akik tsak amagok akarattyokot _keres_ bé _tölteni_ akik _ő_ akarják meg üsmérni és akik magokot nem üsmérik _aki_  _bátor_  _járul_ az ö _oltár_ és akik azt meg nem _tekint_  _hogy_ ollyan nagy vétkekben vannak a melyekért penitentziát nem _tart_ és a mellyeknek el _kell_ öket azoktol távoztatni akik _böjtöl_ és magokot sanyargattyák _de_ nem _hogy_ alázatosabbak volnának és magoknak _meghal_  _hanem_ még _kevély_ és magokot inkáb _elhisz_ egy szoval az új _bor_  _óedény_ akarják _tenni_ és _megegyesíteni_ az _óember_ az ujal nem akarják az _első_ levetni _hanem_ a másodikát akarják arra felyül venni a mely _magamegcsúfolás_ mondgya szent _Bernard_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ azok _aki_ szól aproféta _böjtöl_ és meg alázták lelkeket _de_ az Isten meg nem _tekint_ öket

 _f_ Mert ugy _böjtöl_ valamint az _evangéliumi_  _farizeus_  _aki_ meg azal _dicsekedik_ és mást meg vetet mert aböjttyökben tsak amagok akarattyokot _követ_ és el nem akarták _hagyni_ avétket se ellene mondani rosz _kívánság_ az Isten elött az illyen _böjt_ mint _ha_ nem volna avaloságos _böjt_ inkáb _abból_ áll _hogy_  _meghal_  _kívánság_ és amagunk akarattyának mint sem _abból_  _hogy_ atestet _koplaltat_ mivel ezek nélkül aböjt _haszontalan_ 

 _k_ Az ur miért _hány_ szemekre asidoknak _hogy_  _visszakér_ amivel nékik _tartozik_ 

 _f_ Mert nagy _keménység_ és nagy _irgalmatlanság_  _visszakér_ az adoságot mint _ha_  _őmaga_ nem lettek volna adosok az Isten _igazság_  _bocsánat_  _kér_ tölle _bűn_ és ök meg nem _bocsát_ se semit el nem _enged_ azoknak kik nékik adosok valának ugy _cselekedik_ valamint az a szolga a kinek az ura _elenged_  _tízezer_  _talemtum_ és _aki_ nagy _keménység_  _bánik_ egy _szolgatárs_ egy _kevés_ adoságért az Isten ugy _bánik_ velünk valamint mi _bánik_ másokal és azokal _tesz_  _irgalmasság_ akik _irgalmas_ atyok _fia_ 

 _k_ Mitsoda apörlödésre és versengésre valo _böjtölés_ 

 _f_ Az a midön pörlekedünk versengünk vagy veszekedünk másokal vagy ollyan vétket _cselekedni_ a melynek _kiáltás_  _felhat_ az Isten _fül_ a _Szentírás_  _szerint_ a mely vétkeket _égrekiáltó_ vétkeknek nevezik valamég az Isten az illyen _kiáltás_  _hall_  _addig_  _kedves_ nem _tekint_ az _imádság_  _böjtölés_ és más _egyéb_ sanyargatásokot melyeket nékie ajánlanak _elsőbben_ azon _kell_  _elkezdeni_  _hogy_ szeresük atyánk _fia_  _békesség_  _él_ vélek ellene mondgyunk a vétkeknek _hogy_  _ha_ azt akarjuk _hogy_ az Isten _megtekint_  _imádság_  _böjtölés_ és jó _cselekedet_ 

 _k_ Miben áll Isten elött avaloságos _böjt_ 

 _f_ Az Isten nem _megelégedik_ tsak a testi _böjt_ akülsö alázatoságokal _hogy_ valaki sákban _öltözik_ és _hamu_  _fekszik_ mind ez _haszontalan_ az _isteni_ szeretet nélkül és az _irgalmasság_ nélkül mindenek felet ollyan _böjt_  _kíván_ töllünk _hogy_ a vétket _elhagy_ és jót _cselekedik_  _hanem_ perlekedünk nem versengünk nem nyomorgatunk másokot ugy arosztol _eltávozik_  _ha_  _enni_ adunk az _éhező_  _ha_ a meziteleneket ruházuk szállást adunk az _idegen_ ugy jót _cselekedik_ az illyen _böjt_ tészi _kedves_ az Isten elött atesti _böjt_ ugyan _akkor_ is _meghallgat_  _kiáltás_ és _könyörgés_ és nyerjük meg _kérés_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 5 43 és 6 1

Hallottátok _hogy_ mondatot szeresed _felebarát_ és _gyűlöl_  _ellenség_ én pedig mondom néktek szeresetek _ellenség_ jót _tesz_ azokal kik _titeket_  _gyűlöl_ és _imádkozik_ ati üldözöitekért és ragalmazoitokért _hogy_  _fia_ legyetek ati Atyátoknak _ki_ mennyekben vagyon _ki_ az ö napját _feltámaszt_ a _jó_ és agonoszokra és _eső_  _ad_ az _igaz_ és ahamisakra mert _ha_ azokat szeretitek kik _titeket_ szeretnek mitsoda _jutalom_ lészen nem azt tselekesziké apublikanusok is és _ha_ tsak az atyatok _fia_  _köszönt_ mit miveltek _több_ nem azt miveliké apogányok is legyetek azért _ti_  _tökéletes_ mint ati mennyei Atyátok _tökéletes_  _óv_ magatokot _hogy_  _igazság_ ne _cselekedik_ az emberek elött _hogy_ láttassatok azoktol mert _egyéb_  _jutalom_ nem lészen a _ti_ atyátoknál _ki_ mennyekbe vagyon Mikor azért alamisnát adsz ne _trombitáltat_  _előtte_ a mint akép mutatok _cselekedik_ a synagogákban és az utzákon _hogy_  _tiszteltetik_ az _ember_  _bizony_ mondom néktek el vették _jutalom_  _te_ pedig alamisnát adván ne _tud_ abal _kéz_ mit _cselekedik_ a _jobb_  _kéz_  _hogy_ ate alamisnád rejtékben legyen és az Atyád _ki_ a rejtékbe láttya _megfizet_ néked 


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket az Anyaszent egyház a mái Évangyéliumba

 _f_ Arrahogy mitsoda _kötelesség_  _tartozik_ szeretni _ellenség_ a mely nelkül a mi _böjtölés_ nem volna _érdemes_ Isten elött arra is _megtanít_  _hogy_ mitsoda elmével _kell_ jót _cselekedni_ 

 _k_ Az _ó_ törvény parantsoláé a sidoknak szeretni _ellenség_ 

 _f_ Azt nem parancsolá _hanem_ tsak azt _hogy_ szeresék _felebarát_ vagy jó akarojokot ök ebböl azt _kihoz_  _hogy_ szabadságot adot vagy is parantsollya nékik _hogy_  _gyűlöl_  _ellenség_ mivel ajo akaron vagy is a _felebarát_ ök tsak atyok _fia_  _ért_ vagy is amagok nemzeteket _de_ azt továb nem _terjeszt_ nem _tud_ még azt _hogy_ az egész _ember_ nemzet _idegen_ vagy _ellenség_ az _isten_ munkája és _kép_ vannak _teremtve_ és _hogy_ mind azok _felebarát_ lévén akarja _hogy_ szeresük azokot

 _k_ Tartoztanak _tehát_ az _ótörvény_ az _ellenség_ ugy szeretni valamint ajó akarojokot és _gonosz_ valamint ajókót

 _f_ Minden _bizonnyal_  _tartozik_ az _örökkévaló_ törvény _szerint_ és az Isten példájára valo nézve _aki_ szereti a _gonosz_  _de_ nem a _gonoszság_ minden _ember_  _tartozik_ szeretni az _igazságtalan_ valamint atöbit _de_  _kelletik_  _gyűlölni_ az _igazságtalanság_ 

 _k_ A _Krisztus_ az _ellenség_ valo szeretetet _kötelesség_ alat valo parantsolatul adgyaé vagy tsak mint egy _tanács_ 

 _f_ Azt minekünk _kötelesség_ alat valo parantsolatul adgya és nem lehet üdvezülni _ha_ ezt végben nem viszük mivel az ö _törvény_ a szeretetnek _törvény_ mely minket arra _kötelez_  _hogy_  _erő_ vegyünk rosz _kívánság_ az _isteni_ szeretethez valo _indulat_ azt akarja _hogy_ az átokért áldásal _fizet_ másoknak _hogy_  _jó_ legyünk agonoszért másokhoz _hogy_  _imádkozik_ azokért kik _bennünket_ üldöznek vagy _káromol_ 

 _k_ Honnét bizonyitod azt meg _hogy_ eparantsolat

 _f_  _onnét_  _hogy_ az üdvezitö nekünk rendül adgya az ö Attyának rajtunk valo _gondviselés_ és az ö maga példaját mondván legyetek _irgalmas_ mint ati Atyátok _irgalmas_ legyetek _tökéletes_ mint a _ti_ mennyei Atyátok is _tökéletes_  _aki_ az ö napját _feltámaszt_ ajokra és a _gonosz_ és _eső_  _ad_ az _igaz_ és ahamisakra

 _k_ A _Krisztus_ szeretteé az _ellenség_ és akarjaé _hogy_  _követ_  _ő_ 

 _f_ A _Krisztus_  _könyörög_ azokért kik _ő_  _felfeszít_ és _megöl_ mi az ö _ellenség_ voltunk és ö _meghal_  _érte_ maga mondgya _hogy_ a mint én _cselekedik_ tiis a _szerint_  _cselekedik_ szent pál azt mondgya _hogy_  _eleve_ el rendelt minket _hasonló_ lenni az ö _fia_  _ábrázat_ rom 8 29 és _hogy_ legyünk néki _követő_ valamint ö _követő_ akristusnak 1 cor 11 1 uj parantsolatot adok néktek mondgya az ur _hogy_ szeresétek egy mást valamint _titeket_ szerettelek _hogy_ tiis szeresétek egy mást joan 13 34

 _k_ Adgy nekünk még más _bizonyítás_ is erröl az _igazság_ 

 _f_ Szeresétek _ellenség_ mondgya akristus _hogy_  _fia_ lehesetek ati menyei Atyátoknak ebböl azt _kihoz_ szükség képen _hogy_  _aki_ nem szereti _ellenség_ nem az Isten fia és nem _él_ ugy mint Isten fia szükséges _tehát_  _hogy_ az Isten _fia_ lehesünk és üdvezülhesünk _hogy_ szeresük _ellenség_ 

 _k_ Mitsoda más _ok_ adgya akristus ennek a parantsolatnak

 _f_ Azt _hogy_ akeresztyéneknek meg _kell_ magokot _különböztetni_ apublikánusoktol és apogányoktol más képpen nem üdvezülhetnek apublikánusok és apogányok tsak azokot szeretik akik öket szeretik és azokal _tesz_ jót akik ö vélek jót _tesz_ mi azért _hogy_  _ha_ ezeknél _több_ akarunk _cselekedni_ és üdvezülni szükséges _hogy_ még az _ellenség_ is szeresük és jót _tesz_ azokal _aki_ velünk roszat _tesz_  _ha_ tsak azokot szerettyük _aki_ minket szeretnek _akkor_ atermészet _hajlandóság_  _követ_  _aki_ tsak ahaszonért szeret és amaga _elégtétel_ 

 _k_ véteké jó akaroinkot szeretni és vélek _jól_  _tenni_ 

 _f_ A nem vétek söt még anagy vétek és nagy _hálaadatlanság_ volna a szeretetért szeretettel nem _fizetni_  _de_ tsak ajó akarokot szeretni avétek szükséges egy _keresztény_  _hogy_ szerese jó akaroit és atyafiait _istenes_ szeretettel _aki_ pedig illyen formában szereti szeretni fogja az _ellenség_ is mert az Isten munkája nem ugy mint _ellenség_  _hanem_ mint _ember_ azert is szereti _hogy_ magokban szálván az _isteni_ szeretetre _tér_ 

 _k_ Elégé tsak azt mondani _hogy_ szerettyük _ellenség_  _hogy_ néki roszat nem _kíván_  _de_ nem akarunk vélek _beszélni_ se vélek jót _tenni_ 

 _f_ A nem _elég_ amagunkhoz valo szeretet _könnyű_ meg tsallya magat és szeretetet _gondol_ ót lenni _ahol_ nintsen aszeretetet _cselekedet_  _megbizonyít_ ne tsak szoval és nyelvel szeresünk mondgya szent _János_ 1 lev 3 18 _hanem_  _cselekedet_ és _igazság_ ahit _cselekedet_ nelkül _meghal_ mondgya szent _Jakab_ 2 17 ahitet aszeretet _elevenít_ aszeretet _soha_ nintsen munka nélkül mondgya szent Agoston

 _k_  _de_  _ha_ se _tehetség_ se alkalmatoság nintsen arra _hogy_  _jól_  _tesz_  _ellenség_ mit _kell_  _olyankor_  _érte_  _cselekedni_ 

 _f_ Mindenkor lehet és _kell_  _érte_  _imádkozni_ és jó akarattal lenni _hozzá_ ettöl senki ment nem lehet se senki magát nem mentheti _ha_ magunk jót nem _tehet_ vélek leg aláb mások _által_  _igyekezik_ azon _kénytelen_ is vagyunk öket _felkeresni_ és _megelőzni_  _ha_ láttyuk _hogy_ ök nem akarnak minket _megelőzni_ mert mind _atyánkfia_ és egy véren váltottak meg velünk _tartozik_ mindent el _követni_ a mi _megtérés_ szolgálhat tsak egy _kis_  _idegenségmutatás_ is vétkes _olyankor_ és _abból_ meg láttzanék _hogy_ nem afelebarati szeretet _szerint_ visellyük magunkot és _hogy_ vagyon még valami a szivünken ami _ellenkezik_ ezel ajó _erkölcs_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket akristus ami jó _cselekedet_  _iránt_ ugy mint azalamisna _böjt_ és penitentzia _iránt_ 

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ akik ezeket tsak az _ember_  _tekintet_  _cselekedik_ ezekért _megdicsér_ vagy _haszon_ légyen az ollyanok ne várjanak _jutalom_  _isten_  _-e_  _föld_ veszik el ajutalmat _hogy_  _ha_ lehet abal _kéz_ ne _tud_ mit _cselekedik_ ajóbb _kéz_ és a mi mennyei Atyánk látván rejtékben valo jó _cselekedet_ mindenek elött _megjutalmaztat_ nékünk

 _k_ Tartozunké el rejteni jó _cselekedet_ 

 _f_ Nem _tartozik_ azokot el titkolni amidön _az_  _köteles_ vagyunk _hanem_ tsak annyiban amenyiben azok _különös_ és amenyiben lehet mivel _tartozik_ jó példát adni _felebarát_ akristus ezt igy akarja mondván _hogy_ ami világoságunk az emberek elött világosittson azért _hogy_ látván ami jó _cselekedet_ az _isten_  _dicséret_ adgyanak azt _kíván_  _tehát_  _hogy_ amidön jó _cselekedet_ mindenek láttára _kell_ végben menni mindenkor _belső_  _abban_ a szándékban legyünk _hogy_ tsak az _isten_ akarunk _tetszeni_ és az ö akarattyát _követni_ azt nem akarja _hogy_  _tettetés_ mutogassuk azemberek elött jó _cselekedet_ a _dicséret_ és _hogy_ azokért _jobban_  _becsül_  _de_ még azt _kíván_ töllünk _hogy_ a menyiben ami _hivatal_ azt nekünk meg engedi _hogy_ magunkot el rejttsük és _elkerül_ a _dicséret_ valamint ö maga _gyakorta_  _cselekedik_ meg akarván nékünk mutatni _hogy_ ajó _cselekedet_  _kell_  _tartani_ ahejában valoságtol és _hogy_ az _ember_  _dicséret_ veszedelmes _kísért_ 

 _hamvas_ SZEREDA UTÁN VALO SZOMBATON

Imádság

Uram vegyed _kedves_ ami _imádság_ és _megenged_ nékünk azt a _kegyelem_  _hogy_ áitatosan szolgalván tégedet _megtarthat_ ezt a _nagyböjt_ a mely lelkünk és _test_  _haszon_ rendeltetett ami urunk J k


 _episztola_ 

Isai 58 9

Akor _könyörög_ és azur meg _hallgat_  _kiált_ és mond Ihol _jelen_ vagyok _ha_ el vészed _belőle_ alántzot és meg szünöl az ujodat _ki_ nyujtani és _haszontalan_ szollani midön _kiönt_ az _éhező_ alelkedet és anyomorult lelket _betölt_  _feltámad_ a setéttségben ate világoságod és setettséged ollyan lesz mint adél és nyugodalmat _ad_ néked mindenkor az ur és bé _tölt_ ate lelkedet _fényesség_ és atsontyaidot meg szabadittya és lész mint anedves _kert_ és mint avizek _kút_ melynek vizei el nem _fogy_ és _megépíttetik_  _tebenned_ arégi pusztaságok a _sok_ régi nemzettségektöl _fogva_ valo _fundamentum_ fel állatod és _föveny_  _építő_  _hívattatik_ az _ösvény_ nyugodalomra _fordítván_  _ha_  _elfordít_ alábadot aszombatrol _hogy_ az én szent napomon akaratodat ne _cselekedik_ és _gyönyörűséges_ szombatnak nevezed és az ur _dicsőséges_ szent napjának és azt _dicsőít_ midön nem _cselekedik_ ate utaidot és nem _találtatik_ ate akaratod _hogy_  _beszéd_ szóly _akkor_  _gyönyörködik_ az urban és _felemel_ tégedet aföld magossága _fölébe_ és _étet_ téged a _Jákob_ Atyád _örökség_ mert az ur szája szollott 


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket az Isten amái letzkében aproféta _által_ 

 _f_ A _tegnapi_ és amái letzkében _megtanulhat_  _hogy_ mitsodásnak _kell_ lenni aböjtnek _hogy_  _kedves_ lehesen elötte és _kegyelem_ vehesük mivel azt akarja _hogy_ roszul ne _bánik_ atyánk fiaval rabságban és nyomoruságban ne _tart_ az ö _becsület_ ellen semi roszat ne szollyunk _hanem_ azon legyünk ezekben a _penitenciatartó_  _idő_  _hogy_ öket segittsük és vigasztallyuk és néki szolgállyunk mindenben szeretettel és szanakodásal

 _k_ Mitsoda _jutalom_  _ígér_ az Isten azoknak kik _eszerint_  _bánik_  _felebarát_ ezen aszent _böjt_ 

 _f_ Azt _ígér_  _hogy_ meg világosittya vakságoknak setéttségit _kegyelem_ világával és az ö _élet_  _fényes_ lesz mint adél az ö lelki szomoruságokot _örökös_ vigaságá változtattya _békesség_ és nyugodalomba _tart_ öket anyomoruságokban lelki _jó_ bé _tölt_ öket és olyanok lésznek mint a vizel _bővelkedő_  _kert_ az az az Isten _kegyelem_ és mint az áldásnak _forrás_ amelyek meg nedvesitik és szentelik minden _cselekedet_ 

 _k_ Nem leheté ezeket az _egyházi_ szolgákra szabni _aki_ alelkek vannak _bízattatva_ 

 _f_ Lehet _betű_  _szerint_ reájok szabni ugy egy _cselédes_ Atyára és Anyárais akik _eszerint_  _élvén_ aszent Lélek _által_ meg nedvesitetet _kert_ lesznek a mely minden féle jó _cselekedet_  _gyümölcs_  _hozat_ vélek meg rakják lelki _épület_ az ollyan _hely_ a melyek az elött puszták valának és _ahol_ az _isten_ se nem üsmérték se nem _imád_ 

 _k_ Mit _jelent_ az a _tilalom_ melyet tett az Isten _hogy_ ne _jár_ szombaton és ne _követ_ akarattyokot azon a néki szenteltetet napon

 _f_ Azt _tilt_ a sidoknak _hogy_ meg ne szentségtelenitsék a szombatot vagy utozásal vagy mezei munkával vagy _egyéb_  _dolog_  _tilt_ nékik avétket mely a meg romlot _ember_ akarattyábol származik mivel azt a napot magának szentelte annak anapnak _emlékezet_ amelyen meg nyugodot világ _teremtés_ után mivel eza szó sábát nyogodalmat tészen

 _k_ Mit _jelent_ akeresztyének _iránt_ a szombat meg szentelésiröl valo parantsolat

 _f_ Ez aparantsolat másra _intéz_ és _ha_ lelki _értelem_ veszük inkáb _tekint_ a _keresztény_ mint asidokot egy _kereszt_ nyugodalomban _kell_  _élni_ és mint _ha_ minden nap _ünnep_ lene ez ugy is lenne _hogy_  _ha_ akristus és az Apostol mondasa _szerint_ az Isten _ország_  _benne_ volna _hogy_  _ha_ az _igazság_ a _békesség_ és a szent Lélek _öröm_ szivében uralkodnék mivel avétek nyughatatlanságot rendeletlenséget és _felháborodás_  _okoz_  _ellenben_ ezek ajó _erkölcs_ az _igazság_ és az áitatoság azt _okoz_  _hogy_ az Isten _benne_ lakik mint _templom_ és ajó lélek üsméretnek _békesség_ meg _tart_  _őbenne_  _eszerint_ nyugodalom egy _keresztény_ egész _élet_ amely _kedves_ Isten elött mert szüntelen _kóstol_ azt az _édesség_ melyet az urban _talál_ és amely néki egész _öröm_ és _boldogság_  _holott_ ahamisaknak mondgya _Izajás_ 57 21 20 nintsen se _öröm_ se _békesség_ és ollyanok mint a _felháborodik_  _tenger_ amely meg nem tsendesithetik

 _k_ Nem leheté vasárnapra _érteni_ mind azt amit a proféta mond szombatrol

 _f_ A _keresztény_ avasárnap az urnak napja amellyet a maga _tisztelet_ szentelte _feltámadás_ és az Anyaszent egyház pünkösd napján valo fel álitásának _titok_  _által_ és ezt a napot parantsollya nékünk meg szentelni _hogy_  _ha_  _tehát_ egy _keresztény_ egész _élet_ szombat napbol áll amelyet az Isten szolgálattyára _kell_ szentelni annál inkáb avasárnapot arra _kell_ szentelni a melyen _tilt_ minden szolgálat béli munkát azért _hogy_ az egész napot avallás béli _foglalatosság_  _tölt_ úgy mint az _imádság_  _imádás_  _olvasás_ azö _ige_ és _titok_ valo _elmélkedés_ 

 _k_ Mivagyon _megtiltva_ ezen anapon

 _f_ A vétek avilági mulattság _játék_ és más _egyéb_ ami az _isten_  _megbánthat_ akézi munkák utozás vadászás a világi _dolog_ mind a valamit avaloságos szükség nem _kíván_ töllünk mind a valamit a _felebaráti_ szeretet és az _igazság_ nem parantsol nékünk és _közönséges_ mind a valami _elfelejtethet_ velünk azt amivel _tartozik_  _isten_ és az üdveségnek

 _k_ Mire vagyunk _köteles_ azon anapon

 _f_ Tartozunk aközönséges _templom_ menni és ótt _hit_ és _buzgóság_ misét _hallgatni_ apredikation _jelen_ lenni _több_  _kell_  _imádkozni_ mint mászor szent _dolog_  _olvasni_ ajó _cselekedet_  _foglalatoskodni_  _elmélkedni_ az Isten _törvény_ az alattunk valokot _oktatni_ semmit se nem mondani se nem _cselekedni_ ollyat a mi nem _célozhat_ az Isten szolgálattyára illyen formában várhattyuk a mennyei áldást és _kegyelem_ magunkra _cseléd_ ahéti munkáinkra és szerezhettyük magunknak a nyugodalmat és azt a szent vigasztalást minden _gond_ és szomoruságunkban

 _k_ Mit _jelent_ a _Jákob_  _örökség_ melyet _ígér_ Isten azoknak kik _ő_  _hív_ szolgállyák

 _f_ Az _örökös_  _boldog_  _élet_ amelyel _megjutalmaztat_ Isten azokot akik aböjtben és apenitentzia _tartás_ avétket el _kerül_ és _igyekezik_  _elhagyni_ rosz _kívánság_ és szorgalmatosagal meg _tart_ aparantsolatokat


 _evangélium_ 

Szent Mark 6 47

És mikor _este_ volna ahajo atenger _közép_ vala és ö egyedül aföldön és látvan öket munkálodni az _evezés_ (:mert _ellenkező_ szél vala) és az _éj_ negyedik vigyázása _felé_  _hozzá_ mene _járván_ atengeren és el akar vala mellettek menni azok pedig _hogy_ láták _ő_ atengeren _járni_ szemfény vesztésnek áliták lenni és _felkiált_ mert mindnyájan láták _ő_ és _megháborodik_ és mindgyárt szolla vélek és mondá nékik Bizzatok én vagyok ne _fél_ és bé mene _hozzá_ ahajoba és meg szünék aszél és annál inkáb álmelkodnak vala magokban mert nem _ér_ a _kenyér_  _dolog_ mert szivek vak vala és mikor atengeren _általmegy_ volna _jön_ a _Genezáret_  _föld_ és a partra _jut_ és mikor _ki_ mentek volna ahajobol mindgyárt meg üsmérték _ő_ és _elfutván_ az egész _tartomány_  _kezd_ nyoszolyákban abetegeket széllyel _hordozni_  _ahol_  _hall_  _ő_ lenni és valahová bé mégyen vala afalukba vagy majorokba vagy városokba az uttzákra teszik vala abetegeket és _kér_  _ő_  _hogy_ akár tsak a ruhája peremét _illet_ és valamenyin _illet_  _ő_  _meggyógyul_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ amái _evangélium_ a szelvész és a _félelem_ a melyben akristus _hagy_  _esni_ az Apostolit

 _f_ E _kép_ mind annak valamit az Isten meg _enged_  _hogy_  _történik_ ahiveken ez _élet_ amelyben meg probállya öket a _sok_ változásal amagok rosz _hajlandóság_ üldöztetésekel a mellyek _egy_ amásikát _követ_ mint atenger _hab_ az Isten ezeket meg engedi azért _hogy_  _megerősít_ ahitben a mely _meggyengül_ atsendeségben az ö segittsége meg _tart_ és meg szabadittya azoktol amidön annak _idő_  _eljön_  _elegyes_ egy _kereszt_ az _élet_  _jó_ és _gonosz_  _erő_ és _gyengeség_ és ugyan ajó és agonosz ellen valo viaskodása _által_  _ad_ az ur _győzedelem_ néki _ellenség_ és adgya néki _békesség_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ ezekben a _kísértet_ probákban

 _f_ Arra igen vigyázunk _hogy_ meg ne tsökenyünk ahitben és abizodalomban meg ne rettennyünk se _éjjeli_ látásnak netarttsuk amidön a _Krisztus_ segittségünkre _jön_ akristus maga látogat minket midön nyomorgat és probál és nem az _ellenség_ legyünk _bizodalom_ és remélyünk areménség ellen is _hogy_ az ö _irgalmasság_  _kéz_ nyujttya nékünk aveszedelemböl _kivesz_ és meg szabadit a nyomoruságoktol melyeket az ö _igazság_  _küld_ reánk

 _k_ A _Krisztus_ miképen _megcsendesít_  _félelem_ amidön ollyan _félelem_ vagyunk mint amelyben valának az Apostolok

 _f_ Az ö szavával _megcsendesít_ és _kegyelem_ mondván ami lelkünknek _bízik_ ne _fél_ én vagyok üdveséged amidön parantsol aszélvésznek _megcsendesedik_  _buzgóság_  _kell_ azt _kérni_ és meg segit minket és _jelenvaló_ létit szivünkel meg érezteti és ezeket a vigasztalásra valo szokot fogja nékünk mondani Én vagyok ne _fél_ 

 _k_ Mi _okoz_ az illyen állapotban ami _félénkség_ és _kicsinyszívűség_ 

 _f_ A mi magunkhoz valo szeretet amely _ok_  _hogy_ nintsen se _hit_ se _bizodalom_ az _ördög_ látván _gyengeség_ az _ember_  _kicsinyszívű_  _igyekezik_  _tenni_ az _igaz_ azért _hogy_  _elé_ ne mennyenek az _isteni_ szeretetben avilági _ember_ pedig _csalárd_  _békesség_ és nyugodalomba _tart_ azért _hogy_ avéteknek mélységében meg maradgyanak amelybe ugy vannak valamint az _egyiptius_ valának atenger _fenék_ 

 _k_ Mit _kell_  _csinálni_ amidön _abban_ afel _háborodás_ és nyughatatlanságban vagyunk

 _f_ Fel _kell_ serkenteni az el alut _Krisztus_ abékeséges _tűrés_ és abuzgo _imádság_  _őhozzája_  _kell_  _folyamodni_  _kér_ segittségit _hogy_  _megcsendesít_ szivünkbe a szélvészt és adgya _kegyelem_ szolgálattyában valo meg maradásunkra _hogy_  _ha_ pedig _hamarság_ meg nem _hallgat_ és anyughatatlanság még _tart_  _elhitet_ azt magunkal _hogy_ azon az uton akar minket vezetni az üdveségre és _hogy_ az ö _hallgatás_ elö menetelünkre fog szolgálni

 _k_ Mit _jelent_ szent Péternek _kicsiny_  _hit_ amelyért tsak nem el merüle

 _f_  _jelent_ az ollyan _keresztény_ akik azt _gondol_  _hogy_ már minden oda vagyon a midön az _ember_ segittségtöl _megfosztatik_  _aki_ nem igen nagy _bizodalom_ lévén az Isten mindenhatoságában és véghetetlen _jóság_ inkáb az _ember_  _gondviselés_  _támaszkodik_ és a magok _erő_ mint sem az _isteni_ segittséghez ettöl is vagyon _hogy_ nagy része akeresztyéneknek a világ _tenger_  _hab_ el merül _holott_ el _kell_ azt magunkal _erős_ hitetni _hogy_ amidön mindenröl _kétségbeeshet_ az emberek _iránt_ és _hogy_ töllök semit nem remélhetünk az Isten _akkor_  _jön_  _örömest_ segittségünkre és _akkor_ mutattya meg az ö mindenhato _kar_  _erő_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ az Apostolok példájábol akik minek utánna annyi _csoda_ lattak volna még is ollyan vakok

 _f_ Meg láthattyuk _abból_  _hogy_ mitsoda nagy a setéttség a melyet avétek a mi elmenkben _hint_ és _hogy_ mitsoda _haszontalan_ ami _okosság_ és villámlásink _hogy_  _ha_ tsak akristus meg nem világosit minket szent lelkével _ezért_ is _tartozik_ meg vallani néki _hogy_  _ha_ tsak nem méltoztatik fel nyitani szivünknek szemeit az ö _igazság_ mi egész _élet_ vakságunkban _fog_ maradni

 _nagyböjt_ 1 VASÁRNAPJÁN

Imádság

Oh’ _isten_  _aki_  _megtisztít_ Anyaszent egyházadot anagy _böjt_ melyet meg _tart_ minden _esztendő_  _megad_ nyerni népednek jó _cselekedet_ amit _igyekezik_ meg nyerni _böjtölés_ a mi urunk Jk


 _episztola_ 

Szent Pál 2 Cor 6 1

Intünk pedig segitvén _hogy_ az Isten malaszttyát _hiába_ ne vegyétek mert azt mondgya _kellemetes_  _idő_  _meghallgat_ téged és az üdveségnek napján meg segitettelek téged _íme_ most vagyon akellemetes _idő_  _íme_ most az üdveségnek napja senkinek semmi _botránkozás_ nem adván _hogy_ ne szidalmaztassék ami szolgálatunk _hanem_ mindenekben visellyük magunkat mint _isten_ szolgai _sok_  _tűrés_  _háborúság_ szükségekben szorongatásokban vereségekben _tömlöc_  _támadás_ munkákban vigyázásokban _böjtölés_  _tisztaság_  _tudomány_  _hosszú_ várakozásban _kegyesség_ a szent Lélekben _tettetés_ nélkül valo szeretetben az _igazság_  _ige_ az Isten _erő_ az _igazság_  _fegyver_  _által_  _jobb_ és _bal_  _kéz_ felöl _dicsőség_ és _gyalázat_  _által_  _gonosz_ és jó _hír_ álal mint _hitető_ és _igazmondó_ mint üsméretlenek és üsméretesek mint _meghaló_ és _íme_  _él_ mint meg veretettek és meg nem öletettek mint szomoruak mindenkor pedig _örül_ mint szükölködök sokakot pedig _meggazdagít_ mint _ha_ semmink nem volna és mindennel _bíró_ 


Magyarázat

 _k_ Mellyek azok akegyelmek amellyekre _int_ szent pál _hogy_  _hiába_ ne vegyük

 _f_ A _Krisztus_ valo _hív_ az _evangélium_  _igazság_ valo üsmerettség az ö példájának szenttsége aszenttségeknek _kegyelem_ a szent _indulat_ és _kívánság_ melyeket a jó _erkölcs_  _ad_  _ha_ ezekel nem _él_ ezekért alázatosabbak nem leszünk magunknak jobban ellene nem mondunk _békességes_  _tűrő_ és _adakozó_ nem leszünk igy akegyelmet _haszontalan_  _tesz_ és _haszon_ nélkül veszük

 _k_ Mitsoda az az alkalmatos _idő_ amelyröl szol az Apostol

 _f_ Az ez _élet_ egész _idő_ a mely az ur _irgalmasság_  _idő_ az ollyan _idő_ a melyben az Anyaszent egyház _tisztel_ anagy _titok_ példának okáért a negyven napi _böjt_  _idő_ a melyben a mennyei _tárház_  _megvan_ nyitva _ahonnét_ az Isten _osztogat_  _kegyelem_ apenitentzia tartoknak és az ártatlanoknak _bőség_  _élni_  _kell_  _tehát_ azzal a szent _idő_  _ha_  _abban_ a _kegyelem_ részesülni akarunk mivel _ha_ azt az _idő_ el veszttyük magunk _gondatlanság_  _félő_  _hogy_ az Isten _él_ távozék töllünk és magunkra ne _hagy_ attol is _függ_ a mi _örökkévaloság_ valo sorsunk mert _abban_ az _idő_ akarja akristus _közleni_ velünk _halál_  _gyümölcs_  _ha_ részt akarunk venni szenvedésiben a penitentzia _által_  _hogy_  _ha_ pedig _hiába_  _elhagy_ azokot adrága _óra_ el mulni mindent el vesztünk és magunkot is _hogy_ pediglen ezekre _figyelmetesség_ legyünk az Anyaszent egyház azért _olvastat_ ezt a levelet aböjt _kezdet_ mivel ez az aratásnak _idő_ lévén mindennek szükséges _esztendő_ valot _gyűjteni_ 

 _k_ Mire _tanít_ még minket szent pál _ebben_ aletzkében

 _f_ Meg akarván amaga viselésit menteni amely ellen sokat _beszél_ le _ír_ magát és _egyszersmind_  _forma_ is adgya a maga munkáiban és jó _erkölcs_ egy valoságos _evangélium_ pásztornak amaga _hivatal_ annyiban viszi méltán végben a mennyiben az ö maga viselése _hasonlít_  _ehhez_ anagy Apostoléhoz

 _k_ Mitsoda jó _erkölcs_  _kíván_ az _egyházi_ szolgáktol

 _f_ Hogy _békességes_  _tűrő_ legyenek minden féle nyomoruságokban és szükségekben _hogy_  _kész_ legyenek akristusért el szenvedni és mások üdveségekért a szükségeket vereségeket _tömlöc_  _támadás_  _éhség_ vigyazásokot _hogy_  _fényeskedik_ atisztaságban _tudomány_ akegyeségben _jóság_ aszent lélek ajándékában _tettetés_ nélkül valo szeretetben az _igazság_  _ige_ az Isten _erő_ az Isten _fegyver_  _hogy_ vitezkedgyenek _jobb_ és _bal_ felöl az az minden féle állapotba mind jó mind rosz állapottyokban aditsöségben és a _gyalázat_ 

 _k_ Miképen _kell_ vitézkedni aditsöségben és a _gyalázat_ 

 _f_ Nem _kell_ az _egyházi_ szolgáknak _felfuvalkodni_ se _dicséret_ se atiszteletekben amellyeket adnak nékik se azért el ne _hagy_ magokat _ha_ az emberek meg vetik _gyaláz_ és _hitető_  _tart_ az ollyanok kik nem üsmérik és üsméretleneknek noha üsméretesek ajók elött

 _k_ Miért mondgya _hogy_ olyanok mint a _meghaló_ és _mindazonáltal_ mint az _élő_ 

 _f_ Azért 1 mert _ha_ szinte nagy veszedelemben _forog_ is minden nap az _élet_  _de_ az Isten meg _tartóztat_  _dühösség_  _ellenség_ és meg nem engedi _halál_ 2 mert _egyarányosú_  _kell_ nékik _tekinteni_ ahalált és az _élet_ akár azt akarja az Isten _hogy_ meg _hall_ akár azt _hogy_  _él_ 3 azt is el mondhatni _hogy_ szüntelen munkálodnak azon _hogy_ mindeneknek meg _hall_  _de_ az olyan _halál_ nékik _kútfő_ az _élet_ és igy ök mint _meghaló_ és _íme_  _élő_ mert szüntelen sietnek ahalálra a mely öket _örökké_  _éltet_ avaloságos _élet_ 

 _k_ Miért mondgya _hogy_ mint szomoruak mindenkor pedig _örül_ 

 _f_ Azért mert _ha_ szinte nyomoruságokot és _keserűség_ szenvednek is aszent Léleknek _öröm_ szenvedik és akik vigaságal szenvednek azért _aki_  _érte_ anyit szenvedet

 _k_ Miért mondgya _hogy_ szükölkodök még is sokakot _meggazdagít_ mint _ha_ semijek nem volna mindennel _bír_ 

 _f_ Mert _teljesség_ ellene mondván avilági _jó_ másokat _meggazdagít_  _adomány_ és reájok _hint_ a _kegyelem_  _kincs_ a melynek ök _aki_ osztogatói nem lévén semmijek szegények itt a _föld_ és _kész_ mindent el veszteni és el _hagyni_  _mindazonáltal_ mindent _bír_ mert azt _bír_  _aki_ mindent _bír_ sokal inkáb is _megelégedik_ amagok sorsokal mint sem azok kik _sok_  _jószág_  _bír_ 


 _evangélium_ 

Szent Matth 4 1

Akkor _Jézus_ apusztában viteték alélektöl _hogy_  _megkísértetik_ az _ördög_ és midön _böjtöl_ negyven nap és negyven _éjjel_ az után _megéhezik_ és _hozzá_  _járul_ akisértö monda néki _ha_ Isten _fia_ vagy mondgyad _hogy_ ekövek _kenyér_ legyenek _ki_  _felelvén_ mondá _írva_ vagyon nem tsak _kenyér_  _él_ az _ember_  _hanem_ minden _ige_ mely az Isten szájából származik akkor fel vivé _ő_ az _ördög_ a szent városba és a _templom_  _tető_ állatá _ő_ és mondá néki _ha_ Isten _fia_ vagy _lebocsát_ magadot mert _írva_ vagyon _hogy_ az Angyalinak parantsolt _felőle_ és _kéz_ vesznek téged _hogy_  _netalán_  _kő_ ne üssed alábadot monda néki _Jézus_  _ismét_  _írva_ vagyon ne _kísért_ ate uradot _isten_  _ismét_ fel vivé _ő_ az _ördög_ egy igen magos _hegy_ és meg mutatá neki avilágnak minden _ország_ és azok _dicsőség_ és mondá néki ezeket mind néked adom _ha_  _leesvén_ imádandasz engem akkor mondá néki _Jézus_ meny el sátán mert _írva_ vagyon ate uradot _isten_  _imád_ és tsak néki szolgály akkor el _hagy_  _ő_ az _ördög_ és _íme_ az Angyalok _jön_ és szolgálának néki


Magyarázat

 _k_ Miokra valo nézve mene akristus apusztába _keresztség_ után és menek elötte _elkezd_ predíkálását

 _f_ 1 Hogy nékünk például lehesen és _hogy_ meg mutassa nékünk _hogy_ akereszttségben vett _kegyelem_  _megtartás_ szükséges avilágtol el _távozni_ akülönös _élet_ szeretni az _imádság_ és penitentziát _tartani_ 2 arra akarta _tanítani_ azokot kik az _egyházi_ rendben akarnak menni _hogy_ minek elötte másokot _tanít_ atanitáshoz akülönös _élet_ avilági _dolog_  _elhagyás_ és a sanyaru _élet_  _kell_  _készülni_ és azon igen lenni _hogy_  _meggyőzhet_ az üdveség _ellenség_ és _főképpen_ ahárom ágait atest _kívánság_ a szem _bujálkodás_ és az _élet_  _kevélység_ mivel ezek _eredet_ minden vétkeknek

 _k_ Miben _foglalatoskodik_ az üdvezitö negyven napig apusztában

 _f_ Az _imádság_ aszüntelen valo _kemény_  _böjtölés_ mindentöl _meglévén_ fosztatva _de_  _teljes_ volt szent Lélekel ót akisertö _megkísért_  _ő_ és ezen _cselekedet_  _megérdemel_ nékünk az _imádság_ akülönös _élet_ és a _penitenciatartás_  _kegyelem_ és akisértetek _győzedelem_ 

 _k_ szükséges valaé _hogy_ akristus meg probáltassék

 _f_ Arra nem vala ö néki magának szüksége mivel ö maga vala az ártatlanság és a szenttség _de_ magára vévén _bűn_ szükséges vala az ö _test_ az az az Anyaszent egyhaznak és az ö _tag_ ugy mint ahiveknek meg akará gyözni azördögöt atestet avilagot _hogy_  _őbenne_ vessük minden _bizodalom_  _meggyőzvén_  _tehát_ ezt ahárom _ellenség_  _meggyőz_ ami egész _élet_ valo _ellenség_  _ha_ mi is ezeket _meggyőz_ nem lészen _hatalom_ mi rajtunk az _ördög_ és _ha_ azokot _meggyőz_ amaga személyében _mibennünk_ is _meggyőz_  _hogy_  _ha_  _hív_  _kapcsol_ magunkot _hozzá_ 

 _k_ Mellyik _kísért_ ellen akara _először_ az üdvezitö ellene állani

 _f_ A _test_  _kívánság_ amely az _érzékenységi_  _gyönyörűség_ szeretete azördög arra akará _ingerelni_  _hogy_ aköveket _kenyér_ változtassa _hogy_  _elég_  _tesz_ az _éhség_ melyet szenved vala és mind azoknak a _kísértő_  _gyönyörűség_ amelyeket az _ember_  _érezhet_ atestben és mind annak valami az _érzékenység_  _kecsegtet_ 

 _k_ Mellyik amásodik _kísért_ 

 _f_ A szemnek _bujálkodás_ ez ollyan rendeletlen _kívánság_ amely mindent meg akarna látni tudni probálni tsak _abból_ agyönyörüsegböl _hogy_  _tudhat_ valami ujságot ezt _jelent_ nékünk azzal amidön az Isten Fiát agonosz lélek _felemel_ a _templom_  _tető_  _tanácsolván_ azt néki _hogy_ ugordgyék le _onnét_  _talán_ az Angyalok a _Szentírás_ mondása _szerint_ a _kéz_ veszik _hogy_ meg ne üsse magát és ugy magais meg lattya _ha_ az Isten Fiaé

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ illyen formában _kísért_ az _ördög_ 

 _f_ Mind azok _aki_ arra _ingerel_ noha észre nem veszik _hogy_ az _egyházi_  _tisztség_ és méltoságokra _emel_ magokat ollyan _csalandó_  _bizodalom_  _hogy_ az Isten meg segitti öket és nékik is ollyan segittségit adgya valamint másoknak akik azokot az ö rendelésiböl veszik fel azzal az _isten_  _kísért_ és azt akarják _hogy_  _csoda_  _tesz_ és anagyob _kegyelem_ azoknak adgya _aki_ arra _hív_ és akik a _magahittség_ és nagyra vágyásbol akarnak _elémenni_ az _ördög_ fel _emel_ öket _hogy_ nagyobat _esik_ 

 _k_ Az _ördög_ nem tsalé meg sokakot a _hiábavaló_ látásal és _tudás_ 

 _f_ Meg tsal sokakot _aki_ azt _elhitet_ valamint ami elsö Atyáinkal _hogy_ ollyanok lésznek mint az _isten_ meg _tud_ ajót és agonoszt _hogy_  _ha_ amély _tudomány_ adgyák magokat _ha_ a _természet_ visgállyák _ha_ az _elrejtett_  _titok_ visgállyák _ha_ ugy _tölt_  _élet_ valamint az _athénbeli_ ahir mondásban és _hallgatás_ act 17 21 és _soha_ arrol nem _gondolkodik_ ami leg szükségesebb a világon mindent _tud_ tsak _éppen_ azt nem _tud_ ami [a-mi] szükséges az üdveségre minde nagy _csalárdság_ az _ördög_  _aki_ vélek _elhitet_  _hogy_ illyen modon _kell_  _felülhaladni_ a több _ember_ és nem veszik észre _hogy_ tsak azért akarja öket igy fel _emelni_  _hogy_ az után anyomoruságnak mélységiben vesse öket

 _k_ Mikor atudás és _hallás_ leg veszedelmesebb

 _f_ A midön azt akarják meg tudni amit tsak egyedül az Isten _tudhat_ amidön atiltot _tudomány_  _folyamodik_ a setéttségnek lelket segittségül _hív_  _aki_ nem _egyéb_  _ígér_ ollyan _tudomány_  _hanem_  _hogy_ meg tsallya és el veszese az ollyan vakmeröket még az ollyan _tudomány_ is a mely _által_ akarják _érteni_ a _titok_ és _tudós_ akarnak lenni avallás _dolog_ nem más _ok_  _hanem_ tsak atudásért még az is a _Szentírás_  _szerint_ vétkes vakmeröség A _ki_ a _felség_ visgáloja le nyomatatik aditsöségtöl prov 25 27 magosb _dolog_ magadnál ne _keres_ és _erős_ magadnál ne visgály _hanem_ amiket neked parancsolt az Isten _az_  _gondolkodik_ mindenkor a _hiábavaló_  _dolog_ ne visgáld és _sok_  _dolog_ ne légy nyughatatlan Eccli 3 22 24

 _k_  _kicsoda_ azok akik mint az _ördög_ a _Szentírás_ akarják _tévelygés_ fel állitani

 _f_ Azok az _eretnek_ és mind azok akik _visszaél_ a _Szentírás_ és akik azoknak rosz _értelem_ adnak _hogy_ segithessék rosz _tanítás_ és _megcsalhat_ atudatlanokot és az egy ügyüeket 2 petr 3 16 a pedig attol _jön_  _hogy_ nem akarják _tanulni_ aszent Atyák _írás_ és atraditiot _aki_ veszük avaloságos _értelem_ a _Szentírás_ és tsak a magok _csalandó_ elméjeket _követ_ amely nagy _magahittség_ 

 _k_ Mellyik a _harmadik_  _kísért_ 

 _f_ Az _élet_  _kevélység_  _tudniillik_ avilági méltóságnak és _becsület_ rendeletlen szereteti az _ördög_ fel vivé az üdvezitöt egy nagy magos _hegy_  _ahonnét_ meg mutatá néki avilágnak minden _ország_ pompáit és _dicsőség_ és azt _ígér_ néki _hogy_ mind azokot nékie adgya tsak _leborulván_  _imád_  _ő_  _eszerint_  _megcsal_ ez a _kevély_  _király_ mind azokot kik uralkodni akarnak másokon kik a méltoságokat avilági _hiábavalóság_ szeretik azokot kik uralkodni akarnak másokon _sok_  _jószág_  _gazdagság_ mitsoda _csalárdság_ mondgya _hogy_ mindenek az _övé_ és annak adhattya akinek akarja _mindazonáltal_ az Isten _hogy_ meg büntesse az emberek _kevélység_ meg engedi _hogy_ ennek atsalárdnak rabjai és _imádó_ legyenek

 _k_ Miképen _tanít_ arra akristus _hogy_ el üzük az _ördög_ a midön _kísért_ minket

 _f_ A maga példájával mivel _hogy_ valoságal el lehesen _ő_ üzni szeretni _kell_ az _imádság_ amagános _élet_ a penitentziát és az Isten _ige_ az üdvezitö _hogy_ ezt a _kísértő_  _meggyőz_ avilágtol el _távozik_ apusztában az _imádság_ a _böjtölés_ és nagy szükségben _él_ és a _kísért_ ellen a _Szentírás_  _tesz_ azért _hogy_ miis _teljes_ legyünk az üdveségnek _igazság_  _hogy_  _ha_ azt akarjuk _hogy_  _megoltalmaztatik_ akisértetben illyen _fegyver_ készitet nékünk az Isten _fia_ és illyen _fegyver_ akarja _hogy_ ellene állyunk az üdveség _ellenség_ ezt a példát adgya _elöben_ az Anyaszent egyház ezekben a szent _böjti_  _idő_  _hogy_  _az_ szabjuk magunkot ugyan azért is _ad_ az egész _böjt_ minden napjaira ujab ujab _oktatás_ az _ó_ és az _újtestamentum_  _hogy_ minden féle _kísértet_ ellene álhasunk 

A _nagyböjt_ ELSÖ _hét_ VALÓ _hétfő_ 

Imádság

 _ó_ ’ _isten_ üdveségunknek _kezdet_  _megtérít_ minket és _hogy_  _haszon_ lehesen eza _böjt_ adgyad _hogy_ szerese ami lelkünk mennyei _oktatás_ ami urunk J k


 _episztola_ 

Ézék 34 11

Mert ezeket mondgya az ur Isten _íme_ én magam _felkeres_ az én _juh_ és meg látogatom öket amint meg látogattya apásztor az ö nyáját az napon mikor az ö el szélledet _juh_  _között_ vagyon ugy látogatom meg az én _juh_ és meg szabaditom öket minden _hely_ a mellyekre el szélledtek volt a _felleg_ és a _homályosság_ napján és _ki_ viszem öket a népek _közül_ és _egybegyűjt_ öket a _föld_ és bé viszem öket az ö _föld_ és legeltetem öket az _Izrael_  _hegy_ apatakoknál és a _föld_ minden _lakóhely_ igen _bőséges_ mezön legeltetem öket és az _Izrael_ magos _hegy_ lesznek az ö legeltetések ótt nyugosznak meg a zöldelö _fű_ és a _kövér_ legeltetéseken legeltetnek az _Izrael_  _hegy_ Én legeltetem az én _juh_ és meg nyugotom öket ugy mond az ur Isten a mi el veszet _felkeres_ és ami el vettetett viszá _hoz_ a mi _megtörik_  _beköt_ és ami _erőtlen_ meg vastagitom és ami _kövér_ és _erős_  _megőriz_ és legeltetem azokat _ítélet_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarazd meg nékünk ahasonlatoságot a melyröl szol a proféta!

 _f_ A nyáj amelyröl _itt_ szól az Isten _jelent_ az Anyaszent egyházat és akeresztyéneket _aki_ áll a pásztor pedig a _Krisztus_  _aki_ láthatatlan képen vezéreli alelkeket _őmaga_ és láthato képen az ö szent szolga pásztori _által_ a _juh_ el szélyednek _akkor_ amikor az _isten_ nem üsmérik a midön a világban el szélyednek amidön rosz _kívánság_  _kötelez_ magokat a midön rabjai az _ördög_ és a véteknek akristus _összegyűjt_  _abból_ az el szélyedésböl amidön szolgálattyára _hív_ öket magához _kapcsol_ és egy _test_ tészi öket aszeretet _által_ alegeltetések _jelent_ az Anyaszent egyház _tanítás_ a vallás béli _titok_ és a szenttségeket a melyekel _táplál_ öket és a más _élet_ a mennyei _haza_  _ahova_ vezeti öket

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ amái letzkében az Anyaszent egyház

 _f_ Meg _tanít_ apásztorokot arra _hogy_ mi formában vezessék alelkeket _aki_ reájok _bíz_ a _Krisztus_  _hogy_ azokot vigasztallyák nyomoruságokban és szomoruságokban segittsék szükségekben _felkeres_ öket a vétekben valo _eltévelyedés_  _békességes_  _tűrés_ szenvedgyék _fogyatkozás_ és annak ajó pásztornak _elébe_ vigyék öket _aki_  _meghal_  _érte_ 

 _k_ Miképen _bekötöz_ sebeit egy jó pásztor az ö _juh_ 

 _f_ A midön azon _igyekezik_  _hogy_  _meggyógyít_ abünösököt akik az _isten_ akarnak _térni_ apenitentzia _által_ az ö _gyengeség_ a melyben vannak avétek után ne _hogy_ lankadságok miat _ismét_ az _ördög_ és avétek szolgálattyában _esik_ az _orvosság_ pedig a melyel _kell_  _kötözni_ a _hogy_ el távoztassa öket a vétekre vivö alkalmatoságoktol jó rendet szabjon nékik _hogy_ miképen _él_  _foglal_ az _imádság_ az Isten _ige_ valo _olvasás_ és _elmélkedés_  _megtartóztat_ öket avétektöl jó _oktatás_ és _példaadás_  _által_ 

 _k_ Mit _kell_ azon _érteni_  _hogy_ az Isten _megőriz_ ami _kövér_ és _erős_ 

 _f_ Azt _hogy_ ö mindenkor vigyáz az _igaz_  _hogy_ meg _tart_ öket az _igazság_ és _hogy_ elö mennyenek az jó _erkölcs_ szent _Bernard_  _szerint_  _aki_ a jó _erkölcs_ elö nem megyen az ollyan viszá megyen

 _k_ Ebböl aletzkéböl aközönséges _hív_ mit _tanulhat_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ midön az ur parantsollya a pásztoroknak _hogy_ a nyájra nagy _gond_ legyen ebböl _következik_  _hogy_ a _hív_  _engedelmeskedni_  _kell_ szavoknak _intés_ és _követni_  _kell_ arendet melyet _elébe_ adnak és nem amagok akarattyokot vagy _kívánság_  _enged_ mondgya szent pál hebr 13 17 a _tielőttetek_  _járó_ és _birtok_ alat legyetek mert ök vigyáznak ugy mint számot adok ati lelketekért _hogy_  _öröm_  _cselekedik_ azt és nem nyögve a mely néktek nem _használ_ 


 _evangélium_ 

Szent Matth 25 31

Mikor pedig el _jön_ az _ember_  _fia_ az ö _felség_ és minnyájan az Angyalok véle akkor üll az ö _felség_ székiben és _elébe_  _gyűl_ minden nemzettségek és el választtya öket egy mástol amint apásztor el választtya a _juh_ a _gödölye_ és állattya a _juh_ az ö _jobb_ agödölyeket pedig a _bal_  _akkor_ mond a _király_ azoknak kik az ö _jobb_ lésznek _eljön_ én Atyámnak áldottai _bír_ a világ _kezdet_  _fogva_ néktek _készíttetett_  _ország_ mert _éhezik_ és _enni_ adtatok szomjuhoztam és _inni_ adtatok _jövevény_ voltam és bé fogadtatok mezitelen és _befedez_ engem _beteg_ és meg látogattatok engem atömlöczben voltam és _hozzá_  _jön_ akkor _felel_ néki az _igaz_ mondván uram mikor láttunk tégedet _éhezni_ és _táplál_ tégedet szomjuhozni és _ital_ adtunk néked mikor láttunk pedíg _jövevény_ és _befogad_ téged vagy mezitelenül és _befedez_ téged vagy mikor láttunk téged _beteg_ vagy a _tömlöc_ és _hozzá_ mentünk és _felelvén_ a _király_ mond nékik _bizony_ mondom néktek valamig _egy_ ez az én _kis_  _atyámfia_  _közül_  _cselekedik_ nékem _cselekedik_ akkor mond azoknak is kik _bal_ lésznek mennyetek el _tőle_ átkozottak az _örök_  _tűz_ mely az _ördög_  _készíttetik_ és az ö Angyalinak mert _éhezik_ és nem adtatok _enni_ szomjuhoztam és nem adtatok nékem _ital_  _jövevény_ voltam és bé nem fogadtatok engem mezitelen és bé nem födöztetek _beteg_ és a _tömlöc_ és meg nem látogattatok engem akkor _felel_ néki azok is mondván uram mikor láttunk téged _éhezni_ vagy szomjuhozni vagy _jövevény_ vagy mezitelenül vagy _beteg_ vagy a _tömlöc_ és nem szolgáltunk néked _akkor_  _felel_ nékik mondván _bizony_ mondom néktek valahányszor ezeket nem _cselekedik_  _egy_ a _kicsiny_  _közül_ nékem nem _cselekedik_ és ezek az _örök_  _kín_ mennek az _igaz_ pedig az _örök_  _élet_ 


Magyarázat

 _k_ Mi végre _olvastat_ az Anyaszent egyház ezt az _evangélium_ anagy _böjt_  _kezdet_ 

 _f_ Azert _hogy_ a penitentziára és ajó _cselekedet_  _indít_ minket az _örökös_  _jutalom_ valo nézve és meg utáltassa velünk avétket és _hogy_  _tart_ attol az _örökkévaló_  _kín_ a melyel _büntetődik_ a vétek

 _k_ A _Krisztus_ mitsoda _forma_ alat adgya _elöben_ a mái _evangélium_ 

 _f_ Egy ollyan pásztornak _forma_ alat _aki_ az ö _juh_  _teljes_  _jóság_ és szeretettel _aki_  _örökös_ el választtya a _gödölye_ és ollyan _igaz_ és _kemény_  _bíró_  _forma_ alat _aki_  _megjutalmaztat_ a _jó_ és _megbüntet_ agonoszokot és mindenikének _cselekedet_  _szerint_  _megfizet_ 

 _k_ Mitsoda formában _eljön_ avilág _ítélés_ 

 _f_ Más képen _eljön_ mint _megtestesülés_ az elsö _eljövetel_ alatson rendben és _gyengeség_  _lejön_  _de_ az utolso _eljövetel_ nagy _fényesség_ nagy _dicsőség_ és nagy _hatalom_  _eljön_  _hogy_  _megdicsőít_ azokot kik részt vettek az ö meg aláztatásiban és _hogy_ meg szégyenittse azokot kik _abban_ az állapottyában meg vetették _ő_ nagy _hatalom_  _eljön_  _hogy_  _bosszú_ állyon az _igazságtalanság_ és _erőszaktétel_ melyeket szenvedtek az ö _hív_  _hogy_ ezeknek _ellenség_  _érdem_  _szerint_  _kárhoztat_ és _hogy_ azokot apokol béli _hatalmas_  _kegyetlenség_ alá vesse

 _k_ Mit _jelent_ ajuhok és a _gödölye_ 

 _f_ Jelentik aválasztattakot _aki_  _jobb_  _kéz_ felöl állittyá agödölyék _jelent_ az el vettetteket akik _bal_  _kéz_ felöl lésznek az _első_ a _juh_  _hasonlíttatik_ az ö egy ügyüségekért _engedelmesség_ és ártatlanságokért és az utolsok agödölyékhez az ö utalatoságokért rendeletlenségekért akik tsak avétket szomjuhozták

 _k_ Mitöl vagyon a _hogy_ akristus _halandó_  _élet_  _emberfia_ nevezte magát amái _evangélium_  _király_ nevezi

 _f_ Alázatoságbol nevezte magát _emberfia_ és azért _hogy_ meg mutassa _hogy_  _hozzá_  _hasonló_ akart lenni és _hogy_  _halandó_ valamint mi akarván magát az általis szeretetni mi velünk és minket magához _hasonló_  _tenni_  _de_ mostanában _király_ nevezi magát mert _ország_ és _dicsőség_ lévén _kész_ részesitteni mind azokot akik az _övé_ és _aki_ vérin váltotta meg és _ki_ rekeszteni _abból_  _örökös_ az ö alazatoságának és szenvedésinek _ellenség_ 

 _k_ Miért adgya _ország_ azoknak kik _jobb_  _kéz_ felöl állanak

 _f_ Mert az ö Attya el készitette nékik azt az _ország_ világ _kezdet_  _fogvást_ és _örök_  _fogva_ az ö _örökös_ el rendelése _által_ választván arra öket _ingyen_ valo _irgalmasság_ és _örökös_  _fia_  _fogadván_ öket _betölt_  _kegyelem_ és áldásival _hogy_ méltoká _tehet_ öket _az_ az _örökség_ ajó _cselekedet_ és jó _erkölcs_  _által_ mellyeket _benne_  _cselekedet_ és a melyet szent pál _szerint_ eph 2 20 minden _idő_ elött készittet el nékik ugy anyira _hogy_ az a választás az ö _ország_ nékik valo _elkészítés_ és _fia_ valo _fogadás_ ö nékik nagy áldása és _kegyelem_ az _isten_ az ö _jóság_  _irgalmasság_ és szeretetétöl is vették mind ezeket

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ akristus aválasztottak üdveségit egyedül az _irgalmasság_  _cselekedet_  _tulajdonít_ és akárhozatot ezen _cselekedet_ el mulatásának _hát_ az _igazság_ szüzeség és több jó _erkölcs_ nem jutalmaztatnaké meg és az ezekel _ellenkező_ vétkek nem büntetödneké meg

 _f_  _kétség_ nélkül az egész jó _erkölcs_  _megjutalmaztatik_ és minden vétkek _megbüntettetik_  _mindazonáltal_ azt mondhatni azt is _kell_ mondani _hogy_ tsak az _irgalmasság_  _cselekedet_ üdvezülünk és annak el mulatásáért _elkárhozik_ mert tsak egyedül ez a jó _erkölcs_ tészi _érdemes_ atöbbit és _enélkül_ nem lehet meg nyerni abünnek _bocsánat_ az _irgalmasság_ és az _isteni_ szeretett mind egy az _isteni_ szeretet üdveziti azt _aki_ uralkodik és anélkül _bizonyos_  _elvesz_ azon szeretettel _ha_ akristusnak egy pohár vizet adunk a szegénynek _kép_ az Isten elött _érdem_ nyerünk és anélkül _ha_ mind az egész szegényeket _táplál_ is _ha_ martyrságot szenvednénk is semmi _haszon_ nem lenne 1 cor 13 3

 _k_ Ha ez igy vagyon miképen üdvezülhetnek a szegények és az _ifjú_ akik nem _adakozhat_ 

 _f_ Az Isten tsak azt _kíván_ mindeniktöl a mi tölle _ki_ telhetik és nem azt ami lehetetlen mert _ha_ az akarat _kész_ a _szerint_ amije vagyon _kellemetes_ nem a _szerint_ a mije nintsen 2 Cor 8 12 _de_ ne _gondol_ magunkot ollyanoknak akik semmit nem adhatunk _hogy_  _ha_  _elegendő_  _talál_ arra _hogy_  _betölt_  _kevélység_ nyalkaságunkot és nagyra vágyásunkot a mit adunk arosz _kívánság_ azt el vonnyuk a _felebaráti_ szeretettöl ez- _egy_ a másikával meg nem egyezhetik

 _k_ Hogy lehet annak mást segiteni a kinek semije nintsen

 _f_ Az ollyan akinek _egyéb_ nintsen tsak a jó akarattya annyit _ad_ valamenyit az Isten _kíván_  _tőle_ tsak valojában légyen szivében az a jó akarat ajó akarat mondgya szent Agoston a szegények _kincs_  _abból_ a _kincs_ segittik szánakozásal és _imádság_  _felebarát_  _ha_ az Isten nagyob szánakozást és _irgalmasság_ lát az ollyanokba kik semmit nem adhatnak mint sem az ollyanokban kik sokat adnak az _első_ nagy _jutalom_ várja

 _k_ A _Krisztus_ azt mondgya _hogy_ ö véle magával _tesz_  _akkor_ jót amidön aszegényekel és a nyomorultakal jót _tesz_  _hogy_  _kell_ ezt _érteni_ 

 _f_ Mert a szegények az ö attyafiai az _isten_  _fia_ és _tag_ az Anyaszent egyháznak mi _kényszeríthet_ egy _keresztény_ inkáb arra _hogy_ segittse öket akristus szenved _őbennük_  _ha_ öket segittyük akristust segittyük mitsoda _boldogság_ -azt meg segiteni _aki_ mindenét még a maga vérit is _érte_ adta és akinek semmire nem lévén szüksége aszegényeket _hagy_  _kép_  _sok_ volnaé _élet_  _érte_ adni ö fel áldozta a magáét _érte_ ezekre valo nézve _elegendő_ nagy _öröm_ nem vihettyük végben ezt a _kötelesség_ mivel sokal _több_ veszünk mint sem adunk és _egyéb_ nem adunk _hanem_ amit az ö _bő_  _kéz_ vettünk és ami _ő_  _illet_  _igazság_ 

 _k_ Miért _hogy_ a _Krisztus_ az el vettetteknek nem _hány_  _egyéb_ szemekre _hanem_  _hogy_ nem voltak _irgalmasság_  _felebarát_ noha más _egyéb_ vétkeket is _cselekedik_ 

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ az ö leg nagyobb vétkek és ami annak mértékit _megtetéz_ a _hogy_ el mulatták meg váltani alamisnájokal és jó _cselekedet_ vétkeket _kéz_ volt a _betegség_ ellen valo _orvosság_ és nem _él_ véle _hogy_  _bocsánat_ és _gyógyulás_ nyerhetenek volna az ö rosz _kívánság_ és a _földi_  _jó_ valo ragaszkodások meg vakitotta és _gátol_ öket az emberek tsak nem minnyájan észre veszik atselekedet béli vétket _de_  _kevés_  _figyelmez_ az _elmulatás_ vétkire amely véghetetlen és amely _ok_ lehet _kárhozat_  _ha_ szinte más vétket ne _cselekedik_ is

 _k_ Az _irgalmasság_  _cselekedet_  _evangéliumbeli_ tanátsé vagy _kötelesség_ 

 _f_ A _bizonyos_  _hogy_ azok atselekedetek _kötelesség_ alat valok és el mulathatatlan _kötelesség_ mind azoknak _aki_ a meg lehet mivel az Isten az _örökkévaló_  _tűz_  _ítél_ mind azokot kik azt el mulattyák a mi üdveségünk az _isten_  _ingyen_ valo _irgalmasság_ áll és az Isten meg nem _irgalmaz_ annak _aki_  _irgalmas_ nem _bánik_  _felebarát_ Az _aki_  _irgalmasság_ nem tészen: _irgalmasság_ nélkül itéltetik meg mondgya szent _Jakab_ 2 13 ennek atselekedetnek pedig akezdöje az _isteni_ szeretet az _isteni_ szeretett és a _felebaráti_ nékünk nagy _kötelesség_ alat vagyon meg parantsolva ez a _kettő_ lelke a _keresztényi_ vallásnak és ekettö nélkül minden _cselekedet_  _meghal_ és _haszontalan_ az üdveségre

 _k_ Mitsoda _különbség_ vagyon aválasztottak és az el vettettek menttségek _között_ amidön azt _felel_ anagy _bíró_ uram mikor láttunk tégedet _éhezni_ szomjuhozni etc

 _f_ Nagy _különbség_ vagyon mind _egyik_ mind a másikának a menttségek _között_ mivel amenttségre valo _indulat_ is _különbözik_ magok _között_ aválasztottak valoságos alázatoságbol mentik magokat amely el fedezi jó _cselekedet_ az el vettettek pedig _kevélység_ a mely meg vakittya öket _hogy_ ne láthassák rosz _cselekedet_ 

 _k_ Nem lészené valamely _közép_ az _örökkévaló_  _boldogság_ és az _örökkévaló_  _kárhozat_  _között_ 

 _f_ Az ollyan mondgya szent Agoston _aki_ azt a _közép_  _keres_ akettö _között_  _hogy_ oda _gondol_ menni _bizonyos_ lelkeket vigyázon _hogy_ maga _abban_ ne _esik_ nintsen semmi _köz_ a _keskeny_ és a szélyes út _között_ se az _örök_  _élet_  _között_  _ahova_ az elsö út vezeti azokot kik azon _jár_ mind végig se a veszedelem _között_ amelyre vezeti amásodika mind azokot kik azt _követ_ az egész _ember_ nemzet _ész_ fog _akkor_  _gyűlni_ az _örökös_  _bíró_  _elébe_ mindenek kik világ _kezdet_  _fogva_ mind világ végiig _él_ és _él_  _két_ részben _osztatik_ az _egy_  _jobb_  _kéz_ felöl áll amásika _bal_  _kéz_ felöl ót nintsen _közép_ a _jobb_  _kéz_ felöl valok az Isten _ország_  _bír_ és abal _kéz_ felöl valok az _örökkévaló_  _tűz_ mennek az _ördög_ vagy _egy_ vagy a más részen valonak _kell_ lenni

A _nagyböjt_ ELSÖ _hét_ VALO _kedd_ 

Imádság

Tekints _kegyelmes_ szemeidel uram népedre és adgyad _hogy_ ami lelkünk _aki_ magát _büntet_ a _test_ sanyargatásával _fényeskedik_  _előtte_ aveled valo _megegyesülés_  _kívánság_ ami urunk J k


 _episztola_ 

Isa 55 6

 _keres_ az urat mig _megtaláltathatik_  _hív_ segittségül _ő_ mig _közel_ vagyon _elhagy_ az _istentelen_ az ö utát és ahamis férfiu az ö _gondolat_ és _tér_ az urhoz és _könyörül_ rajta és ami _isten_ mert igen _kész_ ameg botsátásra mert az én _gondolat_ nem ati _gondolat_ sem ati utaitok az én utaim ugy mond az ur mertamint _felülhalad_ az _ég_ aföldet ugy _felülhalad_ az én utaim a _ti_ utaitokat és az én _gondolat_ ati _gondolat_ és amint leszál az _eső_ és ahó az _ég_ és oda visza nem _tér_  _hanem_ meg részegitti aföldet és _megöntöz_ azt és _termő_ tészi azt és magot _ad_ avetönek és _kenyér_ az _evő_ ugy lészen az én _ige_ mely a számból _ki_ mégyen nem _tér_  _énhozzám_ üressen _hanem_ meg _cselekedik_ valamiket akartam és szerentsés lészen azokban amikre azt _küld_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ nékünk a mái letzkében a proféta

 _f_ Arra _int_  _hogy_  _tér_ az urhoz valoságos _penitenciatartás_  _keres_  _ő_ mig _megtalálhat_  _hív_ segittségül mig _közel_ vagyon azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ vannak olyanok kik akkor _keres_ mikor meg nem találhattyák kik _közel_  _gondol_ lenni noha mesze vagyon _erőlködik_ mondgya akristus luk 13 24 bé menni a szoros _kapu_ mert mondom néktek _hogy_ sokan _kíván_ bé menni és nem mehetnek _jár_ mig vilagoságtok vagyon mondgya meg másut joan 12 35 _hogy_ a setéttség _titeket_ el ne lepjen

 _k_ Mitsoda _idő_ lehet _megtalálni_ az urat és _hol_ vagyon _közel_ 

 _f_ Az _élet_  _idő_  _de_  _főképpen_ anagy _böjt_  _idő_ a melyben az egész Anyaszent egyház _penitenciatartás_ sirásban suhajtásban _imádság_ és minden jó _cselekedet_  _foglalatosság_ vagyon és igen _félő_  _hogy_ az ollyanok akik _elhagy_ telni ezt a szent _idő_ meg nem _tér_ nem vesznek részt a _Krisztus_ szenvedéseiben sem azon nem _igyekezik_  _hogy_  _gyümölcs_ vehesék akristus _halál_  _megölvén_ magokban arosz _kívánság_ és _indulat_ igen _félő_ mondám _hogy_ az ollyanok fel ne _talál_ az urat amikor _keresni_ akarják mivel az ur _beszéd_  _igaz_  _kell_ lenni Mert _hív_ és nem akartátok meg utáltátok minden _tanács_ és _dorgálás_  _elhenyél_ én is nevetek ati veszedelmeteken és _megcsúfol_ amidön rajtatok _történik_ amitöl féltetek akkor segittségül _hív_ engem és meg nem _hallgat_ regel _felkel_ és nem _megtalál_ engem prov 1 24 25 26

 _k_ Miképpen _kell_  _tehát_  _keresni_ az urat _hogy_ meg lehessen _találni_ 

 _f_ El _kell_  _hagyni_ a magunk utainkot és az Isten uttyán _kell_  _járni_ az _ember_ uton ö fel nem _találtatik_ akkor pedig azon _jár_ amidön amagunk akarattyát és _hajlandóság_  _követ_ ellene _kell_  _tehát_ mondani amagunk _értelem_ és adgyuk magunkot az Isten _kéz_  _had_ vezérellyen mint agyermekeket _követvén_ az ö _evangéliumi_  _tanítás_ azt _gondolni_  _hogy_ az _isten_ mehetünk amidön ellene nem mondunk avéteknek se magunknak és akarattyát nem _követ_ igen nagy vakság volna azt _gondolni_  _hogy_ meg térhetünk _hozzá_ amikor akarunk amagunk _erő_ és az ö _mindenható_ segittséginek _kegyelem_ nélkül az illyen _ember_  _gondolat_ a mely ollyan _távol_ vagyon az _isteni_  _gondolat_ mint az _ég_ a _föld_  _ha_  _hozzá_ nem _tér_  _akkor_ amikor lehet és amikor _hív_ minket magához el _jön_ az a nap _hogy_  _megtér_  _de_ nem lehet tsak akkor is _megtalál_  _ő_ a _Szentírás_  _szerint_ amikor _tiszta_ szivünkböl _keres_ és ugy tsak _akkor_  _keres_ amikor ellene mondunk akaratinknak és rosz _kívánság_ és _teljesség_ az ö szent lelke vezérlése alá adgyuk magunkot

 _k_ Mit _tesz_ ezek aszók az én _gondolat_ nem ati _gondolat_ az én utaim nem ati utaitok

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az üdveség _dolog_ nem _kell_ az emberek _gondolat_  _követni_ amellyek _csalandó_ sem azö _ítélet_ a mellyek _bizonytalan_  _hanem_ egyedül azö _ige_ amely _megcsalhatatlan_ 

 _k_ Az Isten miért _hasonlít_ az _ige_ az _eső_ és a _hó_ amely az _ég_ le _esik_ és _többé_ fel nem mégyen

 _f_ Mert valamint az _eső_ és ahó aföldre _esvén_ meg nedvesittik és _termékeny_  _tesz_ ugy az Isten _ige_ az ö _kegyelem_  _gyümölcs_  _hoz_ a _tiszta_ lélekben akit _meghatván_ az ö lelke mint a mennyei _eső_  _termékeny_ tészi ajó _cselekedet_  _főképpen_ anagy _böjti_ szent _idő_ amellyekben azok a szent _ige_  _bő_ és _gyakorta_  _hirdettetik_ 

 _k_ Miért mondgya _hogy_ az ö _ige_  _cselekedik_ valamiket akar és szerentsés lészen azokban amikre _küld_ mivel azt lattyuk _hogy_  _kevés_  _él_ azal

 _f_ Mert _ha_ azt _engedelmesség_ bé veszik üdveségünkre és meg szentelésünkre válik és _ha_ azzal nem _él_ anékünk _bíró_ lészen és _megítél_ az utolso napon _aki_ engem meg vett mondgya akristus joan 12 48 és bé nem veszi az én _ige_ vagyon _aki_  _megítél_  _ő_ abeszéd mellyet szóllottam _megítél_  _ő_ azutolso napon

 _k_ Ezeket a szokot nem leheté még más _értelem_ is _érteni_ 

 _f_ Lehet _érteni_ az igeretreis amelyet tett vala Isten az _ember_  _hogy_ ameg váltót atesté lett _ige_  _elküld_ nékik a mely _ige_  _örök_  _fogva_ valo és nem _teremtetik_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 21 10

 _és_ midön bé ment volna _Jeruzsálem_  _felindul_ az egész város mondván _kicsoda_ ez anépek pedig mondgyák vala ez a _Jézus_  _Galilea_ a Názáreti proféta és bé mene _Jézus_ az Isten _templom_ és mind _kihány_ akik atemplomban árulnak és vesznek vala és apénz váltok asztalit és a _galambárus_ székeit _felfordít_ és mondá nékik _írva_ vagyon az én _ház_  _imádság_  _ház_  _hívattatik_  _ti_ pedig azt lattrok _barlang_ tettétek és _hozzá_  _járul_ avakok és sánták a _templom_ és _meggyógyít_ öket látván pedig a papi _fejedelem_ és az _írástudó_ atsudákot mellyeket _cselekedet_ és a _gyermek_ kik a _templom_ kiáltnak és mondanak vala _hozsanna_ a _Dávid_  _fia_  _bosszankodik_ és mondának néki hallodé mit mondanak ezek _Jézus_ pedig mondá nékik igen is _soha_ nem olvastátoké _hogy_ a _kisded_ és a _csecsemő_ szájábol vetted el aditseretett és el _hagyván_ öket _ki_ mene avárosbol _Betánia_ és ótt marada


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ a _hogy_ az egész város _felindul_ amidön akristus _Jeruzsálem_ mene mint egy _győzedelem_ 

 _f_ Hasonlo _dolog_  _történik_ rend _szerint_ avilágban amidön az _evangélium_  _igazság_  _hirdet_ akristus lelke _által_ a _bűnös_ azokon _felháborodik_ némellyek azok _közül_ üdveséges _háborodás_ mely lelkek üsméretit _felháborít_ és magokhoz _térít_ és némellyek _irigy_ és _kevély_  _háborodás_ ugy anyira _hogy_ üldözik az _igazság_ és azokot kik azt _hirdet_ illyenek valának apapok és a _farizeus_ akik _megölet_ az üdvezitöt _csakhamar_ bé menetele után és _aki_ azon _igyekezik_  _hogy_  _megfojthat_ az _igazság_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ a _Krisztus_  _mihelyt_  _Jeruzsálem_  _érkezik_ 

 _f_ Mindgyárt atemplomba mene ót _imád_ az ö Attyát és ót mindent meg visgála ót ollyan _ember_  _talál_  _aki_ árultanak és vettenek és pénzt váltottanak mind ezeket _ki_  _hajt_ a _templom_ az asztalokjót és székjeket _felfordít_ és _ezáltal_ meg mutatá az _egyházi_ szolgáknak _hogy_ mint utállya azokot a _szentségtörés_ szemérmetlenségeket _tiszteletlen_ és _dísztelenség_ a melyek mennek végben ami _templom_ noha valoságal és _igazság_ ót _jelen_ vagyon az _aki_ tsak _figura_ volt asidok _templom_ példát _ad_ nékik _hogy_ mitsoda _buzgóság_  _kell_  _tisztelet_  _tartani_ az Isten _ház_  _ahol_ ollyan _dolog_ láthatni a mellyeket el nem szenvednék _ha_  _buzgó_ volnának

 _k_  _kicsoda_ azok kik vétkes _kereskedés_  _cselekedik_ a _templom_ és azt alatrok _barlang_ teszik

 _f_ Azok az ollyan _egyházi_ renden valok akik a szent szolgálatban a simonia utálatos uttyán mennek bé ahaszon keresésért elö menetelért vagy valamely világi állapotért akik még misét sem mondanának _ha_  _haszon_ nem látnák _benne_ és amiséért nem _fizet_  _ha_ akristus eföldre _jön_ nagy _harag_  _kihajt_  _ház_ az ollyan _egyházi_ szolgakot most el szenvedi _de_ nem fogja _örökös_ el szenvedni és _eljön_ az az _idő_  _hogy_ azö _békességes_  _tűrés_  _harag_ változik

 _k_ Mitsoda _ok_ adgya akristus annak _hogy_  _tilt_ a _kereskedés_ és más _egyéb_  _szentségtörés_ a _templom_ 

 _f_ Azt az _ok_ adgya _hogy_ az Isten _ház_ az _imádság_  _ház_ amely egyedül az _imádás_ áldozatra és más _egyéb_ vallás béli _cselekedet_  _gyakorlás_ rendeltetett _hogy_ ót _hallgat_ az Isten _ige_ ót vegyék azö _kegyelem_ és ót munkálodgyanak alelkek meg szentelésekre ez igy lévén valami ezeket nem _tekint_ a mind _szentségtörés_ 

 _k_ Tartozunké mindenkor azokban aszent _hely_ az _imádság_  _imádás_ és más _egyéb_ vallás béli _cselekedet_  _foglalatoskodni_ 

 _f_ Minden _bizonnyal_  _tartozik_ és minden a mi ezekel _ellenkezik_ a _megvan_  _tiltva_ és _ki_  _kell_  _onnét_ rekeszteni példának okáért asusogást adolgokrol valo _beszélgetés_ az ide s’ _tova_ valo _tekingetés_ a sétálást aköszöngetést avilági _dolog_ valo _gondolkodás_ a szemérmetlenséget _kevélység_ maga mutogatást és _sok_ száz illyeneket mivel mind ezek nem méltók aszent _hely_ 

 _k_ Vagyoné még más _templom_ is a melyet nem szabad _megfertőztetni_ 

 _f_ A mi lelkünk és _test_ a szent Lélek _templom_ lettek akereszttségben és aköböl _csinál_  _templom_ ezeknek tsak árnyéki ugyan ennek atemplomnak is _kell_  _főképpen_ szentnek lenni amint szent pál mondgya 1 cor 3 16 17 cap 6 19 mert _ha_ valaki _megfertőztet_ az Isten _templom_ el veszti azt az Isten ugyan azért is _megtisztít_ magunkot atestnek és a léleknek minden _fertelmesség_ 2 Cor 7 1 erre valo nézve _tartozik_ egy _keresztény_ szüntelen vigyázni _test_ szivére _hogy_ valamely _tisztátalan_  _indulat_ el ne _foglal_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akisdedek _aki_ szájokbol az Isten _dicséret_ veszen

 _f_ Azok akik _tudatlan_ lévén avilági _kevély_  _bölcsesség_ és _tudomány_ ahitnek egy ügyüségében _él_ és akik alázatoságokért és _engedelmesség_  _kisded_ lésznek nem _hajtván_ arra _hogy_ mit fog a világ mondani _felőle_ akristus azt mondgya Matth 11 25 _hogy_ az Isten el rejtette _titok_ avilági _tudós_ és _bölcs_ elött és azokot _ki_ nyilatkoztatta a _kisded_ és az egy ügyüeknek _tudniillik_ azoknak akik magokot _kisded_  _tart_ és akik tsak egyedül az _isten_  _tart_ nagynak 

A _nagyböjt_ VALO _kántor_ SZEREDÁJÁN

Imádság

Kérünk uram tégedet vegyed _kedves_  _könyörgés_ és _bocsát_  _irgalmasság_  _elébe_ anéked szenteltetett népednek _kérés_ ami urunk J _k_ 


 _episztola_ 

A _király_ 3 _könyv_ 19 3

Meg félemlék azért _Illyés_ : és _felkelvén_ el mene valahová _ő_ viszi vala akarattya és mene _Júda_  _Beérseba_ és _otthagy_ az _inas_ és apusztában mene egy napi _járóföld_ és mikor _eljut_ és egy _gyalogfenyő_ alatt ülne _könyörög_ lelkéért _hogy_ meg halna és mondá _elég_ nékem uram vedd el lelkemet mert nem vagyok _jobb_ az Atyáimnál és _lefekszik_ és el aluvék agyalog fenyö árnyékában és _íme_ az ur Angyala _illet_  _ő_ és mondá néki _felkel_ és _eszik_  _tekint_ és _íme_ a _fej_ egy _hamu_ sült _kenyér_ és egy _edény_ viz _eszik_ azért és _iszik_ és _ismét_ el aluvék és _visszatér_ az ur Angyala másodszor és _illet_  _ő_ és mondá néki _felkel_  _eszik_ mert nagy út vagyon _előtte_  _ki_ mikor _felkel_  _eszik_ és _iszik_ és annak az _étel_  _erő_ negyven nap és negyven _éjjel_  _jár_ : az Isten _hegy_  _Hóreb_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_ akar nékünk adni az Anyaszent egyház az _Illyés_ proféta példájával _aki_ minek utánna olyan nagy _csoda_ tett volna apusztában szalad a _Jezabel_  _királyné_  _harag_ elött

 _f_ Az Anyaszent egyház meg akarja mutatni aleg szentebnek is _hogy_ mitsoda azö _gyengeség_ és _ha_ valami _erő_ vagyon azt a _isten_ vészi _hogy_ azok anagy jó _erkölcs_ amellyeket akegyelem munkálodik _benne_  _kevélység_ és _hittség_  _okozhat_  _benne_  _hogy_  _ha_ akisértetek és agonoszak üldöztetések _által_ meg nem aláztatnának amellyek _megéreztet_ vélek az _ember_ nyomoruságot ez a nagy proféta _ez_ világos példa annyira valo _erő_ volt néki _hogy_ a _Jezabel_  _négyszázötven_ profétáit _megölethet_  _hogy_ a _halott_  _feltámaszt_  _hogy_ nagy száraságot _kér_  _Illyés_ mondgya szent _Jakab_ 5 17 18 _hozzá_  _hasonló_  _ember_ volt szenvedhetö és _imádság_  _imádkozik_  _hogy_ ne lenne _eső_ aföldre és nem lett _eső_  _három_  _esztendő_ és _hat_  _holnap_ és _ismét_  _imádkozik_ és az _ég_  _eső_ adot és aföld meg adta _gyümölcs_ mind ezek után még is el szalad egy aszszony _harag_ elött a _halál_  _kerül_ és ahalált _kíván_ ennek anagy profétának mondgya anagy szent _Gergely_ jó _erkölcs_ meg mutattyák _hogy_ mi légyen _kegyelem_ az ö _félelem_ és szaladása meg mutattyák _hogy_ mi légyen magátol

 _k_  _Illyés_ miért _kér_ az _isten_ ahalált

 _f_ Mert az ö Attyai elnem _érvén_ azt az _idő_ amelyet ö _elér_ ö nem _tart_ magát méltóbnak _hogy_ továb _él_ azoknál mert az ö _buzgóság_ valo üldöztetések meg unaták véle az _élet_  _de_ ez az unadalom mely _gyakorta_ vagyon aszentekben _ember_  _gyarlóság_ a melyet akristus is akará szenvedni vigasztalásunkra meg nem gátolá _Illyés_  _hogy_ ne _követ_ az Isten akarattyát és rendelésit valamint akristus _követ_ az után _idő_ 

 _k_ Az Isten _abban_ alankadságban hagyaé _Illyés_ 

 _f_ Az Isten elnem _hagy_ szolgait akik _érte_ üldöztetnek és akarattyát _követ_ ugyan azért egy Angyalát _küld_  _Illyés_  _aki_ ne tsak _megerősít_  _de_ még _eledel_ is adgyon neki nagy vigasztalásokra lehet ez az Isten szolgainak a midön minden _ember_ segittségtöl _megfosztatik_  _akkoron_  _kell_ valamint _Ábrahám_ reménleni areménség ellen is aleg nagyob veszedelmekben mutattya meg az Isten leg inkább _kegyelem_  _hatalom_ 

 _k_ Mit _jelent_ akenyér melyet az Angyal vit aprofétának és amely nagy _erő_  _ad_ néki az igen _hosszú_ uttra

 _f_  _jelent_ az _Eucharisztia_ avaloságos Angyalok _kenyér_ és ahivek lelki _eledel_ a mely nagy _erő_  _ad_ azoknak kik azt méltán veszik _hogy_ meg _meggyőzhet_ avilág pusztájában és ez _élet_ utozásában mind azokot az akadályokot és nehézségeket mellyek az üdveségünk ellen állanak

 _k_ Mit _jelent_ a proféta negyven napi _böjt_ 

 _f_ Jelenti nem tsak a negyven napi _böjt_ melyet atörvény és a proféták _javall_  _hanem_ még az egész _élet_ a mellyet _jelent_ a negyven napi _böjt_ és a melynek minden napjait akeresztyéneknek a penitentziában _kell_  _tölteni_ vagyon _kiváltképpen_ egy ollyan _böjt_ a melynek egész _élet_  _kell_  _tartani_ és a melyet _teljesség_  _tartozik_ meg _tartani_ minden _kereszt_ és a mely nélkül nem lehet üdveség az a valoságos és szükséges _böjt_ pedig _abból_ áll _hogy_ avétket _elkerül_ és avilági _gyönyörűség_ ateremtet állatokhoz valo ragaszkodást azokot magunkért ne szeresük és azokban ne _helyheztet_  _boldogság_ és _gyönyörűség_ mivel az Isten tsak annyiban engedi _hogy_ azokal _él_ amenyiben szükségesek az üdveségre

 _k_ Mit _jelent_ ahoreb _hegy_  _ahova_  _érkezik_ aproféta negyven nap mulva

 _f_ Jelenti az _ég_  _ahova_ annak _idő_  _elér_  _hogy_  _ha_ álhatatosan _jár_ annak uttyán

 _k_ Mit _tanulhat_ a proféta példájábol _aki_  _hogy_ az Isten parantsolattyát végben vigye negyven napig utozik _étel_ nélkül

 _f_ Ez a példa arra _tanít_  _hogy_ szorgalmatoságal _megtart_ anagy _böjt_  _engedelmeskedvén_ az Anyaszent egyház parantsolattyának és akit ugy _kell_  _hallgatni_ valamint akristust magát ne igen visgálodgyunk azon _hogy_  _ha_ anekünk alkalmatlané vagy sem ne _hogy_ magunkot _kecsegtetvén_  _él_ vonnyuk magunkot _oly_ üdveséges penitentziátol _helyes_  _ok_ nélkül valo _engedelem_ nézve _megtanulhat_ azt is _hogy_ egész _élet_  _kell_ az Isten parantsolattyának uttyán _járni_ nem _tekintvén_ arra ami _megakadályozhat_ utunkban _mindaddig_ valamég el nem érjük az Isten _hegy_ a mely a Mennyei _haza_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 12 38

Akkor _felel_ néki némellyek az _írástudó_ és a _farizeus_  _közül_ mondván Mester _jel_ akarunk _tőle_ látni _ki_  _felelvén_ monda nékik agonosz és parázna nemzettség _jel_  _keres_ és _jel_ nem _adatik_ néki _hanem_ tsak ajonás proféta _jel_ mert amint _Jónás_ atzet _hal_  _has_  _három_ nap és _három_  _éjjel_ volt ugy lészen az _ember_  _fia_ aföld szivében _három_ nap és _három_  _éjjel_ a Ninivei _férfi_ fel _támad_ az _ítélet_ enemzettségel és _kárhoztat_  _ő_ mert penitentziát _tart_ a _Jónás_ praedikálására és _íme_ nagyob vagyon itt _Jónás_ a _déli_  _királyné_  _feltámad_ az _ítélet_  _-e_ nemzettseggel és _kárhoztat_  _ő_ mert _eljött_ a _föld_ utolso _határ_ a salamon _bölcsesség_  _hallgatni_ és _íme_ nagyob vagyon itt salamonál mikor pedig atisztátalan lélek _ki_ mégyen az _ember_ száraz _hely_  _jár_ nyugodalmat _keresvén_ és nem _talál_  _akkor_ mond _ház_  _visszatér_  _ahonnét_  _kijön_ és el jövén üressen _talál_ azt seprövel _megtisztítva_ és _felékesítve_ akkor el mégyen és más _hét_ lelket viszen magával magánál _gonosz_ és bé menvén ót laknak és lésznek annak az _ember_ utolso _dolog_  _gonosz_ az _első_ igy lészen ennek alegg _gonosz_ nemzettségnek _dolog_ még ö szolván a seregeknek _íme_ az Annya és Attyafiai _ki_ állanak vala _kívánván_ véle szollani monda pedig egy valaki néki _íme_ az Anyád és _atyádfia_  _ki_ állanak _keresvén_ téged ö pedig _felelvén_ a véle szóllónak mondá _kicsoda_ az én Anyám és _kicsoda_ az én _atyámfia_ és _ki_ nyujtván _kéz_ a _tanítvány_ mondá _ihol_ az en Anyám és az _atyámfia_ mert valaki az én Atyám akarattyát _cselekedik_  _aki_ mennyekben vagyon az az én atyám _fia_ és _húg_ és Anyám


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok az _írástudó_ és _farizeus_ akik annyi _csoda_ után is még ujjabat _kíván_ 

 _f_ Azok ollyanok _aki_  _hihetetlen_ és _tudós_  _tart_ magokot akik meg nem elégedvén a vallásunk _megcsalhatatlan_  _bizonyság_ mindenkor ujjabbat _kíván_ azokot magokal el nem akarják hitetni mert nem akarják és utállyák az ollyan _titok_ a mellyek _ellenkezik_  _kevélység_ és rosz _erkölcs_ 

 _k_ Talám _hisz_ akristusban _ha_ még ujjab _csoda_ láttanak volna

 _f_ Találtanak volna _abban_ is ollyan okot amelyért nem _hisz_ annak valamint atöbbinek nem akarák látni az _igazság_ azért _hogy_ ne _kényszeríttetik_  _abban_  _hinni_ és _követni_ az _igazság_ ugy veszik bé _ha_ szeretik és ugy szeretik _ha_ a szivböl _ki_ üzik arosz _hajlandóság_ és _kívánság_ nem lehet _két_ urnak szolgálni az _igazság_ ahazugság akevélység és az _irigység_  _ellenség_ azt is _kíván_  _hogy_ mindent néki aldozanak és neki adgyak az elmét és a szivet

 _k_ Miért nevezi öket akristus _gonosz_ és parázna nemzettségnek a midön ugy tettzik _hogy_  _hinni_ akarnak _őbenne_ tsak valami _jel_ mutasson nékik

 _f_ Azért mert nem _igaz_ szivel voltak _hozzá_ és az ö _kérés_  _kétszínű_ és _csalárd_  _hízelkedés_ volt ebböl azt _tanulhat_  _hogy_  _kemény_  _kell_  _felelni_ akét szinüeknek és a _hízelkedő_ meg mutatván _azáltal_ nékik _hogy_ utállyuk a _hízelkedés_ és azért ök magokban is szálnak

 _k_ Hogy _kell_ azt _érteni_  _hogy_ Ninivé béliek _kárhoztat_ a sidokot az utolso napon

 _f_ Annyibol _kárhoztat_ mert _ha_ asidok magok viseléseket a Ninivé béliekéhez _hasonlít_ az _övé_ sokal vétkesebeknek _találtatik_ mint sem ezeké mert a Ninivébéliek pogányok lévén nem üsmerték az _igaz_  _isten_ és annak vallásárol nem _hall_  _beszélni_  _mindazonáltal_ penitentziát _tart_  _csodalátás_ nélkül a _Jónás_ praedikálására egy ollyan _idegen_ akit _soha_ nem lattak _holott_ asidok akik az _isten_ üsmerték akik _abban_  _dicsekedik_  _hogy_ tölle vették atorvényt akik az ö népének _tart_ magokot még is penitentziát nem _tart_ akristus praedikalására noha annyi _sok_  _csoda_ tett _előtte_ 

 _k_ Mitsoda meg más példát _ad_  _elébe_ akristus

 _f_ Elejekben adgya egy más meszünen _jön_  _királyné_ apéldáját _aki_ minek utanna _hall_  _beszélni_ a salamon _bölcsesség_ el _hagy_  _ország_ és _hozzá_ mene _hogy_  _holmi_ nehéz _dolog_ véle _megfejtet_ és _hallhat_ nagy _bölcsesség_ a sidok pedig meg veték az _örök_  _fogva_ valo _bölcsesség_  _aki_ maga mene _hozzá_  _hogy_ a _tökéletesség_ valo _bölcsesség_  _tanít_ öket ámbár meg üsmértesse is magát vélek az ö szenttséges _tiszta_  _élet_  _tanítás_ és _csodatétel_  _mindazonáltal_ annyi szózatra süketen maradnak és annyi _sok_ világoság után vakságban

 _k_ Ezek a _beszéd_ és _feddés_ akristusnak minket illetneké

 _f_  _kétség_ nélkül _illet_ még inkáb mint sem asidókot mivel mi azt vallyuk _hogy_ Isten _fia_ üsmérjük _ő_ lenni és _hisz_  _hogy_ szenttséges vérin váltot meg minket _hogy_ mi véghetetlen _kegyelem_ vettük néki mi akik láttyuk az ö vallásának fel állitasát és suhattyuk _ország_  _hogy_  _ha_ pedig nem _él_ annyi _haszon_ és _kegyelmesség_ sokal vétkesebbek és nyomorultabbak leszünk asidoknál és véghetetlen számu lelkek _felkel_  _ellene_ az utolso napon és szemünkre _hány_ ami _gonoszság_ és _hálaadatlanság_ 

 _k_ Mire _kell_ magyarázni atisztátalan lelkekröl valo _példabeszéd_  _aki_ más _hét_  _gonosz_ lelkekel _visszatér_ a _lakóhely_ 

 _f_ Azt lehet asidokra magyarázni akik meg szabaditatván az _ördög_ rabságábol az Isten népévé lettek meg érdemlék _gyakorta_ valo _eset_ és _gonoszság_ a melyel meg veték és meg ölék a meg váltot _hogy_ az _ördög_ nagyob _hatalom_ mennyen viszá szivekben akeresztyénekreis lehet szabni _aki_ akegyelem _által_ azördög _ki_ üzetvén ujjabban viszá _enged_  _térni_ nem _igyekezvén_ azon _hogy_ a _keresztényi_ jó _erkölcs_ elö mehessenek söt még minden nap _visszaél_ atitkokal a szenttségekel és a _Krisztus_  _kegyelem_ 

 _k_ Mit _kell_  _csinálni_ amidön ollyan _boldog_ vagyunk _hogy_ attol meg szabadulunk avaloságos _megtérés_ és penitentzia _által_ 

 _f_ Igen _kell_ magunkra vigyázni el _kell_ szorgalmatoságal kerulni mind azt valami alkalmatoságot adhatna az _eset_ vigyázunk _hajlandóság_  _főképpen_ az ollyanokra a mellyekre _nagy_  _gyengeség_  _érez_ arosz szoktatásinkra _tusakodik_ szüntelen rosz _kívánság_ ellen _kerül_ arosz alkalmatoságokot és aveszedelmes _társaság_  _de_ mind ezek _haszontalan_ volnának _hogy_  _ha_ szüntelen nem _esedezik_ és nem _imádkozik_ amagok nyomoruságok és _gyengeség_ valo nézve _töredelmes_ és alázatos szivel _hogy_ meg nyerhesék az Isten _kegyelem_ segittségit

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ akristus ugy tettzik mint _ha_  _kevés_  _gondol_ az Attyafiaival _főképpen_ az ö szenttséges Annyával amidön _hívat_  _ő_ 

 _f_ Nem meg vetésböl _cselekedik_ sem _abból_  _hogy_  _kevés_  _gondol_ vélek _hanem_ arra akará _tanítani_ szolgait _hogy_ ellene mondgyanak atestnek és avérnek amidön az Isten akarattyát _kell_  _követni_ és alelkekért munkálodnak aztis meg mutattya _hogy_ attyok _fia_ inkáb lelki szeretettel szeresék mint sem testi szeretettel ö azzal meg nem veté az ö szenttséges Annyát mivel azok _között_ kik az Attyának akarattyát _követ_ az Annya _elsőbb_ 

 _nagyböjt_ ELSÖ _hét_ VALO _csütörtök_ 

Imádság

Tekénttsed _kegyes_ uram áitatoságát népednek ugy _hogy_ azok kik _test_ sanyargattyák ajó _cselekedet_  _gyümölcs_ lelki _eledel_  _találhat_ magoknak a mi urunk J k


 _episztola_ 

 _Ézéki_ 18 1

És lón az ur _beszéd_  _énhozzám_ mondván midolog _hogy_  _közötte_  _példabeszéd_ veszitek emondást az _Izrael_  _föld_ mondván az Atyak _eszik_ savanyu szöllöt és a _fia_  _fog_ vásnak meg Élek én ugy mond az ur Isten _ha_ lészen néktek _többé_ emondás _példabeszéd_  _Izrael_  _íme_ minden lelkek _enyém_ mint az atyának lelke ugy a _fiú_ lelke is _enyém_ amely lélek vétkezik a _meghal_ és férfiu _ha_  _igaz_ lészen és _ítélet_ s’ _igazság_  _cselekedik_ a _hegy_ nem észik és szemeit fel nem _emel_ az _Izrael_  _ház_  _bálvány_ és _felebarát_  _feleség_ meg nem szeplösitti és a _havifolyású_ aszszonyhoz nem _járul_ és _ember_ meg nem szomorit azálogot az adosnak meg adgya _erőszak_ semit el nem ragad az ö _kenyér_ az _éhező_ adgya és a mezitelent _befedez_ ruházattal _uzsora_  _kölcsön_ nem _ad_ és _több_ nem vészen ahamisaktol _elfordít_ a a _kéz_ és _igaz_  _ítélet_ tészen a _férfiú_ s’a férfiu _között_ az én parantsolatimban _jár_ és az én _ítélet_  _megőriz_  _hogy_  _igazság_  _cselekedik_ ez az _igaz_  _élet_  _él_ ugy mond az ur Isten


Magyarázat

 _k_ Mit tészen ez a _példabeszéd_ az atyák _eszik_ savanyu szöllöt a _fia_  _fog_ vásnak meg

 _f_ E _szerint_ szoktak vala panaszolkodni Isten ellen a sidok akarván mondani _hogy_ ök _büntetődik_ az attyok vétkekért mint _ha_ ö _megbüntet_ az ártatlant abünösért mostanában is _eszerint_  _cselekedik_ akevélyek a midön az Isten _büntet_ öket evilágon akevélység nem _megengedvén_ nékik _hogy_  _bűnös_ üsmerjék magokot azt _elhitet_ magokal _hogy_ az Isten amások vétkiért áll rajtok _bosszú_ ez ollyan nagy _káromlás_ amelyért az Isten _harag_ szál reájok

 _k_ Miért _hány_ az Isten ezeket szemekre

 _f_ Hogy meg mutassa nékik _hozzá_ valo _igazságos_ és _bölcs_ rendelésit és _hogy_ lehetetlen néki _megbüntetni_ az ártatlant meg sem _büntet_ seaz attyokot se a _fia_  _hogy_  _ha_ nem _cselekedik_ avétkeket amellyeket elö számlál nékik mivel mindenek _egyaránt_ az ö _teremtés_ és _hogy_ mind _egyik_ mind a másikának attya és _teremtő_ 

 _k_  _de_ mást _hely_ azt mondgya az _írás_  _hogy_ az Isten _megbüntet_ az atyákot a _fia_  _harmadik_ és negyedik _íziglen_ nem ellenkeziké _ez_ 

 _f_ Nem _ellenkező_ mivel azt _feltesz_  _hogy_  _olyankor_ a _fi_ az attyokot _követ_ és _hasonló_ vétkeket _cselekedik_  _hogy_ az atyák rosz példákot adtak nékik és roszul nevelték és igy az ö _igazság_ azt _kíván_  _hogy_ meg büntesse az atyákot a _fi_ mert _ha_ ezek vétkesek amazok az _ok_ amint _gyakorta_  _történik_ mind _egyik_ mind a másika _megérdemel_  _tehát_ abüntetést

 _k_ Mitsoda _büntetés_  _fenyeget_ Isten azt _aki_ az ö _törvény_  _általhág_ 

 _f_ Azt mondgya _hogy_ a mely lélek vétkezik a _meghal_ az az _hogy_ a vétekel a lelki _halál_  _megöl_ magát mert az Isten _élet_ lévén aléleknek el _hagy_ azt és _abban_ az állapotban _hagy_ a melyben akarattal _tesz_ magát

 _k_ Mit _ígér_ azoknak kik az ö parantsolatinak uttyán _jár_ 

 _f_ Azt _hogy_ valoságos _élet_  _él_ az az _belső_  _békesség_ és _csendes_  _élet_ és ajó _cselekedet_  _foglal_ magokot és agonoszok rosz példája nem fog nékik ártani


 _evangélium_ 

szent Matth 15 21

És _kimenvén_  _onnét_  _Jézus_  _tér_  _Tírusz_ és sidon részeire és _íme_ egy _kananaeai_ aszszony azokbol ahatárokbol _ki_ jövén _kiált_ mondván néki _könyörül_ rajtam uram _Dávid_  _fia_ az én leányom _gonosz_  _gyötrettetik_ az _ördög_  _ki_ egy _ige_ sem _felel_ neki és el jövén atanitványi _kér_  _ő_ mondván Botsásd el _ő_ mert utánnunk _kiált_ ö pedig _felelvén_ monda nem _küldetik_  _hanem_ tsak az _Izrael_  _ház_ el veszet _juh_ amaz pedig el jöve és _imád_  _ő_ mondván uram segély engem _ki_  _felelvén_ monda nem jó el venni a _fi_  _kenyér_ és az _eb_ vetni ama pedig monda ugy uram mert a _kölyök_ is _eszik_ a morsalékokbol mellyek _lehull_ az ö urok asztalárol akkor _felelvén_  _Jézus_ monda néki _ó_ ’ aszszony nagy ate _hit_ legyen néked amint akarod és _meggyógyul_ a leánya az _óra_  _fogva_ 


Magyarázat

 _k_ Honnét vagyon _hogy_ a _Krisztus_ nem _felel_ mindgyárt a _kananaeai_ aszszonynak amidön ollyan nagy _hit_ alázatoságal és álhatatoságal _kiált_ leánya _meggyógyulás_ 

 _f_ Mert meg akará probálni és mindenekel meg üsmértetni ennek az _idegen_ nagy _hit_ és meg mutatni azt is _hogy_ mi formában _kér_ havalamit akarunk tölle meg nyerni

 _k_ A midön az Apostolokhoz és az ö _kérés_  _folyamodik_ nem sértéé meg akristust mint _ha_ az ö _érdem_ és _közbenjáróság_ nem lettek volna _elegendő_ Isten elött _hogy_ meg nyerhesse tölle amit _kér_ 

 _f_ Nem _hogy_ azzal meg sértette volna _de_ söt meg mutattya _hogy_ mitsoda nagy _tisztelet_ volt azö nagy alázatosága _okoz_  _hogy_  _érdemtelen_  _tart_ magát arra _hogy_ maga mennyen _elébe_ és _kér_ ugyan azért is _folyamodik_ atanitványihoz _hogy_ azok _által_ meg nyerhesse _kérés_  _hogy_  _ha_ azö _kérés_ modgya nem _tetszik_ akristusnak és _ha_ látta volna _hogy_  _érdem_ nem _bízik_  _dicséret_ sem tett volna _hit_ meg sem gyogyitotta volna leányát az Apostolok sem szollottak volna mellette ebböl _ki_ tettzik _hogy_ mint _megcsal_ magokat az _eretnek_ akik azt _gondol_  _hogy_ a segittségül valo _hívás_ aszenteknek _ellenkezik_ ahittel a mellyel _hisz_ akristus _érdem_ és _közbenjáróság_ 

 _k_ A _kananaeai_ aszszony nem idegenédéké el azért látván _hogy_ meg nem _hallgat_  _kérés_ 

 _f_ Nem _hogy_  _elidegenedik_  _de_ még szaporitá _kérés_ és _kiáltás_ végtire alhatatoságával mint egy _kényszerít_ a _Krisztus_  _hogy_ meg _hallgat_ enagy példa a melyböl _megtanulhat_  _hogy_ azon meg ne tsökenyünk _ha_ ollyan _hamar_ meg nem halgattatik _kérés_ a mint _kíván_  _hanem_  _békességes_  _tűrés_ szenvedgyük az _írás_  _szerint_ Eccli 2 3 az _isten_  _késedelem_ reméllyünk a reménség ellen is

 _k_ Mit _kell_  _tehát_  _cselekedni_  _hogy_  _tökéletesség_  _követhet_ a _kananaeai_ aszszonyt

 _f_ Imádkozunk valamint ö _erős_  _hit_ nagy _bizodalom_ alázatoságal _buzgóság_ és _békességes_  _tűrő_ álhatatoságal el hitetvén magunkal _hogy_ semmi _kegyelem_ nem _érdemel_  _hogy_  _ha_ pedig az Isten _halogat_  _kérés_  _meghallgatás_ azért vagyon _hogy_ velünk meg üsmértesse _hogy_ nékünk semivel nem _tartozik_ mindent az ö _irgalmasság_ veszünk annál is inkáb _kell_  _könyörögni_ és _esedezni_ és meltobbak leszünk _bőséges_  _kegyelem_ venni azért is _halogat_  _kérés_  _hogy_ annal nagyobra _tud_  _megbecsülni_  _kegyelem_ az illyen _készület_ valo _imádság_ az Isten _soha_ meg nem veti

 _k_ Miben tettzik _ki_ ennek az aszszonynak alázatosága

 _f_  _abban_  _hogy_ jó szivel reá álla _hogy_ a _Krisztus_ akis _kutya_  _hasonlít_ és magais azon _hasonlítás_  _él_ ugy uram mondá a _kölyök_ is _eszik_ amorsalekokbol mellyek _lehull_ az ö urok asztalárol mint _ha_ azt mondaná reá állok ugy _bánik_ velem valamint _bánik_ az _eb_ nem mérek vágyni anagy _kegyelmesség_ a mellyek az Isten _ház_  _fia_  _illet_ és _megelégedik_ a morsalékokal ate _kis_  _kegyelem_ nem _érdemel_  _hogy_ vélek üllyek asztalodnál tsak az _megengedtetik_ nékem _hogy_ az asztal alat lehesek az _eb_ micas quaero mensam non invado mondá szent pál

 _k_  _kicsoda_ azok az _eb_ és azok a _fi_  _aki_ szól a _Krisztus_ és akenyér mely az utolsoké

 _f_ Az _eb_ apogányok kik minden féle vétkekben vannak a _fi_ pedig a sidok kik az Isten népe valának akenyér az _evangélium_  _kegyelem_ mely _őneki_  _hirdettetik_  _elébb_ mint sem apogányoknak

 _k_ Hogy lehet a _hogy_ az Isten _fia_  _aki_ mindeneket látt még is _csodál_ a _kananaeai_ aszszonynak _hit_ 

 _f_ Azért _csodál_  _hogy_ mi velünk _csodáltat_ és _hogy_ miis ugy _kér_ valamint a meg nem szünvén _mindaddig_ a _kérés_ valamég az Isten meg nem gyogyittya lelkünket és meg nem _bocsát_ vétkeinket

 _k_ Mitsoda _idő_  _kell_ azt a _kegyelem_  _kérni_ 

 _f_ Ez _élet_ minden _idő_ apenitentzia _tart_  _soha_ sem _bizonyos_ ameg igazulásokban azért is _kér_  _megtérés_ mind _holt_ A _megbocsáttatik_  _bűn_ ne légy _félelem_ nélkül mondgya abölts Eccli 9 1 lehet és _kell_ is _bizodalom_ lenni avett _kegyelem_ valo nézve _hogy_  _bűn_  _bocsánat_ veszük és annak abizodalomnak nevekedni és _erősödni_  _kell_ deha abizodalom _ki_ rekeszti a _kételkedés_ és a nyughatatlanságot a _félelem_  _ki_ nem rekeszti és nem _ad_ egész _bátorság_  _de_ anékünk _hasznos_  _ha_ nem _ad_ mert olyan _hamar_ nem _esik_ a _magahittség_ és akevélységben _hogy_  _ha_ ollyan álhatatoságal _keres_ avilág _java_ és _hogy_  _ha_ azoknak szerzéséért és _megtartás_ annyi veszedelmekre adgyák magokat leheté _elfáradni_ a _kegyelem_  _java_  _keresés_  _soha_  _ennyi_ nem munkálodhatunk se nem szenvedhetünk _hogy_ még _több_ ne _kell_  _cselekedni_ az _örökös_  _jó_ el nyeréséért

A _nagyböjti_  _kántor_ PÉNTEKIN

Imádság

uram _terjeszt_  _jóság_ népedre és mint _hogy_  _kegyelem_ adtz néki szolgálatodban valo maradására adgyad _hogy_ meg szánásodot is _tapasztal_ a segittségben melyet _tőle_  _kér_ ami urunk J k


 _episztola_ 

 _Ézéki_ 18 20

A mely lélek vétkezik a _meghal_ a _fiú_ nem viseli az Attya _hamisság_ és az atya nem viseli a fia _hamisság_ az _igaz_  _igazság_ ö rajta lészen és az _istentelen_  _istentelenség_ ö rajta lészen hapedig az _istentelen_ penitentziát _tart_ minden _bűn_ melyeket _cselekedik_ és _megőriz_ minden parantsolatimot és _ítélet_ s’ _igazság_  _cselekedik_  _élet_  _él_ és meg nem _hal_ minden _hamisság_ melyeket _cselekedet_ meg nem _emlékezik_ az ö _igazság_ mellyet _cselekedik_  _él_ vallyon én akaratomé az _istentelen_  _halál_ ugy mond az urIsten és nem _hogy_ meg térjené az ö utairol és _él_  _ha_ pedig _eltér_ az _igaz_ az ö _igazság_ és _hamisság_  _cselekedik_ minden utálatoságok _szerint_ melyeket szokot _cselekedni_ az _istentelen_ vallyon élé minden _igazság_ mellyeket _cselekedik_ nem lésznek _emlékezet_ a _gonoszság_ a mellyet _cselekedet_ és az ö _bűn_ mellyel vétkezet azokban _meghal_ és azt mondottátok nem _igaz_ az urnak uttya _hall_ azért _Izrael_  _ház_ vallyon nem igazé az én utam és nem inkáb horgasoké ati utaitok mert mikor _eltér_ az _igaz_ az ö _igazság_ és _hamisság_  _cselekedik_ meg _hal_ azokban ahamiságban melyet _cselekedet_  _meghal_ és mikor _kitér_ az _istentelen_ az ö _istentelenség_ melyet _cselekedet_ és _ítélet_ s’ _igazság_  _cselekedik_ ö az ö lelkét meg _tart_  _élet_ mert _ész_ vévén magát és meg _térvén_ minden _hamisság_ melyeket _cselekedet_  _élet_  _él_ és meg nem _hal_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tesz_ ezek aszók amely lélek vétkezik ahal meg

 _f_ Azt teszik _hogy_ mindenik _ki-ki_ a maga vétkiért és vétkes maga akarattyáért _halál_  _ad_ magának és _hogy_ az ö vétke nem fog annak ártani _aki_  _ő_  _abban_ nem _követ_ se semmi némü képpen _abban_ részt nem fog venni se szoval setselekedetel

 _k_ Mitsoda _értelem_ vagyon ezeknek a szoknak az _igaz_  _igazság_ ö rajta leszen és az _istentelen_  _istentelenség_ lészen ö rajta

 _f_ Az az _értelem_  _hogy_ az Isten mindenikével amaga _érdem_  _szerint_  _bánik_ az _igaz_  _jutalom_ veszi jó _cselekedet_ és a _gonosz_  _büntetés_  _gonoszság_ és mint _hogy_ az _igaz_  _érdem_ nem fóg annak _használni_  _aki_  _ő_ nem _követ_ a _gonosz_ vétke is nem _tulajdoníttatik_ annak _aki_  _abban_ nem részesül

 _k_ Az Isten tészen _tehát_  _irgalmasság_ az _istentelen_ 

 _f_ Azt _ígér_ néki _hogy_  _ha_  _teljesség_ meg _tér_  _élet_  _él_ és meg nem _hal_ a _halál_  _élet_ tészi és _elfelejt_  _hamisság_ az Isten maga meg _tanít_ arra _hogy_ miben állyon a _megtérés_  _hogy_ penitentziát _tart_ nem tsak némely _bűn_  _hanem_ az egész vétkeiröl _hogy_ meg _tart_ minden parantsolatit és _ítélet_ és _igazság_  _cselekedik_  _ha_ azt akarjuk _hogy_ az Isten _elfelejt_ vétkeinket mi azokot el ne felejttsük szükséges _hogy_ abünös az Isten _hely_ avétekhez _hasonló_ nagyságu _bosszú_ allyon magán mint a mellyel _ő_  _megbánt_ a szent Atyak _szerint_ mentöl nagyob _keménység_  _bánik_ abünös magával az Isten annál nagyob _kegyesség_ lészen _hozzá_ 

 _k_ Hogy _ha_ pedig az _igaz_  _eltér_ az ö _igazság_ és _hamisság_  _cselekedik_ az Isten miképen fog véle _bánni_ 

 _f_ Azzal _fenyeget_  _hogy_ minden _igazság_ melyeket _cselekedik_  _elfelejt_ és vétkiben _meghal_ ezek _irtóztató_ szok mind azokhoz kik nem álhatatosok ajóban avétek annal is utálatosabb _hogy_ rettentö _hálaadatlanság_  _foglal_ magában és minek útanna az _isten_ lettek volna és szivekben lakozot volna avétekel _onnét_  _ki_ rekesztik azert is mondgya szent pál 1 Cor 10 12 _aki_ magát _fennállni_ álittya meg lássa _hogy_  _él_  _esik_ mivel szent péter szavai _szerint_ 2 petr 2 20 21 az utolso _dolog_  _gonosz_ löttek az _első_  _jobb_ lett volna azoknak meg nem üsmerni az _igazság_ utát _hogy_ sem a meg üsmerés után viszá _térni_ 


 _evangélium_ 

szent Ján 5 1

Vagyon pedig _Jeruzsálem_ egy _juhmosogató_  _tó_ mely sidoul _Betszaida_ neveztetik melynek _öt_  _tornác_ vala ezekben _fekszik_ aviznek _megindítás_ váro _beteg_ vakoknak sántáknak meg száradtaknak sokasága az ur Angyala alá szál vala _idő_  _szerint_ atóba és _megindíttatik_ és _aki_  _elsőbben_ szállot volna alá atóba aviz inditás után _meggyógyul_ akarmi _betegség_ lett volnais vala pedig ótt egy _ember_  _harmincnyolc_  _esztendő_ lévén _betegség_ ezt midön látta volna _Jézus_  _feküdni_ és meg üsmérte volna _hogy_ már _sokidejű_ volna mondá néki akarszé _meggyógyulni_  _felel_ a _beteg_ néki nints _ember_  _hogy_ midön a viz fel zavartatik engem atóban _bocsát_ mert míg én _elérkezik_ más szál alá _előtte_ monda néki _Jézus_  _felkel_ vedd fel nyoszolyádot és _jár_ és mindgyárt _meggyógyul_ az az _ember_ és fel vevé nyoszolyáját és _jár_ szombat vala pedig azon a napon mondának azért a sidok annak _aki_  _meggyógyíttatik_ szombat vagyon nem szabad fel venned nyoszolyádot _felel_ nekik _aki_ engem _meggyógyít_ az mondotta nékem vedd fel anyoszolyádot és _jár_  _kérd_ azért _ő_  _kicsoda_ az az _ember_  _aki_ azt mondotta néked vedd fel nyoszolyádot és _jár_ a pedíg _aki_  _meggyógyíttatik_ nem _tud_  _ki_ volna mert _Jézus_  _eltér_ azon ahelyen valo seregtöl azután _talál_  _ő_  _Jézus_ atemplomban és mondá néki _íme_  _meggyógyul_ már ne vétkezél _hogy_ valami _gonosz_ rajtad ne _történik_  _elmegy_ az az _ember_ és _hír_  _tesz_ a sidoknak _hogy_  _Jézus_ volna _aki_  _ő_  _meggyógyít_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarázd még nékünk mit _jelent_ ató abetegek és az Angyal _ki_ fel zavarta atót

 _f_ A _beteg_ kik a _tornác_ várakozának _jelent_ azokot _ki_ avétek _megbetegít_ ató _jelent_ a szenttségeket _főképpen_ a _keresztség_ és a penitentziát _ahol_ a lelkek meg mosogattatnak akristus vérivel és _meggyógyíttatik_  _betegség_ az Angyal _aki_ fel zavarja atót _hogy_  _hasznos_  _tesz_ agyogyitásra az aszent Lélek _aki_ abünösben üdveséges _felháborítás_  _indít_ a szivet _felindít_ és meg hattya és _aki_  _abból_  _penitenciatartás_ valo _könnyhullatás_  _bocsát_ amely akristus vérével együt el mosa avétket amelyek nélkül abünös meg nem gyogyulhatna lelki _betegség_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_  _oly_ szükséges _készület_ lehessünk

 _f_  _követ_ abetegeket kik azt várják és _óhajt_  _hogy_ az Angyal fel zavarja avizet szükséges mondám _buzgóság_  _óhajtani_ aszent Lelket és azon _kérni_  _hogy_  _indít_ üdveséges _felháborodás_  _benne_ mely meg üsmertesse velünk avétkünk ruttságát és meg visgáltassa az _örökkévaló_  _kín_ melyeket _érdemel_  _megéreztet_ velünk _hogy_ mitsoda szükségünk vagyon apenitentzia _tartás_  _kegyelem_ és az Isten _ítélet_ valo _félelem_ mivellye _megtérés_ szeretetét _oltván_  _bele_ és _megtisztít_ lelkünket motskaibol _kegyelem_ vizével mely _elegyes_ légyen _könnyhullatás_ 

 _k_ Mit _jelent_ a _harminc_  _nyolcesztendős_  _beteg_ akinek _meggyógyulás_ már nemis várták

 _f_ Jelenti az ollyan _bűnös_  _aki_ már meg rögzöt vétkes szokásiban és akinek _megtérés_ igen nehéz és ritka

 _k_ A _Krisztus_ miért _kérd_ tölle _hogy_  _ha_ meg akaré gyógyulni _holott_  _abban_ nem lehetet _kételkedni_ azért maradot mindenkor ató mellet

 _f_ Mert ez az ollyan _bűnös_  _jelent_  _aki_ meg nem térhet akarat nélkül és _aki_  _gyakorta_ nem _hogy_ akarná _de_ annyira szereti avétket _hogy_  _bán_ azt el _hagyni_ szükség _mindazonáltal_  _hogy_ arra akarattya légyen és valoságos akarattya amely _ki_  _tetszik_  _cselekedet_ és ugy vettetik atóban anélkül nintsen _megtérés_ 

 _k_ Mit _kell_  _elébe_ adni azoknak akik illyen rosz állapotban _találkozik_ 

 _f_ Azt _kell_  _elébe_ adni _hogy_  _gyakorta_  _imádkozik_  _böjtöl_ avilági _gyönyörűség_  _kerül_ aveszedelmes alkalmatoságoktol _távozik_ adgyanak alamisnát minden jót _elkövet_  _mindaddig_ még az Isten el nem oldgya öket rosz _kívánság_ és _oly_ valoságos akaratot nem _ad_ amelyel minden rosznak ellene mondgyanak

 _k_ A _bűnös_ vagyoné olyan szüksége másra mint amái betegnek

 _f_ Igen is vagyon és az az _ember_ nem más _hanem_ a _Krisztus_ Isten s’ _ember_  _egyszersmind_  _enélkül_ az _isteni_  _ember_ nélkül _haszontalan_ mennénk a _penitenciatartás_  _tó_ ö adgya ennek a szenttségnek azt az _erő_  _hogy_  _megtisztít_ és _gyógyít_ alelkeket öis miveli azt _kegyelem_  _által_ vagyon még szüksége egy ollyan _gondviselő_  _aki_  _isten_ szeretö _értelmes_  _buzgó_ és alhatatos légyen _aki_ az üdvezitö lelke parantsolattya és _evangélium_  _szerint_ vezesse _ő_  _de_ az illyen vezérlöt az _isten_  _kell_  _kérni_ azt _keresni_  _kell_  _tízezer_  _közül_ mondgya Salesius szent _Ferenc_ és _ha_ illyenre _talál_ annak minden szive _titok_  _kitesz_  _bizodalom_ mert _gyakorta_ a _megtérés_  _kezdet_  _haszontalan_ lészen _hogy_  _ha_ nintsen ollyan lelki pásztor _aki_  _tud_  _okosság_  _igazgatni_ 

 _k_ A _Krisztus_ mit fog néki parantsolni az _egyházi_ szolgája _által_ 

 _f_ A _Krisztus_ meg adván amit parantsol azt fogja néki parantsolni valamit a mái betegnek _hogy_  _felkel_ vigye el az ágyát és _jár_ afel kelés a _hogy_  _kikel_ avétek mélységéböl az alkalmatoságokot el _hagy_ aszivét vonnya el a _földi_  _dolog_ és amennyei _jó_  _felé_  _emel_ meg változtatván _gondolat_ és _hajlandóság_ az ágy el vitele a _hogy_  _erő_ vegyen rosz _kívánság_ és szokásin amelyeken _fekszik_ mint az ágyon _találván_  _abban_  _gyönyörűség_ ajarás ahogy az _evangélium_ uttyára _tér_  _igyekezik_ azon elö menni és azt _él_  _hagy_  _mindaddig_ még el nem _ér_ amennyei _haza_ amely _örökös_  _ház_ lészen

 _k_ Mit _jelent_ a _farizeus_ kik meg botránkozának azon _hogy_ a mái _beteg_ az ágyat _hazavisz_ szombat napon és akik erre valo nézve el végezék _hogy_  _megölet_ akristust

 _f_ Jelentik azokot kik _haszontalan_ nehezség keresésböl _helytelen_  _ok_ és _gyakorta_  _irigység_  _kárhoztat_ magok viselésit és _tanítás_ az _istenes_  _ember_ és akik annál is inkáb üldözik ezeket mert azt _gondol_  _hogy_ avallásért _cselekedik_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _int_ arra a _meggyógyul_ beteget _hogy_  _többé_ ne vétkezék _hogy_ valami _gonosz_ rajta ne _történik_ 

 _f_ Azt akarja nékünk meg mutatni _hogy_ abetegségek avétekért valo _büntetés_ amely _betegség_  _meggyógyít_ a mi lelkünket abékeséges _tűrés_  _által_ és _hogy_ vigyazunk álhatatlanságunkra nehogy akövetkezendö _esik_ mely nagy _hálaadatlanság_ volna minket vétkesebbeké ne _tesz_ se meltatlanabbaká az Isten _irgalmasság_ mint sem annak elötte

A _nagyböjti_  _kántor_ SZOMBATTYÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _megoltalmaz_ atüz langjának sebeségitöl a _három_  _ifjú_ segits minket szolgaidot _hogy_ semmi vétekre valo _tűz_  _benne_ fel ne gerjedgyen _megad_ azt a _kegyelem_ ami urunk J _k_ 


 _episztola_ 

Szent pál 1 Thess 5 14

Kérünk pedig _titeket_  _atyámfia_  _megfedd_ anyughatatlanokat vigasztallyátok akisded szivüeket _befogad_ az _erőtlen_  _békességes_  _tűrő_ legyetek mindenekhez meg lássátok _hogy_ senki _gonosz_ ne legyen agonoszért _hanem_ mindenkor ajót _követ_ egy máshoz és mindenekhez mindenkor _örül_ szüntelen _imádkozik_ mindenekben _hála_ adgyatok mert ez az Isten akarattya akristusban minnyájotok felöl a lelket meg ne ólttsátok aprofetálásokot meg ne utállyátok mindeneket pedig meg probállyatok ami jó azt _tart_ minden _gonosz_ láttattol _megtartóztat_ magatokat abékeségnek _isten_ pedig ö maga szentellyen meg _titeket_ minden képen _hogy_ ati egész elmétek és lelketek és _test_ panasz nélkül a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _eljövetel_  _tartatik_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok anyughatatlanok _aki_ akarja az Apostol _hogy_  _megfedd_ 

 _f_ Azok kik ollyan nyughatatlan _elméjű_  _hogy_ magok nyugodalomban nem lehetnek se másokot nem _hagy_ nyugodalomban vagy is az ollyanok kik el mulatván amagok _hivatal_ amásokéban mindenkor _hiba_  _talál_ és tsak _abban_ arttyák magokot a mi öket nem _illet_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akisded szivüek _aki_ akarja szent pál _hogy_ meg vigasztallyák

 _f_ Azok akik _kis_  _dolog_ is _megijed_ vagy el _hagy_ magokat az illyeneknek segittség _kívántatik_ ne _hogy_ meg ijedgyenek és _oktatni_  _kell_ mert azért _esik_ az illyen _gyengeség_  _hogy_ nintsen _elegendő_ világoságok

 _k_ Hogy lehesen mindenkor vigadni

 _f_ A midön az _isteni_ szeretet aszivben mindenkor meg marad és _hív_ vagyunk _hivatal_ ajó lelki üsméretnek _békesség_  _él_ mely alelket _feljebb_  _emel_ mind annál valami azt szomoruságra _tehet_ ez abekeség azt _cselekedik_  _hogy_ mindenkor a szent léleknek _öröm_ lehet lenni

 _k_ Mitsoda aszüntelen valo _imádság_ 

 _f_ A _hogy_ szorgalmatoságal _kell_ viszá _térni_ az _imádság_ egy nehányszor napjában _hogy_ az _isteni_ szeretetet magunkban _felgerjeszt_ és az üdveségnek _kívánság_ etészi az _imádság_ és valamég mind emeg marad aszivben adig az _imádság_ szüntelen valo _hogy_  _ha_ pedig azt el _hagy_  _aludni_ a szivben _akkor_ az _imádság_ is el aluszik

 _k_ Hogy lehet el _oltani_ a szent Lelket

 _f_ Ha magunk rosz viselésivel _haszontalan_  _tesz_ az Isten ajándékit _ha_ a _könnyű_ vétkeket el mulattyuk a melyek ollyanok mint aviz tseppek a melyek _ha_  _sok_ számuak atüzet el _olt_ amelyeket a _tűz_  _megemészt_  _ha_  _kevés_ volnának _ha_ ajo _cselekedet_ el lankadunk mind ezekre nézve ez az _isteni_  _tűz_ magában el aluszik valamint alámpás _olaj_ nélkül

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók meg ne vessed a profetiákot

 _f_ Ezen a szon profétia nem tsak a _jövendölés_ ajándékát _kell_  _érteni_ itt _hanem_ még avallás béli _titok_ és _igazság_  _megfejtés_ és meg magyarázásokra valo ajándékokot is az Apostol _tehát_ nem akarja _hogy_ meg vessék az ollyanokot _aki_ illyen ajándékok vannak és _ha_ az ollyanok az Anyaszent egyház és a _tradíció_ szerent valo _tanítás_  _tanít_ az ollyanokot _hallgatni_  _kell_ és bé venni _tisztelet_ mind azt valamit az egész Anyaszent egyház bé vett és _tanít_ minden _idő_ és meg vetni mind azt valami azzal nem _egyezik_ mindent meg _kell_ probálni és meg _tartani_ amijó

 _k_ Hogy _kell_ ezt _érteni_ minden _gonosz_ láttattol _megtartóztat_ magunkot

 _f_ ugy _hogy_ nem tsak azt _kell_ el _kerülni_ ami rosz magában _hanem_ még a mi rosznak láttatnek is az egy ügyüeknek és a _tudatlan_ és ami öket _megbotránkoztathat_  _hogy_ nem tsak aroszat nem _kell_  _cselekedni_  _hanem_ még azt is el _kell_  _kerülni_ a mi aroszra vihetne mind mostanára mind _jövendő_ nem tsak attol _kell_ el _távozni_ a mi nem szabad _hanem_ még ami nékünk vagy _felebarát_  _haszon_ nem lehetne valamint szent pál mondgya ahiveknek ahus _étel_  _iránt_ rom 14 1 cor 8

 _k_ A _békesség_  _isten_ mi formában szentel meg minket minden képpen

 _f_ ugy _hogy_  _visszahelyheztet_  _benne_ az egy mástol el válhatatlan rendet és _békesség_ a melyeket _felháborít_  _benne_ a vétek az Isten akarattya alol valo magunk el vonásával és amagunk ellen valo _feltámadás_ azt pedig akkor _visszahelyheztet_ a midön az ö láthatatlan _kar_  _erő_ alélek alá veti atesti _indulat_ alelki _kívánság_ pedig az _okosság_ alá és az _okosság_ az _őkegyelme_ alá 


 _evangélium_ 

szent Matth 17 1

 _és_  _hat_ nap után melléje vevé _Jézus_ pétert és _Jakab_ és _János_ annak _öcs_ és vivé öket egy magos _hegy_  _külön_ és szinében el változék _előtte_ és _fénylik_ az _orca_ mint a nap a ruháji pedig _fehér_ lönek mint _hó_ és _íme_  _megjelenik_ nékik Mojses és _Illyés_ szolván véle _felelvén_ pedig péter mondá _Jézus_ uram jó nékünk itt lennünk _ha_ akarod _csinál_ itt _három_  _hajlék_ néked _egy_ Mojsesnek _egy_ és _Illyés_  _egy_ még ö szolván _íme_  _fényes_  _köd_ árnyékozá meg öket és _íme_  _szózat_ aködböl mondván Ez az én szerelmes Fiam _ki_ nékem _jól_  _kedv_  _telik_  _ő_  _hallgat_ és _hallván_ a _tanítvány_  _orca_  _esik_ és igen _megfélemlik_ és _hozzá_ mene _Jézus_ és _illet_ öket és monda nékik _felkel_ és ne _fél_  _felemelvén_ pedig az ö szemeket senkit nem látának _hanem_ tsak egyedül _Jézus_ és alá jövén azok a _hegy_ parantsolá nékik _Jézus_ mondván senkinek ne mondgyátok alátást míg az _ember_  _fia_  _halott_ fel nem _támad_ 


Magyarázat

 _k_ Miben áll akristus szine el változása

 _f_  _abban_  _hogy_ minden _külső_  _forma_ meg valtoztatta ahalandó _élet_ rejtékben _tart_  _istenség_  _fényesség_ az ö _test_ és szegénységének _fedező_ alat az ö szine el változásakor meg akará mutatni ahárom Apostol elött egy _kis_ reszettskéjit annak aditsöségnek amelyet _bír_ az ö _emberség_ az _istenség_ valo _megegyesülés_ meg _enged_ annak aditsöségnek _hogy_  _kitetszik_ és _hogy_  _fényes_ legyen az ö _orca_ anapnál és az ö ruháji _fehér_ ahónál

 _k_ Mit _cselekedik_ akristus amidön szinét el akará változtatni

 _f_  _három_  _bizonyság_ véve maga mellé pétert _Jakab_ és _János_ kik az Apostolok _között_  _elsőbb_ valának fel mene ezekel egy nagy _hegy_  _hogy_ inkáb magánoson lehessen és _imádkozhat_ik_ és amidön _imádkozik_ aditsöség és a _fényesség_  _körülvesz_ mivel rend szerent ahegyekre szokot vala fel menni _hogy_ ótt _csendes_  _imádkozhat_ik_ és _hogy_  _azáltal_ meg mutassa atanitványinak _hogy_ ök is el _távozik_ avilági _társaság_ annyiban amennyiben _hivatal_ azt meg engedi _hogy_ ótt az _isten_ az ö _ige_ és _igazság_  _elmélkedik_ 

 _k_ Miért akará az üdvezitö _hogy_  _abban_ a _fényesség_ lássák _imádság_ 

 _f_ Hogy _meglát_  _abból_ mitsoda _erő_ vagyon az _imádság_ a mely _megtisztít_ lelkünket avétektöl meg világosittya a _kegyelem_ világával le vetkeztet minket az _óember_ és ujban _öltöztet_  _betölt_ mennyei _jó_ minket és arra aboldog állapotra _készít_ minket amelyben a mi _test_  _aki_ most nyomorult _elvető_ akkor _hasonló_ lesz az ö _dicsőséges_  _test_ 

 _k_ Mitsoda _ok_ változtatá el az ur szinét ahárom Apostoli elött

 _f_ Abbol az _ok_  _hogy_ még _előre_  _megerősít_ öket a _kereszt_  _botránkoztatás_ ellen meg mutatván nékik _hogy_ nem tsak _halandó_  _természetű_ volna _hanem_ még az ö _istenség_  _által_  _halhatatlan_ és _dicsőséges_ volna és _hogy_ még mind _halhatatlan_ mind _dicsőséges_ lenne az _ember_  _természet_ is minek utánna _dicsőség_ bé menne _gyalázatos_  _halál_ után azt is akará nékünk meg mutatni az Apostoliban _hogy_ aboldogságnak egyedül valo uttya tsak a _hogy_  _általmegy_ a szenvedéseken _kereszt_ és az _élet_ minden nyomoruságin _hogy_ pediglen apenitentziára _indít_ a _hív_ ezekben a szent _idő_ az Anyaszent egyház a _Krisztus_  _elöben_ adta az elsö vasárnapon apusztában valo letiben _böjtölés_  _kísértet_ amái napon pedig _fényesség_ és _dicsőség_ azert _hogy_  _tapasztalható_ meg mutassa nekünk _hogy_ az ö _feltámadás_ és ujjonnan valo _élet_ más modal nem részesülhetünk ahüsveti _ünnep_  _hanem_  _hogy_ ezeket a szent napokot aböjtölésben a sanyargatásban apenitentzia _tartó_ siralomban és az _imádság_  _eltölt_ és _hogy_  _ha_  _meghal_ véle együt avéteknek és az _óember_ roszkivánságinak véle együt fel is támadunk _hogy_ új _élet_  _élhet_ 

 _k_ A szine változásakor miért akará akristus _hogy_ Mojses és _Illyés_  _jelen_ legyenek

 _f_ Azt akará nékünk _azáltal_ meg mutatni _hogy_ atörvény mellyet _jelent_ Mojses és ajövendölesek mellyeket _jelent_  _Illyés_ tsak _ő_  _jövendöl_  _ő_  _jelent_ és _ő_  _megígér_ ö rolla _tesz_  _bizonyság_ és _hogy_  _eljövetel_ után tsak egyedül _ő_  _kell_  _hallgatni_ erre valo nézve Mojses és _Illyés_  _bizonyság_  _tévén_ rolla _jelenvaló_ létekel akik az után _eltűnik_ és egyedül _hagy_  _ő_ 

 _k_ Miért _hogy_ ez a törvény _ki_ ado és ez a proféta luk 9 31 _beszélget_ véle az ö _halál_ 

 _f_ Arra akara _azáltal_  _tanítani_  _hogy_  _ha_ ö _abban_ a _dicsőség_ is a melyben _akkor_ vala elötte viselte a _kereszt_  _gyalázatos_  _halál_ szükséges _hogy_ atanitványi se _elfelejt_ akár mely jó és _felemelt_ állapottyokban is meg _kell_ nékik a világi pompát vetni akristust _követni_ és _hordozni_ az ö _kereszt_  _gyalázatosság_  _követ_ Mojsest _ki_ meg _tagad_ magát a _fáraó_ leánya _fia_ lenni inkab választván az Isten népével sanyargattatni mint sem az _idő_ valo _bűn_  _gyönyörűség_  _élni_ nagyob _gazdagság_  _ítélvén_ akristus _gyalázat_ az _egyiptius_  _kincs_ hebr 11 24

 _k_ Szent péter miért _kíván_ a _hegy_ maradni

 _f_ Nagy _gyönyörűség_ nézé azt amit láta és _megtetszvén_ néki az agyönyörüséges _hely_ azt nem vevé észre _hogy_ nagy _tévelygés_  _dicsőség_ és _korona_  _kérni_ minek elötte _harcol_ és ö még azt nem _tud_  _hogy_ mitsoda _drága_  _megfizet_ azö mestere és annak _tanítvány_ azt a _dicsőség_ azért mondgya szent lukáts _hogy_ nem _tud_ amit _kíván_ ameg válto _tanítvány_  _kötelesség_ a _hogy_  _ő_ a _Kálvária_ és nem athábor _hegy_  _kísér_ ez _élet_  _idő_ szenvedésre valo és nem aditsöséges _élet_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_  _jelent_ szent Péter

 _f_ 1 Azok akik ez _élet_ szeretik akik tsak azon _igyekezik_  _hogy_ itt lehesenek _boldog_  _itt_ lehesen minden alkalmatoságok és semit ne szenvedgyenek az illyeneknek számok véghetetlen 2 az ollyan áitatos személyek akik _gyakran_ igen szeretik az nyugodalmat és _kevéssé_ amunkát akik mindgyárt oda vannak az üldöztetésekben és akeresztekben és akik semit nem akarnak fel áldozni az Isten szolgálattyának és _igazság_ egy szoval sokan vannak olyan _tanítvány_ akik aditsöséges _Krisztus_  _örömest_  _követ_  _de_ nintsen anyi _bátorság_  _hogy_  _követ_ agyalázatokban _hogy_ a _csendes_  _élet_ ne szeretnék az _elmélkedés_  _foglal_ magokot a midön a munkára az Isten nem _hív_ öket _olyankor_ szent Agoston _szerint_  _ha_ azon munkálodnak _különös_  _hogy_ magoknak _meghallhat_ ajó _de_ a midön _abban_  _bizonyos_  _hogy_ a munkára és az Isten szolgálattyára hivatattak a _keresztes_ és a szenvedö _élet_  _olyankor_ mindent el _kell_  _hagyni_ és ellene mondani anyugodalomnak mert _aki_  _akkor_ is athábor _hegy_ akarna maradni tsak amaga _csendesség_  _keres_ olyan szin alat _hogy_ akristus _kegyelem_  _kedvesség_  _élhet_ illyen a magunkhoz valo szeretetnek szokása _aki_ nem az _isten_  _hanem_ tsak magát _keres_ 

 _k_ Mire kötelezminket a _bizonyság_ melyet tészen az _örök_  _fogva_ valo Atya az ö _fia_ szine változásakor

 _f_ Arra _kötelez_  _hogy_ mesterünknek vegyük tsak _ő_  _hallgat_ az ö _tanítás_  _követ_ aztot meg _tart_ minden _ez_  _ellenkező_ más _tanítás_  _utálva_ meg vessük és azzal _él_ mint alázatos _tanítvány_ 

A SZENTEK _ünnep_ SZENT ANDRÁS NAPJÁN

Imádság

 _felséges_ Isten _elöben_  _borulván_  _kér_ uram azon _hogy_ a _boldog_ András Apostol predikatora és vezérlöje lévén Anyaszent egyházadnak légyen szoszollonk is melletted a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál rom 10 10

Mert szivel _hisz_ az _igazság_ szájjal pedig lészen a _vallástétel_ az üdveségre mert az _írás_ azt mondgya minden _aki_  _őbenne_  _hisz_ meg nem szégyenittetik mert nints _különbözés_ a sidó és a _görög_  _között_ mert ugyan azon egy ura minnyájoknak _ki_  _gazdag_ minnyájokhoz kik _ő_ segittségül _hív_ mert minden _aki_ segittségül _hív_ az ur nevét üdvezül _hogy_  _hív_ azért segittségül _aki_ nem _hisz_ avagy mint _hisz_ annak akit nem _hall_  _hogy_  _hall_ pedig predikalo nélkül _hogy_ predikalnak pedig _ha_ nem _küldetik_ a mint _írva_ vagyon melly _ékes_ abékeség hirdetök lábai akik _jó_  _hirdet_  _de_ nem minnyájan _enged_ az _evangélium_ mert _Izajás_ azt mondgya uram _ki_  _hív_ a mi _hallomás_ azért ahit ahallásbol vagyon a _hallás_ pedig a _Krisztus_  _ige_  _által_  _de_ mondom nem hallottáké sött minden _föld_  _ki_ ment az ö zengések és a _földkerekség_  _határ_ az ö _ige_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tesz_ ezek aszók szivel _hisz_ az _igazság_ szájjal lészen pedig avallás tétel az üdveségre

 _f_ A szent Lélek ezekel a szokal _két_  _dolog_  _kényszerít_ minket _először_  _hogy_  _tökéletes_  _engedelmesség_  _hisz_ elmével és szivel mind azt: valamit az Isten _ki_ nyilatkoztatott minékünk ajó _erkölcs_ és ahit ágazati _iránt_ másodszor _hogy_  _külső_ is _vallástétel_  _kell_  _tenni_  _mindaz_ az _igazság_ a melyeket _belső_ is _hisz_ egy szoval a szent Lélek arra _kötelez_  _hogy_  _hisz_ mind azt valamit az Isten _tanít_ és azon _hív_  _szerint_ legyen minden _beszéd_ és _cselekedet_ minden _ember_  _tekint_ nélkül _ha_ szinte mindenünket és még az _élet_ el _kell_ is vesztenünk mert _enélkül_ se _megigazulás_ se üdveség nem lehet az Isten _fia_ azt nékünk meg mondotta _hogy_ az utolso napon ellene mond azoknak se _tanítvány_ nem _tart_ azokot kik meg pirulnak _őérte_ és az ö _evangélium_ az emberek elött ugyan az _igazság_ valo _vallástétel_  _cselekedik_ azt _hogy_ anyi _sok_ martyrumok és _confessor_ valának az elsö saeculumokban _de_ itt nem tsak arrol abizonyság tételröl vagyon aszó melyet a _bír_  _ítélőszék_ elött _tartozik_  _tenni_  _hanem_ még arról is mellyet _kell_  _tenni_ az emberek elött az _evangélium_  _szerint_ valo _élet_ meg nem pirulván akristus alázatoságáért szegénységiért és _kereszt_  _ha_ szinte azért meg vettetnénk és _megcsúfoltatik_ is atesti és világi _ember_  _köteles_ vagyunk némelykor szent _bátorság_  _oltalmazni_ és vedelmezni atitkok _igazság_ ahit ágazatit midön azok ellen valaki _feltámad_ vagy is azok ellen valaki roszul _beszél_ mi _tisztel_ és _becsül_ a martyromokot ne _kárhoztat_  _tehát_ öket amagunk viselésivel ollyan _dolog_ amelyekben ökk _kötelesség_  _tart_  _élet_ veszedelemre _tenni_  _hogy_ nékünk _tiszta_  _megtarthat_ azokot az _igazság_ a melyeket mi _hisz_ mint _hitágazat_ 

 _k_ Mire _kötelez_ minket ezek aszók minden _aki_  _isten_  _hisz_ meg nem szégyenitetik

 _f_ Arra _kötelez_  _hogy_ szüntelen _kér_ az _isten_ azt ahitet amelyet _elevenít_ az _isteni_ szeretett mely _kútfő_ akegyelemnek és üdveségünknek és amely nélkül minden jó _cselekedet_  _haszontalan_ az alamisnálkodás és még a martyrumság is _haszontalan_ szent pál _szerint_ az _isteni_ szeretet nélkül mire valo volna nékünk ameg _holt_  _hív_ amelyet az _isteni_ szeretet nem _elevenít_ haszinte _csoda_  _tesz_ is mondgya az Apostol 1 cor 13 2 3

 _k_ Mit _tesz_ ezek aszók minden _aki_ segittségül _hív_ az ur nevét üdvezül

 _f_ Ezek meg mutattyák nékünk _erő_ és _hathatósság_ az _imádság_ amidön szivesen _kér_ az _isten_ és valoságal akarjuk meg nyerni akegyelmet melyet _kér_ az Isten meg _hallgat_ mind azokot akik _eszerint_  _kér_ akár kik legyenek azok és _hogy_  _ha_ álhatatosan végig meg maradnak az illyen _kérés_ üdvezülnek ebböl már akövetkezik _hogy_ azok kik illyen formában nem _kér_ kik az _imádság_ nem szeretik vagy akik tsak nyelvekel _kér_ nem lészen részek az üdveségben akár mely _jó_  _cselekedik_ is _külső_ 

 _k_ Hogy mondhattya _tehát_ azt abölcs _hogy_ az Isten meg nem _hallgat_ azokot kik segittségül _hív_ prov 1 28

 _f_ Mert abölcs _az_ szól akik tsak nyelvekel _kér_ akik tsak szokásbol _kér_ akik meg nem _hallgat_ az Isten szavát midön _hív_ öket és akik meg vetették _tanács_ 

 _k_ Hogy lehesen az _isten_ segittségül _hívni_ a midön _ő_ nem üsmérik

 _f_ A valo _hogy_ az Apostol _szerint_  _hogy_ segittségül lehesen _hívni_  _hinni_  _kell_  _őbenne_ és üsmérni _ő_ és _hogy_  _benne_ lehesen _hinni_  _hallani_  _kell_  _őfelőle_ és _hogy_  _felőle_ lehesen _hallani_ szükséges _hogy_ valaki _hirdet_ nékünk az _evangélium_ és _hogy_ azt _hirdethet_ szükséges _hogy_ az _isten_  _küldettetik_ szükséges _tehát_ apredikatioban az Isten szavát _hallgatni_ vagy azt _olvasni_  _főképpen_ az _evangélium_  _de_  _gyakorta_ az üdveségel valo _kevés_  _gondolat_  _cselekedik_  _hogy_ nem _hisz_ és nem _hív_ segittségül az urat nem _keres_ modot és alkalmatoságot atanulásra söt még azt _kerül_ ugyan azért is _tudatlanság_ maradnak vagy _gyümölcstelen_  _hit_  _mindazonáltal_ az üdveségre szükséges _hogy_  _oly_  _élő_  _hit_ legyen mely az _isteni_ szeretet _által_ munkálodgyék ugy is is _kell_  _élni_ mint akristus _él_  _hogy_  _él_ pedig ugy _ha_ ellene nem mondunk a mi lágyságunknak és _ha_ magunkot nem _oktattat_ az _olvasás_ vagy apredikatio _által_ 

 _k_ Magyarázd meg ezeket aszokot mely _ékes_ abekeség hirdetök lábai akik _jó_  _hirdet_ 

 _f_  _Izajás_ proféta és ö utánna szent pál fel magasztallyák az _evangélium_  _hirdető_ és meg mutattyák _hogy_ azok kik _először_  _bevesz_ a _hit_ mitsoda _öröm_  _fogad_ az ollyan predikátorokot _aki_ az Isten _küld_  _hogy_  _hirdet_ az _evangélium_ mely nékik _békesség_  _kegyelem_ és _örökös_  _jó_  _ígér_ azoknak magok viselések szépnek _tetszik_ nékik mert tsak amenyei _dolog_  _igyekezik_ minden _igyekezik_ tsak avolt _hogy_ amennyei _boldogság_ vezerelhessék azokot kik öket _hallgat_ az Anyaszent egyház _hasonló_ mond ma nékünk _hogy_ annak az _isteni_  _ige_ szeretetire _indít_  _hogy_  _ha_ azt valoságal bé veszük és _az_ szabjuk _élet_ és szándekinkot _abban_ annál is több _gyönyörűség_  _talál_ mennél _több_  _gondolkodik_  _az_ és _követ_ azokot

 _k_ Ha az _evangélium_ predikatorinak magok viselések és _járás_ olyan szép miért _Izajás_ tészi utánna _hogy_ minnyá nem _engedelmeskedik_ 

 _f_ Mert _felel_ maga _hogy_ azok _között_ kik azt _hallgat_  _kevés_ vannak akik _hitel_ adnának annak amit nékik _hirdet_ vagy _ha_  _hisz_ is _de_  _elmélkedő_ és visgálodo _hit_ mely a _cselekedet_ nem mégyen az illyen _elmélkedés_ pedig a sziv béli _engedelmesség_ nélkül még vetkesebbeké _tesz_ 


 _evangélium_ 

szent luk 5 1

Lön pediglen mikor a seregek reája _tódul_  _hogy_ az Isten _ige_  _hallgat_ és ö áll vala a _Genezáret_  _tó_ mellet és láta ató mellet _két_  _hajó_ álván ahalászok pedig _ki_ szállottak vala és mossák vala ahálokat be menvén pedig _egy_  _hajó_ mely simoné vala _kér_  _ő_  _hogy_ a _föld_  _beljebb_ vinné egy _kevéssé_ és le ülvén _tanít_ ahajótskábol a seregeket _hogy_ pedig meg szünék szollani mondá simonnak vidd a mélyre és _megereszt_ ati _háló_ ahal fogásra és _felelvén_ simon mondá néki Mester egész _éjszaka_ munkálodván semmit nem _fog_  _de_ ate _ige_  _megereszt_ ahálot és midön azt mivelték volna _hal_  _bőséges_ sokaságát rekeszték bé szakadoz vala pedig az ö _háló_ és _int_ a _társ_ kik a más _hajó_ valának _hogy_  _eljön_ és segitenék öket és _eljön_ és _megtölt_ mind a _két_  _hajócska_ ugy _hogy_ tsak nem el merülnének melyet midön látná simon peter a _Jézus_  _térd_  _borul_ mondván meny _ki_  _tőle_ mert _bűnös_  _ember_ vagyok uram mert az álmélkodás _körülvesz_  _ő_ és mind akik véle valának ahalak sokaságán melyet _fog_  _hasonló_ pedig _Jakab_ is és _János_ a zebedaeus _fia_ kik a simon _társ_ valának és monda simonnak _Jézus_ nefély mostantol _fogva_ már _ember_  _fog_ : és _ki_ vonván aföldre ahajokat mindeneket el _hagyván_  _követ_  _ő_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ azok ahalászok kik ahálojokot mosogatták

 _f_ Jelentik alelki _halász_ valamint akristus mondá péternek és Andrásnak _hogy_  _ember_  _halászik_ ahálo mosásbol pedig _megtanulhat_ azok kik _felebarát_ üdveségire vigyáznak _hogy_ szükséges nékik némelykor el vonni magokot a világtol _hogy_ magokot _megtisztíthat_ és _fogyatkozás_ motskát meg mosogasák

 _k_ Mit _jelent_ a szent péter _hajó_ 

 _f_ Jelenti az Anyaszent egyházat amelyben a _Krisztus_ egyedül lévén afö anépet _titok_  _tanít_ péternek parantsolván _hogy_  _eltávozik_ a _föld_ és amélyire menne atengernek _jelent_ akeresztyénségnek _tökéletesség_ amelyre _hív_ azokot _aki_  _illik_  _oktatni_ és vezérleni másokot ugy _hogy_ el távozván aföldi állapotoktol ahiveket is arra _int_ példát adván nékik

 _k_  _kicsoda_ azok kik mint szent péter egész _éjszaka_  _halászik_ és semit nem _foghat_ 

 _f_ Azok kik a véteknek setéttségében sokat _fáradozik_ a világi _gyönyörűség_  _jó_ és _becsület_ után és _halál_  _óra_ a markokot üresen _talál_ ajó _erkölcs_ és _cselekedet_ 2 azok kik az Anyaszent egyházban sokat munkálodnak és az _egyházi_ szolgálatban sokat _fáradozik_ és nyughatatlankodnak _de_ akik senkit meg nem téritenek se semmi nagy _haszon_ nem _cselekedik_ mert az Isten rendelése és _hivatal_ nélkül _dolgozik_ és tsak asetéttségben munkálodnak

 _k_ Mit _jelent_ ezek aszavai szent péternek ate _ige_ meg vetem ahálot

 _f_ Azt _jelent_  _hogy_ amidön az Isten szolgálattyára és az üdveségre valo _dolog_  _fog_ azoknak _jól_ végben _kell_ menni az ö rendelése _szerint_ az ö akarattyának _engedelmeskedvén_ az ö lelkében _kell_ munkálodni

 _k_ Mit _jelent_ az a _sok_ számu _hal_ mely miat szakadozni _kezd_ ahálo

 _f_ Jelenti azokot a _sok_ számu világi _keresztény_ akik láthato _egyesség_ vannak az Anyaszent egyháznak akik _abban_  _gyakorta_  _hasonlás_ és szakadásokot _okoz_ a mellyek el merithetnék ahajot vagy is inkáb az Anyaszent egyházat _ha_ aköre nem volna _építve_  _de_ mind annyi zür zavaros veszedelmekben is meg fog maradni és akristus véle lészen mind végig mert nyilván meg _ígér_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_ lett szent péternek látván _oly_  _rendkívül_ valo _halászat_ 

 _f_ Azon anyira meg ütközék _hogy_  _érdemtelen_  _tart_ magát akristushoz _közel_ lenni azért is mondá _eltávozik_ uram _tőle_ mert vétkes _ember_ vagyok atsuda meg üsmérteté véle egy felöl a _Krisztus_  _hatalom_ más felöl pedig amaga nyomoruságát és méltatlanságát illyen _töredelmes_ és alázatos szivel kellenénk lenni atitkokhoz _főképpen_ a szent _oltár_ szenttséghez _ahol_ akristus _jelen_ vagyon _aki_  _örömest_ adgya nékünk magát _abban_ a nagy szenttségben _aki_ valamint szent péter nagy _töredelmes_ és _félelem_  _kell_  _járulni_ mindenkor a szent péter szavaira valo nézve el _kell_ améltatlanoknak attol _távozni_ és mind azoknak kik azt _szentségtörő_ rosz _készület_  _megkisebbít_ ugyan erre valo nézve is mondgya vala fel szoval az elött egy _diakónus_ amidőn aszent áldozatot _elkezd_ foras Canes sancta sanctis mennyetek _ki_  _eb_ a szent _dolog_ a szenteket _illet_ az illyen _félelem_ és alázatoságbol jó még abuzgoknak és az áitatosoknak is _elvonni_ attol némelykor magokot _hogy_ az után az _imádság_ és a penitentzia _által_  _abban_ méltabban részesülhessenek _de_ az illyen állapotban _tanács_  _kell_  _kérni_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ szent András midön ollyan _boldog_ lehete _hogy_ meg üsméré akristust és véle _beszélhet_ 

 _f_ Minden _késedelem_ nélkül mindenét el _hagy_  _ő_  _követ_ és nékie _ad_ magát _ez_ arra _tanít_ minket _hogy_  _hallgat_ miis akristus szavát amidön minket meg szollit szivünkben és _hasonló_  _gyorsaság_  _engedelmeskedik_ parantsolatinak ahalogatás ujjab _kísértet_ vinne azt el mondhatni _hogy_ szent András ellene mondván _háló_ minden világi _gazdagság_ ellene monda mivel a nagy szent _Gergely_  _szerint_ ellene monda agazdagulásra valo _kívánság_ a mely sokra _terjed_ az ollyan sokat _elhagy_  _aki_ semmit meg nem _tart_ magának és mindenit oda adgya _de_ arra _kell_ vigyázni _hogy_  _két_ lehet annak ellene mondani amink vagyon az _egyik_ a _hogy_ ellene mondunk annak a mit valoságosan _bír_ amasika a _hogy_ ellene mondunk akivánságnak a melyel _kíván_  _bírni_ azt amit még nem _bír_ vagy a szeretetnek amelyel vagyunk _az_ amit _bír_ szent András véghez vitte mind akettöt ugyan ezt is nevezik Apostoli léleknek az ollyanok _aki_ az Isten arra _hív_  _hogy_ el _hagy_ avilágot _tartozik_  _követni_  _betű_  _szerint_ ezt az Apostolt mind _egyik_ mind amásikában _de_ akeresztyének _aki_ avilágban _kell_  _élni_ akereszttségben tett _ígéret_  _szerint_  _tartozik_ ellene mondani aföldi _dolog_ valo rendeletlen _kívánság_ és szeretetnek _de_ annak nem amit törvény _szerint_  _bír_ 

 _k_ Miképpen lehet valakinek meg üsmérni amaga _hivatalosság_ 

 _f_ Meg üsmérheti 1 tsak _keresztényi_ és ártatlan _élet_  _él_ minden tölle _kitelhető_  _jó_  _cselekedik_  _hogy_  _kegyelem_ nyerhesen az Isten akarattyának meg üsmérésire 2 _gyakorta_  _imádkozik_  _hogy_ az Isten arra valo világoságot adgyon 3 _tanács_  _kell_  _kérni_  _okos_ és _értelmes_  _ember_ ahivatalrol és annak _kötelesség_ 4 aválasztásban igen meg _kell_ visgálni az alkalmatoságokot melyeket _ad_ az Isten rendelése _keresés_ nélkül 5 _hízelkedés_ nelkül _kell_ meg visgálni amagunk _talemtum_  _elegendőség_ és _értelem_ az illyen vagy az ollyan _hivatal_ mert _hivatalos_ nem vagyunk valamely _hivatal_ vagy állapotra _hogy_  _ha_ arra _elegendő_  _értelem_ vagy _talemtum_ nintsen 6 nézük meg _ha_ vagyoné _természet_  _szerint_ valo _hajlandóság_ melyet Isten _ad_  _bizonyos_  _hivatal_ mondám melyet Isten _ad_ mert az ollyan meg romlot _hajlandóság_ mellyek a _fösvénység_ nagyra vágyástol _hiábavalóság_ vagy a resttségtöl _jön_ nem _hogy_ az illyen _hajlandóság_  _kell_ vigyázni aválasztáskor _de_ sött még a volna ajele _hogy_ az Isten nem _hív_  _az_ a _hivatal_ a melyekre illyen _hajlandóság_  _érez_ 7 _hogy_  _ha_ pedig az _egyházi_ rendröl vagyon akérdés a szent Atyák _szerint_ az ajele _hogy_ arra _hivatalos_ az ollyan _aki_ alázatoságbol _az_ a szolgálathoz valo _tisztelet_ és magat arra _érdemtelen_ valo _ítélet_ ettöl arendtöl szent _félelem_ el _távozik_  _de_ ugy _mindazonáltal_  _hogy_ ajó _erkölcs_  _talemtum_ és mind a valami szükséges _ehhez_ arendhez _megegyezik_ az _eltávozás_  _eszerint_  _cselekedik_ aleg nagyob szentek és _doktor_ ugy mint szent _Ambrus_ szent Paulinus szent _Hieronimus_ szent _Baszileiosz_ szent Agoston szent _Chrysostomus_ a nagy szent _Gergely_ szent _Bernard_ és más _több_ 

 _k_ Nem leheté magunkot _megcsalni_  _hogy_  _ha_ azokot a _belső_  _indulat_  _követ_ amelyeket _érez_ némely _hivatal_ 

 _f_ Igen is _megcsalhat_ magunkot és _gyakorta_ szent lelki _indulat_ és _isteni_ sugarlásoknak _tart_ lenni a magunkhoz valo szeretetnek _indulat_ és _hajlandóság_ amely _sok_ féle képen _tud_ magát el változtatni _gyakorta_ meg _történik_ amit anagy szent _Gergely_ mond _hogy_ az _ember_ elme magának _hazud_ik_ és maga elött el szineli magát _gondolván_ magában _hogy_ a roszat utállya noha nem utállya _hogy_ ajót szereti noha valoságosan nem szereti egy szoval _hogy_  _ilyen_ nagy _dolog_ meg ne tsallya magát nem _kell_ magának _hinni_  _hanem_  _tanács_  _kell_  _kérni_ az Atyátol és az Anyátol _hogy_  _ha_  _istenfélő_  _ha_ azok nem _tekint_ a magok _haszon_  _hanem_ a _gyermek_ üdveségit _hogy_  _ha_ pedig azegyházi rendröl vagyon akérdés alelki atyáktol _kell_  _tanács_  _kérni_ akik okosak és _istenfélő_ és _követni_  _kell_  _tanács_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ amidön ollyan _hivatal_ ment valaki amelyre az _isten_  _gondol_  _hogy_  _hívattatik_  _mindazonáltal_  _abban_ akadályokot _talál_ az üdveségre

 _f_ Hogy _abban_ a _hivatal_ vagy rendben a szabot rend _szerint_  _él_ és _ha_ annak minden _kötelesség_ szorgalmatosan bé _tölt_ meg _kell_  _abban_ maradni _jel_  _hogy_ az Isten _hív_ arra ajó _élet_ és a _hivatal_ valo szorgalmatoság az ö _kegyelem_ vagyon _de_ amidön az a _hivatal_ akadályozni fogja az üdveséget és _hogy_  _abban_ tsak _megesés_ varhat magára ajele _hogy_ nem arra _hívattatik_ és el _kell_  _hagyni_ ezt mondhattyuk agazdagságok felöl is amelyeket meg lehet _igazság_  _tartani_  _hogy_  _ha_ azokal szentül _él_  _de_ el _kell_  _hagyni_ azokat _hogy_  _ha_ azoknak _megtartás_ az üdveség _kár_ lennének _aki_ ellene mond mind annak a mi az _isten_ valo _kapcsolás_  _meggátolhat_ az ollyan ellene mond az _isten_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ amidön ollyan _hivatal_ ment valaki amellyet se el nem hagyhattya se az _isten_ arra nem _hívattatik_ 

 _f_ A vakmeröségért penitentziát _kell_  _tartani_ és azon lenni _hogy_ viszá mehesen az Isten uttyára a melytöl _eltávozik_ alázatoságal _kell_  _elég_  _tenni_ minden _kötelesség_  _igyekezik_  _hely_  _hozni_ a _hivatal_ valo menetelének _fogyatkozás_  _imádkozik_  _gyakorta_  _hogy_  _kegyelem_ és segittséget nyerhessen _kötelesség_  _betöltés_ és _békességes_  _tűrés_ aszenvedésre mindenkori jó _cselekedet_  _foglal_ magát _de_  _tanács_ nélkül semit ne _cselekedik_ 

 _k_ A mi urunk miért valaszta ollyan szegény _halász_ kik az ö _evangélium_  _hirdet_ és az Anyaszent egyházat fel álittsák

 _f_ Azért _hogy_ inkáb _csodál_ az _őkegyelme_  _hatalom_ amely reá nézve ollyan _csekély_ és meg vetö eszközök _által_ mivelé az egész népeknek _megtérés_ illyen nagy munkára tsak egy ügyü és _tudatlan_  _ember_ választa azért _hogy_ meg lassa az egész világ _hogy_ tsak egyedül néki _kell_  _tulajdonítani_ ezt a _rendkívül_ valo _csoda_  _hogy_  _ha_  _tudós_  _bölcs_ vagy _hatalmas_  _ember_ választot volna a _bölcsesség_ és az _ember_  _hatalom_  _tulajdonít_ azt aváltozást és nem _dicsőít_ volna _kegyelem_ 

 _Boldogasszony_  _fogantatás_ NAPJÁN

Imádság

Kérünk uram _hint_ szolgaidra mennyei ajándékát _kegyelem_ ugy _hogy_ a _boldogságos_  _fogantatás_ ünnepe a _békesség_ szaporodását nyerje meg azoknak _aki_ az ö születése _elhoz_ sengéjit az üdveségnek ami urunk J k


 _episztola_ 

prov 8 22

Az urbirt engem az ö utainak _kezdet_ minek elötte valamit _teremt_  _kezdet_  _fogva_  _örök_  _fogva_ el rendeltettem és régtöl _fogva_ minek elötte a _föld_ lenne még nem voltak amélységek és én már _fogantatik_ még avizek _kút_  _ki_ nem fakadtak vala még ahegyek meg nem állapodtak vala nehézségel ahalmoknak elötte születtettem vala én még a _föld_ nem _teremt_ és _folyóvíz_ és aföld _kerekség_ sarkait mikor az _ég_  _készít_  _jelen_ voltam mikor _bizonyos_ moddal és _kerítés_  _körülvesz_ a mélységeket mikor az _ég_ ót _fenn_  _megerősít_ és meg meri vala avizek _kút_ midön _körül_ fel veti vala atenger _határ_ és _törvény_  _ad_ avizeknek _hogy_  _által_ ne mennének az ö _határ_ mikor a _föld_  _fundamentum_ veti vala ö véle voltam mindeneket _elrendelvén_ és _gyönyörködik_ naponként _játszadozván_ elötte minden _idő_  _játszadozván_ a _földkerekség_ és az én _gyönyörűség_ az emberek _fia_ lenni most azért _fia_  _hallgat_ engem _boldog_ akik _őriz_ az én utaimot _hallgat_ az _oktatás_ és legyetek _bölcs_ és vessétek el azt _boldog_  _ember_  _aki_ engem _hallgat_ és vigyáz az ajtoimnál naponként és várakozik az ajtomnak mellyékinél _aki_ engem _megtalál_  _élet_  _talál_ és üdveséget merit az urtol


Magyarázat

 _k_ A mái letzke mire _tanít_ minket

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az _isteni_  _bölcsesség_  _örök_  _fogva_ valo _bölcs_ ezeket a szokot mondattya magával a _bölcsesség_ az ur _bír_ engem az ö utainak _kezdet_ minek elötte valamit _teremt_  _kezdet_  _fogva_ mint _ha_ azt mondaná az _isten_ voltam a midön _elkezd_  _teremtés_ és még minek elötte _elkezd_ ateremtést és igy _örök_  _fogva_ mert avilág _teremtés_ elött és azon _idő_ elött mely a világal _elkezdődik_  _örökkévaloság_ volt

 _k_ Mitsoda az a _bölcsesség_ a mely még _kezdet_ vala és a mely _örök_  _fogva_ valo és miképen _bír_ azt az Isten

 _f_ Az Isten _fia_ az a _bölcsesség_  _aki_ maga aböltseség és minden _bölcsesség_  _eredet_ az Isten azt _bír_ mert az ö véghetetlen _tökéletesség_ üsméretit _bír_ az Atyának pedig ez az üsmerettsége nem más _hanem_ az ö _fia_  _aki_  _örök_  _fogva_ üsmervén magát _örök_  _fogva_ szülte és _bír_ azon Fiát

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _hogy_ a _bölcsesség_ az _isten_ volt és mindeneket rendelt véle

 _f_ Azt _tesz_  _hogy_ az Atya mindeneket az ö _bölcsesség_  _által_  _cselekedet_ és rendelt _tudniillik_ az ö _fia_  _által_  _aki_ is _hasonló_ Isten _aki_  _ővele_ munkálodot láthatatlan képen a világ _teremtés_ és _aki_ mindent ö véle _igazgat_ és rendel azt mondgya az _írás_  _hogy_ ez az _isteni_  _bölcsesség_  _játszik_ az ur elött az egész világon mert mindent ollyan _könnyűség_ mivelt _hogy_ az egész világnak _teremtés_  _őelőtte_  _játék_ és mulattság volt

 _k_ Az Isten _fia_ a _teremtetlen_  _bölcsesség_ miképen mutatta meg _hogy_ az ö _gyönyörűség_ az emberek _fia_ lenni

 _f_ Meg mutatta nagy szeretetivel fel akarván venni _természet_  _megtestesülés_  _által_ és ö nékik _örök_  _dicsőség_ nyerni az alázatoságnak uttyain _de_ ami _inkább_ meg mutattya az ö _hozzá_ valo szeretetit ahogy illyen nagy _jóság_  _egyéb_  _hálaadás_ töllünk nem _kíván_  _hanem_ azt akarja _hogy_ az _ember_ is minden _gyönyörűség_ alégyen _hogy_ véle lehessenek az az _hogy_ az ö _kegyelem_  _él_  _hozzá_  _kapcsol_ magokot szeretettel és _hogy_ nyissák meg _fül_ és sziveket _hogy_  _hallgat_ parantsolatit és azt _megtart_ azért is mondgya az _evangélium_  _hogy_ legyünk _övé_ és maradgyunk _őbenne_ valamint ö _benne_ marad joan 14 20 Cap 15 9 10 _hogy_ maradgyunk az ö szeretetiben valamint ö marad az Atyáéban az _aki_ az én _test_  _eszik_ és véremet _iszik_ bennemmarad és én _őbenne_ joan 6 57

 _k_ Mit parantsol nékünk az Isten _fia_ mikor azt mondgya _hogy_ várakozunk naponként az ö ajtajánál

 _f_ Azt akarja _hogy_ szüntelen valo szent szorgalmatoságal _keres_  _ő_ és _hogy_ szivesen _kíván_  _hovatovább_  _jobban_  _hozzá_  _közelgetni_ és _ő_  _bírni_ midön azt parantsollya _hogy_ minden nap az ö ajtajánál várakozunk azzal azt akarja _hogy_ mindenkor egy aránsu _békességes_  _tűrés_ várakozunk az ö _irgalmasság_ ajtaján _mindaddig_ még _hozzá_  _jön_ és bé viszen minket annak aboldogságnak _birtok_ mellyet _ígér_ ez _élet_ után és a melyet _készíteni_ ment el amennyekben legyetek _hasonló_ azokhoz kik azt varják _hogy_ agazda viszá _tér_ alakadalombol ugy _hogy_ a midön _visszatér_ és zörgetni fog akapun azonnal meg nyithassák néki

 _k_ Az Anyaszent egyház miért magyaráza ezeket a szavait az _örök_ fogvavalo _bölcsesség_ a _boldogságos_ szüz _fogantatás_ 

 _f_ Mert ez az _isteni_  _bölcsesség_ ezen anapon _kezd_ bé _tölteni_  _megtestesülés_ valo _ígéret_  _fogantatás_  _által_ annak _aki_  _test_ vett amely _test_ magára akará venni _hogy_ velünk maradhason és véghez vihesse üdveségünknek munkáját szenvedési és _halál_  _által_ 

 _evangélium_ A _Krisztus_  _genealógia_ 
SZENT MATTH 1 1

Magyarázat

 _k_ Szent Mathé _leírván_ akristus nemzettségit nem ellenkeziké _Izajás_ profétával _aki_ azt mondgya _hogy_  _ki_ mondhatná _ki_ azö nemzettségit és szent lukátsal _aki_  _különböző_  _leír_ 

 _f_ Szent Matthé _egyik_ sem _ellenkezik_ 1 _Izajás_ az Attya _kebel_ valo _ige_  _örök_  _fogva_ valo nemzettségéröl szól amellyet meg nem lehet se _fogni_ se _kimondani_ Szent Mathé pedig a _megtestesült_  _ige_ nemzettségit _leír_ és az _emberség_  _szerint_ amely _által_ apátriarkáktol és _Dávid_ származot 2 szent Mathé nem _ellenkezik_ szent lukátsal mert ö ami urunk nemzettségit atermeszet _szerint_ valo _fiúság_  _szerint_  _leír_ szent lukáts pedig atörvény _szerint_ valo _fiúság_  _szerint_ 

 _k_ Mit _ért_ atörvény _szerint_ valo _fiúság_ 

 _f_ Értem azt amelyel egy _fia_ ugy _tekint_ mint más _ember_ fiát atörvény _szerint_  _de_ nem _természet_  _szerint_ atörvény azt parantsolta _hogy_ egy atyafi vegye el a _testvér_ attyafiának _özvegy_  _ha_  _gyermek_ nem maradot és _abban_ aházaságban valo elsö szülött a _meghalt_ nevét visellye és ugy _tekint_ mint a _meghal_ fiát ugyan erre valo nezve is _kényszerít_  _Jákob_  _elvenni_  _Helias_ az ö Annyárol valo _báty_  _özvegy_  _aki_ nem _hagy_ maga után _gyermek_  _eszerint_ is volt szent _József_ a szent szüz _férj_  _Helias_ törvény _szerint_ valo fia ezt is mondgya szent lukáts noha _természet_  _szerint_  _Jákob_ fia volt valamint szent máthé _ír_ azt _képzel_ ez a törvény _hogy_ a _Krisztus_  _halál_ után az Apostolok _aki_ attyafiainak nevezet _fi_ nemzenének az ö Anyaszent egyházának akik az ö nevét viselnék és _keresztény_  _hívattatik_ az illyen _különbség_ vagy is tsak _tetsző_  _ellenkezés_ meg mutattyák _hogy_ mitsoda _hív_ és _igaz_ voltanak az _evangélista_ és _hogy_ nem _egy_ amásikábol _ír_ amit _ír_ ugyan ez is _kényszerít_ minket arra _hogy_  _függő_  _tart_ az _ítélet_ a _Szentírás_ ollyan _hely_ a mellyek mi nékünk _homályos_ láttzanak és amellyek mint egy _ellenkezik_ egy más _között_ 

 _k_ Szent Mathé miért mondgya mindgyárt még _előre_  _hogy_ a _Krisztus_  _Dávid_ és _Ábrahám_  _fia_ mint _ha_ nem lett volna _fia_ atöbb _király_ és patriárkáknak is

 _f_ Azért _hogy_ arra _inkább_  _figyelmez_ meg akarván _bizonyítani_ azzal _hogy_ ö volt a Messiás az Isten meg _ígér_ volt _hogy_  _különös_ az _Ábrahám_ és a _Dávid_ maradékátol fog származni mondván _Ábrahám_ Minden nemzettségek meg áldatnak ate maradékodban és _Dávid_ A _te_ székedben _helyheztet_ ate _ágyék_  _gyümölcs_ 

 _k_ Szent Máthé miért _feltesz_ akristus nemzettsége _közibe_ az ollyan szüléit _aki_  _fogyatkozás_ vagy _idegen_ valának

 _f_ Meg akarta nékünk mutatni _hogy_ akristus abünösököt _eljön_ meg váltani és az _egyházi_ azt _hogy_ bé _kell_ venni az _idegen_ az Anyaszent egyházban és _hogy_  _ki_ vegyék arendeletlenségböl azokot _aki_  _abban_ születtek az Isten _fia_ nem _tart_  _gyalázat_ aszent _história_  _tétetni_ anemzettsége _köz_  _tétetni_ olyan Aszszonyokot _aki_ rendeletlenek vagy _idegen_ valának mert azért _jön_ a _föld_  _hogy_ alázatoságával _eltöröl_ akevélységet ugyan azért is választá _oly_ alázatos modgyát születésének _hogy_ minden _megegyezik_ és _hasonlít_ az ö _megtestesülés_ alázatoságával mivel Isten _fia_ lévén a mi _természet_ vette magára és a szolgának _forma_ azért is akara szegény Anyátol születni akinek a _férj_  _mesterember_ vala és _hogy_  _ő_ ugy _tekint_ mint egy átsnak a Fiát

 _k_ A _Krisztus_ az illyen _cselekedet_ mire _tanít_ minket

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ egy _kereszt_ mindenben egy aránsu alázatosnak _kell_ lenni _hogy_  _ha_ nagy nemzetböl valo _hogy_  _ha_ az Attyai _főrend_ lévök vagy _gazdag_ [vagy- _gazdag_ ] azért nem _kell_  _kevélykedni_  _hogy_  _ha_ pedig alatson rendüek azért nem _kell_ meg pirulni se az ö szegénységeket szükségben valo léteket nem _kell_ szégyenleni _de_ söt még igen _kell_ segiteni a szegény attya _fia_  _hasonló_  _tisztelet_  _kell_  _hozzá_ lenni mint azokhoz _aki_  _gazdag_ 

 _k_ A _Krisztus_ ezen _cselekedet_ mitsoda lelki _épület_ valot vehetnek az ollyanok kik nagy renden valok

 _f_ A _megtestesült_  _isten_ alázatosága és az _ember_  _hasonló_ léte _aki_ is azért _jön_  _hogy_ szolgállyon és nem azért _hogy_ szolgáltassék _kényszerít_ öket arra _hogy_ a szivekböl _kiirt_ azt akevélységet nagyra vágyodást és azt a pompát melyeket _okoz_ a nemesi vér és amely _gyakorta_ akadállya az üdveségnek mert meg gátollya rend _szerint_ az alázatoság utyán valo _járás_ a mely utat a _Krisztus_ adgya _elöben_ mind _tanítás_ mind példájával

 _k_ Szent _József_ miképen vala _férj_ Máriának mivel _egész_  _megtürköztetés_  _él_ egy másal

 _f_  _József_  _férj_ vala aházaságnak _kötél_  _által_ amelyel egy máshoz _kötelez_ magokot az ö sziveknek _egyesség_  _által_ és atiszta és _istenes_ szeretet _által_ mely egy máshoz _kapcsol_ azö elméjeket ez igen szép pelda lehet aházasok elött _aki_ egy mást akristus lelkében és az _isten_  _kell_ szeretni

SZENT _Tamás_ APOSTOL NAPJÁN

Imádság

Enged meg uram nékünk _hogy_ valoságos _dicsőség_ nyerhessünk ate _boldog_ Apostolodnak _Tamás_ az _ünnep_ szüntelen valo _esedezés_ legyen rajtunk és _buzgóság_  _követ_ az ö _hit_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent pál Eph 2 19

A _evangélium_ és az _episztola_  _-e_  _könyv_ végin _megtalálhatni_ 


Magyarázat

 _k_ Miért mondgya az Apostol az _efezusbeli_  _hogy_ vendégek és _jövevény_ voltak

 _f_ Mert nem üsmérték az _igaz_  _isten_ mert nem voltak az ö népe _közül_ ahit _által_ semi részek nem vala avallás _dolog_ és nem valának az Isten _ház_ népei azok kik avilágot szeretik noha _külső_ vallást _tesz_ ahitröl és az Isten _fia_  _egyenlő_ szenttségben részesüllyenek _mindazonáltal_ nem lehetnek _őelőtte_ a szentek _polgártárs_ mivel _babilóniai_ lakosok _de_ az _Krisztus_  _hit_ az _Efezus_ béliek magokban vévén a szentek _polgártárs_ lettek és az Isten _ház_ népévé a mely _ház_ az üdvezitö Anyaszent egyháza ahivekböl alló _ki_ szenteknek neveznek mert akereszttség _által_ az _isten_ szenteltettek az Anyaszent egyház azaz _ház_ az _isten_ amelyröl szól szent pál mert az ollyanok kik _ház_ népe _köz_ mennek nem ugy mint arabok _félelem_  _hanem_ ugy mint a _fi_ szeretettel azok lakosi és _cseléd_ annak

 _k_ Miért nevezi szent pál az Apostolokot és a profétákot az Anyaszent egyház _fundamentum_ nem akristusé annak egyedül valo _fundamentum_ 

 _f_ Az Apostolok és a proféták az Anyaszent egyház _fundamentum_ mert a proféták _jövendölés_ és az Apostolok predikálásokra _építtetik_ az is _igaz_  _hogy_ akristus annak egyedül valo _fundamentum_ mert az _igazság_ vagyon _fundálva_ az _igazság_ pedig a _Krisztus_ és _hogy_ ö magok a proféták kik _felőle_  _jövendöl_ és az Apostolok kik _ő_  _hirdet_ ezek _fő_ részei lévén az Anyaszent egyháznak akristusra vannak _fundálva_ és ennek a lelki _épület_ annyiban _fundamentum_  _hogy_ ökk valának azok az elsö eszközök a melyeket fel álitotta az _erős_  _kő_ ami üdvezitönk pedig annak _kezdő_  _alkotó_ és _fej_ akövek melyekböl áll az a szenttséges _épület_ a minden _időbeli_ minden _országbeli_ és minden renden lévö _hív_ mindenikének azt a _hely_  _kell_ ót bé _tölteni_  _ahova_ az Isten tészi és ótt végben vinni a maga rendének _hivatal_ 

 _k_ Mi formában _szegletkő_ akristus

 _f_ A _Krisztus_ az Anyaszent egyháznak _szegletkő_ mert _halál_  _megegyeztet_ a sidokot az pogányokal egy _hit_ és egy vallásban és egyház népévé _tesz_ öket az _isteni_ szeretett és aszenttségek _által_ valamint a _szegletkő_ meg _egyeztet_ a _két_  _fal_ 

 _k_ Mikeppen lehet bé vétetödni _ebben_ az _épület_ 

 _f_ A _hív_  _által_  _ha_ azt _hisz_ amit aproféták _megjövendöl_ akristusrol és az Anyaszent egyházrol és azt amit az Apostolok _tanít_ azért az ollyanok kik nem _követ_  _tanítás_  _hanem_ valamely más uj _találmány_ nem az Anyaszent egyházbol valok és _ha_ szinte _külső_  _abból_ valok is _de_ Isten elött nem _abból_ valok valamég _tanítás_ nem _gyakorol_ 

 _k_ Miképpen nevekedik és végezödik el ez az _épület_  _mibennünk_ 

 _f_ A reménség _által_ mely azt fel _emel_ a midön a _földi_  _jó_ el _hagy_ és a mennyei _jó_ ragaszkodik a szivünk a szeretet _által_ végezödik el a midön tsak egyedül az _isten_ szerettyük és _felebarát_  _őérte_ és amidön azt el nem szenvedgyük _hogy_ a világi szeretett _megfertőztet_ azt a _templom_ a mellyet a szent Lélek _épít_  _lakóhely_ magának 


 _evangélium_ 

sz jan 20 24 
az _evangélium_ ide aláb _keres_ 


Magyarázat

 _k_ miért _megenged_ az Isten _hogy_  _Tamás_ és atőb apostolok _kételkedik_ az ö mesterek _feltámadás_ amelyet _megjövendöl_ nékik és amelyröl annyi _bizonyság_ adot volt nékik

 _f_ meg _enged_ azért _hogy_ az ö _hihetetlenség_ az anyaszent egyház _hit_  _erősítés_ lenne azö _kételkedés_ még nékik arra modót nyito _hogy_  _bizonyos_ legyenek ezen titok valoságában _hogy_  _ha_ pediglen mindgyárt _hitel_ adtanak volna lehetet volna _gyanakodni_  _ebben_ a _dolog_ azö _könnyű_ valo _hitel_  _de_ nem lehet öket _ez_ vádolni mivel nehezen _elhitet_ magokal _főképpen_  _ha_ azt _meggondol_  _hogy_ minek utanna azt magokal _elhitet_ minden féle veszedelemre söt még ahalálra is _ad_ magokot azö mesterek _feltámadás_  _megbizonyítás_ 

 _k_ micsoda _bizonyság_  _ad_ a _Krisztus_ nekik _feltámadás_ 

 _f_ meg mutattya nékik azö _kéz_ és lábain lévö sebeknek _hely_  _megtapasztat_ vélek sebes _oldal_ testét és _csont_ mi lehet nagyob _bizonyság_ adni az _élő_ valoságos _test_ 

 _k_ miért _hogy_ akristus _jobb_  _tart_ a _hit_ azoknak kik látatlan _hisz_ mint azokét kik látva _hisz_ 

 _f_ mert azt akarja _hogy_  _hisz_ amit mond és _tanít_ ö az _örökös_ és _megcsalhatatlan_  _igazság_ a mi szemeink minket _megcsalhat_  _de_ az Isten szavaiban valo _hív_ meg nem csalhat és _erős_  _hit_  _kell_  _hinni_ mind azokot amiket a _Krisztus_  _cselekedet_ mint _ha_ mind azokot láttuk volna: azert is mondgya sz pál hebr 11 1 _hogy_ a _hív_ a láthatatlan _dolog_  _bizonyítás_  _ebben_ is áll a _hit_  _érdem_ 

SZENT PÁL _fordulás_ NAPJÁN

Imádság

Oh _isten_  _aki_ az egész világot _oktat_ a sz pál apostol predikáciojában adgyad _hogy_ ma _tisztelvén_  _megtérés_  _követ_ is peldájit és _hozzá_ mehessunk a mi urunk J k


 _episztola_ 

apost cseleke 9: 1 
az _episztola_ ide aláb _keres_ 


Magyarázat

 _k_ mond meg az _ok_  _hogy_ miért _megtérít_ az Isten Sault ollyan állapottyában amelyben _nagy_  _dúl-fúlás_ vagyon akeresztények ellen _fenyegetvén_  _öldöklés_ az ur _tanítvány_ 

 _f_  _hogy_ nagyob _fényesség_ meg mutassa az ö mindenhato _kegyelem_  _erő_ és azt _hogy_  _könnyű_ néki mikor tettzik abünöst _ki_ venni arosz _indulat_ mélységéböl Saulus nagy _fenyegetés_ vagyon atanitványok ellen _Damaszkusz_ mégyen ollyan _hatalom_  _hogy_ azokot _megfogathat_  _akárhol_ volté valaha _ennél_  _ellenkező_ a _kegyelem_  _mindazonáltal_ ugyan illyen álapottyában _megindít_ szivét a _kegyelem_ lágyittya meg annak _keménység_ és változtattya meg _abban_ az akaratot ebböl meg lattzik _hogy_  _soha_ sem _kell_  _kétség_  _esni_ a _bűnös_  _megtérés_ felöl akár mely el vetemedet legyen mivel az Isten _tud_  _csak_ akarja aö rosz szándékjokot is _megtérés_  _fordítani_ illyen _csoda_ nem tészen _gyakorta_ detehet azö _bölcsesség_ akarattya _szerint_ 

 _k_ miképen _történik_ ez a _csoda_ saulon

 _f_ nagy világoság vévé _ő_  _körül_ mely _jelent_ azt a világoságot amely meg hattya láthatatlan képen abünös szivét és fel nyittya az elmének szemeit amidön Isten meg akarja tériteni akristus szavát _hallván_ a _föld_ le _esik_ meg rettenvén az Isten _ítélet_ 

 _k_ a _Krisztus_ miért _fedd_ arrol Sault _hogy_  _ő_ üldözi mivel _dicsőség_ lévén az emberek nem üldözhetik _ő_ 

 _f_ mert a _Krisztus_  _fej_ lévén ahiveknek egy _test_ vélek és afő atagok szenvedésit igen _érez_ a midön a _kéz_ vagy a lábat meg sértik anyelv azt mondgya a nékem _fáj_ nem aláb senem akéz panaszolkodik _hanem_ a _fő_ igy vagyon _tehát_ a midön Saulus üldözi ahiveket a _Krisztus_ arrol _fedd_  _hogy_  _ő_ magát üldözi mert ö azoknak _fej_ látván azt a szoros _egyesség_ mely az üdvezitö és a szolgai _között_ vagyon az _elegendő_  _ok_ arra _hogy_ magunkot _megtartóztat_  _megbántani_ vagy roszul _bánni_  _felebarát_ mivel _aki_ öket meg bánttya az Isten fiát _megbán_  _aki_  _bíró_ mind _egyik_ mind a másikának

 _k_ mit _tesz_ ezek a szavai akristusnak nehéz néked az _ösztön_ ellen rugoldoznod

 _f_ azt _tesz_  _hogy_ az _ki_ magánál _hatalmas_ akar ellene állani az magának árt valamint az _oktalan_ állat _aki_ az _ösztön_ ellen rugoldozik és nagyob _fájdalom_  _okoz_ magának az üdvezitö _eszerint_ beszélnéki mert _ha_ Saulus ellene állot volna minden féle _büntetés_ és _bosszúállás_ várhatot volna magara

 _k_ mit _cselekedik_ saulus _abban_ a szem pillantásban amelyben meg üsmeré a _Krisztus_ szavát

 _f_ egészen akarattya alá _ad_ magát mondván uram mit akarsz _hogy_  _cselekedik_  _-e_  _szerint_  _kell_  _cselekedni_ egy valoságos _penitenciatartó_ akinek _teljesség_ el _kell_ venni azokot abüntetéseket a melyeket adnak neki az anyaszent egyház szabot rendi _szerint_  _hogy_  _megengesztel_ az Isten _harag_ és _hogy_  _elég_  _tesz_ az Isten _igazság_ a kit _megbánt_ vétkeivel

 _k_ miért _küld_ akristus sault ananiashoz és miért nem _megtanít_ maga akarattyára

 _f_ azért _hogy_ ahivek _engedelmesség_ legyenek pásztorokhoz és adoktorokhoz _aki_ rendelt az anyaszent egyházban _hogy_ töllök vegyek és _hallgat_ az _intés_ és az _oktatás_  _hogy_ ollyan _ember_ mint magok _megtanul_ az üdveségnek _tudomány_ azért _hogy_ fel álittsa az anyaszent egyházban az _egymás_ valo _függés_ amelyet az _írás_  _aki_ rendelt sereghez _hasonlít_ 

 _k_ mit _jelent_ nékünk asaulus szemei _meghomályodás_ amidön _megtér_ 

 _f_ azt akará ami urunk meg mutatni _hogy_ ellene _kell_ mondani az _ember_ elme _csalandó_ világoságanak _hogy_ meg világositassunk a _hit_ világoságával és _hogy_ egy valoságos _penitenciatartó_ nem _kell_  _tekinteni_ a _teremt_ állatokot se avilági _csalárd_  _ékesség_  _hanem_ egyedül _csak_ az _evangéliumi_  _igazság_ nyisa fel szemeit és _csak_ az _örökös_ jót szerese mi nem _figyelmez_  _az_ amelyek látatnak mondgya sz pál 2 cor 4 18 _hanem_ amelyek nem látatnak mert a melyek látatnak _idő_ valok alátatlanok pedig _örökkévaló_ 

 _k_ mit _kell_ nékünk _abból_  _tanulni_  _hogy_ akristus az egész _föld_ parancsollya sz pálnak _hogy_ menyen predikálni _megjelentvén_ még néki _előre_  _hogy_ szenvedni fog nevéért

 _f_ ezek a _cselekedet_ a _Krisztus_ igen _felülhalad_ az _ember_  _cselekedet_ és az ö sziveken valo _hatalom_ valoságal meg _bizonyít_  _istenség_ mivel az emberek vagy _kegyesség_ vagy reménségel _kapcsol_ magokhoz egy mást _csak_ egyedül pedig az _isten_ lehet öket magához vonni az ö szenvedésiben és _halál_ valo reszesülésel

 _k_ mit _tanulhat_ a sz pál példájábol _aki_ mindgyárt akristusrol predikál _megtérés_ után

 _f_ azt _tanulhat_  _hogy_  _ha_ egy valoságos _penitenciatartó_ szoval nem predikál is akristusrol arra nem lévén _hivatalos_  _de_  _kell_ prédikálani _cselekedet_ és _élet_  _megjobbítás_  _hogy_ jó példát adgyon azoknak _aki_  _megbotránkoztat_ ugy _hogy_ minden magaviselésével _hirdet_ meg üsmértesse és szeretesse akristust 


 _evangélium_ 

sz math 19 27 
az _evangélium_ alab _keres_ 


Magyarázat

 _k_ az apostolok ollyan szegények lévén _hogy_  _hogy_ mondhaták _hogy_ mindeneket _elhagy_ a _Krisztus_ 

 _f_ ök azt valoságal mondhaták mivel _nemcsak_ azt _elhagy_ a mit _bír_  _hanem_ még amit nem _bír_ annak _kívánság_ is _elhagy_ az _ember_  _kívánság_ pedig mindenre _elterjed_ azért is mondgya sz ágoston _hogy_ sz péter az egész világot _hagy_ el _de_ azért az Isten az egész világot adta volt néki epéldábol _ki_ tettzik _hogy_ az emberek _tökéletes_ lehetnek _ha_ akarják _ha_ szinte _elhagyni_ valo _gazdagság_ ne legyen is és _ha_ egészen szegények is mert ellene mondhatnak _kívánság_ és magoknak anem _sok_  _hacsak_ azt _elhagy_ amit _bír_  _ha_ az egész világot _bír_ is _ha_ magunkot el nem _hagy_ és a _sok_ magunkot ugy _elhagyni_  _hogy_ már ne legyen _egyéb_ semmi _elhagyni_ valo _elég_ nehezeb a nagy sz _Gergely_  _szerint_ mert a _külső_  _jó_  _megfosztani_ magunkot ollyan mint mikor le vettyük _köntös_  _de_ le vetkezni magunkból a magunkhoz valo szeretetböl és amagunk akarattyábol ollyan mint _ha_ levetnök _bőr_ amely meg nem lehetne _fájdalom_ nélkül

 _k_ mit _ígér_ akristus azoknak kik _érte_ mindeneket _elhagy_ valamint az apostolok

 _f_ azt _ígér_ nékik _hogy_ az uj születésben nem tsak üdvezülni fognak _hanem_ még _ítélőszék_ ülnek és meg _ítél_ véle együt az _ember_ az uj születésen a _közönséges_  _feltámadás_  _kell_  _érteni_ amely a szenteknek uj születés lészen ameg rothadandoságbol a meg rothadatlanságra ahalálrol ahalhatatlanságra és anyomoruságbol a _dicsőség_ viszi öket

 _k_ azok kik mindent el nem _had_ akristusért nem lészen _hát_ azon _jutalom_ mint az apostoloknak

 _f_ nem lésznek _felemeltetve_ arra anagy _dicsőség_  _csak_ azoknak lészen szabadságok másokot _ítélni_ akik mindeneket _elhagy_ akristusért azollyanok kik a világot el nem _hagyván_  _holmi_  _elhagy_  _őérte_ és avilági _jó_  _érte_ sziveket el vonnyák azollyanok _érdem_  _képest_ valo _jutalom_ vésznek _de_ nem ollyat mint azok a nagy szentek

 _k_ nem parancsolaté a _hogy_ a _Krisztus_ mindent _elhagy_  _ház_ atyánk _fia_ és világi _java_ 

 _f_ enem _közönséges_ mindennek valo parancsolat _hanem_  _tökéletesség_ vivö _tanács_  _hogy_ a világot _elhagy_ mindent akristusért _elhagy_  _hogy_ nagyob szabadságal szolgálhasuk _de_  _különös_ emeg szeghetetlen valo parancsolat mind azoknak _aki_ Isten erre a _tökéletesség_  _hív_ meg üsmértetvén vélek akarattyát azis parancsolat _hogy_ ellene mondgyunk az ollyan _dolog_ a melyet meg nem _tarthat_  _lélekkárhozat_ nélkül és egy ollyan _keresztény_  _aki_  _jószág_ vétekben valo _esés_ láttya _tartozik_  _elhagyni_ mert az _evangélium_  _szerint_ math 28 8 9 mit _használ_ valakinek _ha_ az egész világot _bír_ is _ha_ magát el veszti és azután mint válttya meg magát ugyan erre valo nézve sz _Cyprianus_ tract _de_ lapsis azt akarja _hogy_ azok _elhagy_  _gazdagság_  _aki_  _botránkozás_  _okoz_ az üldözésekben mert _az_ valo ragaszkodások miat és a _tartalék_  _hogy_ azokot el vesztik _félénk_  _tesz_ öket és ezen _ok_ ellene mondnak vala ahitnek azt akarja _hogy_ az után az ollyanok a _jószág_ ugy _tekint_ mint _ellenség_ és _hogy_ azokot el adgyák és a szegényeknek _osztogat_ 

 _k_ minden _keresztény_ nem _tartozik_  _tehát_ mindennek ellene mondani _hogy_ üdvezüllyön

 _f_ a _két_  _dolog_  _kívül_ melyekröl ide _feljebb_ szollottunk nem _tartozik_ magunkot _megfosztani_  _jószág_ és atyánk _fia_  _de_  _tartozik_ az _isteni_ szeretetnek nagy parancsolattyábol sziv _szerint_ annak ellene mondani azt ragaszkodás nélkül _bírni_ ugy _élni_ véle mint _ha_ nem _él_ ugy _élni_ a világban mint _ha_ ót nem volnánk semit nagyobra ne _becsül_ az _isten_ és akristusnál se _jószág_ se _jóakaró_ se atyánkfiát se méltoságot erre pedig _kötelez_ az _evangélium_ mindeneket személy válogatás nélkül luk 14 26

 _k_ micsoda más _jutalom_  _ígér_ akristus azoknak akik mindent _elhagy_  _érte_ 

 _f_ száz annyit _ígér_ nekik mind ezen mind a más világon az a száz annyi maga _foglal_ mind azt _kegyelem_ jó _erkölcs_ sziv béli _békesség_ vigasztalást és minden lelki és testi _jó_ melyeket vesznek _isten_ ez _élet_ amelyek sokal _drága_ a _földi_  _jó_ melyeket _elhagy_ és _boldog_ is _tesz_  _de_ semmit nem _használ_  _ha_  _elhagy_ is a _külső_  _jó_  _ha_ az egész világnak ellene mondunk is _ha_ a véteknek és magunknak ellene nem mondunk ezen _kell_  _előbbször_ is _elkezdeni_ 

 _gyertyaszentelő_  _Boldogasszony_ NAPJÁN


Az _episztola_ az _evangélium_ alab _keres_ 

Imádság

 _ó_ mindenhato _örök_ Isten _kér_ alázatosan szent _felség_ adgyad _hogy_ ate egy _fia_ példájára _aki_  _test_ vévén magára ma atemplomban bé mutattatot mi is bé mutassuk _előtte_ magunkot _tiszta_ szivekel ami urunk J k


 _episztola_ 

malach prophé 3 1


Magyarázat

 _k_ az anyaszent egyház mi végre _olvastat_ a mái letzkében a malachiás _jövendölés_ 

 _f_ mert ezen anapon _kezd_ azt akristus bé _tölteni_ atemplomban valo menetelével _ahova_  _elvisz_  _ő_ a _boldogságos_ szüz és sz _Joseph_  _hogy_ bé mutassák az attyának a törvény _szerint_ mint elsö szülőtetett

 _k_  _kicsoda_ az az angyal akit az ur _elküld_  _hogy_  _elkészít_ utait és az a _testamentum_ angyala a kinek atemplomba _kell_ menni

 _f_ az elsö _keresztelő_ sz _János_  _aki_  _elöljáró_ vala a messiásnak és _aki_ néki _elkészít_ az utakot _penitenciatartás_ predikálásával és _keresztség_ és _aki_ meg üsmerteté öket az _ember_ mutatván reája ujával amásodik az az atestamentumnak angyala akristus _önnönmaga_  _aki_  _templom_ ment _hogy_ bé mutassék az attyának _hogy_ ót _imád_ az attyát és ót _tanít_  _testamentum_ angyalának neveztetik mert az atya Isten azért _elküld_  _hogy_  _hirdet_ az _ember_ az uj szövettséget melyet tett vélek és az _ígéret_ melyet tett nekik _hogy_  _örökös_  _jutalom_  _ad_ azoknak kik _ő_ szeretettel lélekben és _igazság_ szolgállyák

 _k_ miért mondgya a prophéta _hogy_  _ki_  _meggondolhat_ a messiás _eljövetel_ és _hogy_  _ki_ marad meg _hogy_  _ő_ lássa

 _f_ azt mondgya _hogy_  _ki_  _meggondolhat_ azö _eljövetel_ akarván mondani _hogy_  _ki_ foghattya azt meg _hogy_ az Isten _ember_ legyen _hogy_ az ö szeretete az _ember_ ollyan nagy legyen _hogy_ magát ahalálra adgya és meg válttsa öket akik _ellenség_ valának avétekért a sidok nem nézhetének reája nagy nyughatatlanságal várák a törvény és a prophétiák arra az _eljövetel_  _készít_ öket _mindazonáltal_  _ő_ meg veték mert nem _jön_ azzal a _fényes_  _hatalom_ : és _felség_  _hogy_ meg szabadittsa öket láthato _ellenség_ és _elterjeszt_ az egész _föld_ azö uralkodásokot amint ezt _ígér_ magoknak nem _értvén_ avaloságos _értelem_ az _írás_ és _betű_  _szerint_ vévék azt amit az _írás_ mond amessiásnak _hatalom_ és nagyságárol mert a _kecsegtet_ azö nagyra vágyodásokot el mondhatni _hogy_ még most is sokan vannak ollyan _keresztény_ kik nem nézhetnek a _Krisztus_ mert _kemény_ láttzik nekik lenni és _hogy_ az ö szenttséges _élet_ és _tiszta_  _tudomány_  _kárhoztat_ az ö _hamis_  _tartás_ szokásokot és rendeletlenségeket

 _k_ miért _hasonlít_  _ő_ az _olvasztótűz_ és aruha _festő_  _fű_ 

 _f_ mert ö _megtisztít_ alelkeket aszeretetnek _tűz_ a véteknek _tisztátalanság_ valamint atüz _megtisztít_ az aranyat és valamint a _festő_  _fű_  _hogy_  _ki_ viszi amocskot

 _k_  _kicsoda_ azok alévi _fia_  _aki_  _megtisztít_ az üdvezitö

 _f_ azok az anyaszent egyháznak papjai és szolgai _aki_  _jelent_  _ótörvény_ alévi _fia_ vagy is mindnyájan a _keresztény_ akik részesülnek akristus papságában 1 petr 2 5 meg mosa öket vérében és _megtisztít_ sz lelkével ebböl _ki_ tettzik _hogy_ az _első_ nagy _tisztaság_  _kíván_ amidön az _oltár_  _járul_  _hogy_ az _isten_ ajánlyák atiszta _bárány_ és a _többi_ pedig _tiszta_ és szent _élet_  _hogy_  _megegyesülhet_ aszent áldozattal melyet ajánl apap és _hogy_ nékie ajánlhassák _test_ lelkeket valamint szent _élő_ és _őelőtte_  _kedves_  _ostya_ rom 12 1

 _k_ ennek az áldozatnak _ostya_ nem _kedves_ mindenkor Isten elött ámbár a papok és a _hív_ kik azt ajánlyák azok ne legyenek is

 _f_ ez a szent áldozat magában szüntelen _kedves_ Isten elött _de_ azt _kíván_  _hogy_ azok kik azt ajánlyák az _igazság_ ajánlyák aprophéta _szerint_ az az _igazságos_ és _tiszta_ szivel az Isten aszivit nézi inkáb annak _aki_ neki áldozatot ajánl mint sem az áldozatot az _oltár_ szenttségek noha magokban szentek _de_  _őelőtte_ nem _tetszik_  _hogy_  _ha_ vétkes szivel és _tisztátalan_  _kéz_ ajánlánák néki _haszontalan_  _tesz_ azt a szenttséges áldozatot és _szentségtörés_  _esik_  _hogy_  _ha_  _az_  _tisztátalan_  _kéz_ nyulnánk és világi elmével ajánlanok mentöl szenttyeb és _kedves_ Isten elött annál nagyob testi és lelki szenttséget és _tisztaság_  _kíván_ azokban akik azt ajánlyák és azal magokot


 _evangélium_ 

sz luk 2 22


Magyarázat

 _k_ az üdvezitönek az annya miért megyen atemplomban _hogy_  _megtisztul_  _holott_  _oly_  _tiszta_ és szent volt és az ö szülése nem _hogy_  _tisztátalan_  _de_ söt még _tiszta_  _tesz_  _ő_ 

 _f_ azért mégyen _hogy_  _engedelmeskedik_ amojses _törvény_ amely azt _hagy_ az aszszonynak _hogy_  _bizonyos_  _idő_  _otthon_ maradgyon atemplomban ne mennyen semmi szent _dolog_ ne nyulyon: és _megtisztul_ a szülésben valo _tisztátalanság_ a _boldogságos_ szüznek nem vala arra magának szüksége _de_ mint _hogy_  _akkoron_ nem _tud_ valojában _hogy_  _ki_ légyen afelebaráti szeretetnek _kötelesség_ arra vivé _hogy_ magát atöb aszszonyokhoz _tesz_ és magát a mojses _törvény_  _ceremónia_ alá vesse _hogy_ másokot meg ne botránkoztasson

 _k_ mit _jelent_ atörvénybéli _tisztátalanság_ a mely _ki_ rekeszté atemplombol _mindaddig_ még meg nem tisztultak és _főképpen_ agyermek ágyas aszonyok _tisztátalanság_ 

 _f_  _jelent_ abelsöképen valo _tisztátalanság_ aléleknek amely _ki_ rekeszt amennyekböl és a szent _dolog_ valo részüléstöl _mindaddig_ még meg nem tisztittatunk akristus vére _által_ és apenitentzia _tartás_  _könnyhullatás_  _különös_ pedig az aszszonyok törvény béli _tisztátalanság_ a _gyermekágy_ után meg mutattyák _hogy_  _tiszta_ az _ember_  _cselekedet_ nem lehetnek szentek _hogy_  _ha_ meg nem szenteltetnek akristus _kegyelem_ és _hogy_ mindent az Isten _dicsőség_  _kell_ mivelni minden szándékunknak és _cselekedet_ arra _kell_  _célozni_ 

 _k_ atörvény a _gyermekágyas_ aszszonyokot _csak_ atisztulásra köteledzéé

 _f_ még arra _kötelez_ öket _hogy_ az _isten_ szentellyék az elsö szülöt _fia_ és pénzen meg válttsák és egy _bárány_ is adgyanak _hogy_  _ha_ szegények _két_  _galamb_ adgyanak vagy _két_  _gerlice_ az Isten annak az _irgalmasság_  _emlékezet_ akará _hogy_ néki szentellyék az elsö szülötteket amelyel meg menté ahaláltol anépinek elsö szülötteit ahusvéti _bárány_ vérivel amelyel meg volt a _kapu_ kenve amidön _megölet_ minden elsö szülötetet _Egyiptom_ és mint _hogy_ az elsö szülöttek _aki_ nékie szenteltek fel is kelletek volna neki áldoztatni azzal meg elégedék _hogy_  _helyette_ egy _bárány_ vagy _két_  _galamb_ áldoznának fel

 _k_ kit _jelent_ vala az a _bárány_ akit áldozatul ajánlottak

 _f_ a _jelent_ akristust _aki_ fel áldoztaték akereszt _fa_  _hogy_ meg váltaná az elsö szülötteket az az az Isten _fia_ és akinek _drága_ vére _megtisztít_ abünös _ember_ 

 _k_ micsoda _oktatás_ vehetünk ezen _kétféle_  _ceremónia_ az aszszonyok _megtisztulás_ és az elsö szülöttek meg szentelésekböl

 _f_  _megtanulhat_ a _keresztény_ anyák akik _gyermekágy_ vannak az _isten_  _kér_  _hogy_  _megtisztít_ öket lelki _tisztátalanság_ ajánlyák nékie _gyermek_ akik neki szenteltettek akereszttségben _kér_  _hogy_  _megtart_ ártatlanságokban és _igyekezik_ azon _hogy_  _keresztényi_ modon nevelhessék

 _k_ nem leheteé akristusnak és az ö szent annyának magokot a törvény parancsolattya alol el vonni

 _f_ igen is lehetet volna _de_ alázatoságbol az alá veték magokot példát akarván nékünk adni _hogy_ micsoda _engedelmesség_  _kell_ végben vinnünk az Isten és az anyaszent egyház parancsolatit az Isten _fia_ és az ö szent annyának példája akik _oly_ nagy szorgalmatoságal viszik végben a _törvény_  _nehéz_ részeit nagy alázatoságal meg szégyenitti még azokot akik _belső_  _kevélység_ nem _fél_ meg szegni az anyaszent egyház _törvény_ azért _hogy_ a _közönséges_ népnél _feljebb_ valók _aki_ is nem akarnak _összeelegyedni_ és véle _egyettartani_ mint példának okáért a _böjt_ valo _törvény_  _gondolván_  _kényesség_  _hogy_ a meg fóg ártani _egészség_ 

 _k_ a _Krisztus_ az az alázatosága amelyel abünösök _köz_  _elegyít_ magát és azok amelyeket _követ_ mindgyárt születésitöl _fogva_ nem magasztaltattaké fel valamely rendkivül valo _jel_  _által_ 

 _k_ az atya Isten azokot fel magasztalá _sok_  _jel_  _nemcsak_ a prophéták és az angyalok _tesz_ rolla _bizonyság_  _hanem_ még egy szüz _gyermek_ szüle egy magtalan aszszony _fia_  _fogad_ méhében a néma meg szóllalt _Erzsébet_  _jövendöl_ az ö _gyermek_  _öröm_ meg rázkodék méhiben a mágusok _imádás_ el mentek egy szent _özvegyasszony_  _ő_ meg üsmérte egy _igaz_  _ő_ akarjára vette és meg _jövendöl_  _hogy_ sokaknak meg romlására és _feltámadás_ lenne _Izrael_ 

 _k_ mit mond az _evangélium_ arrol az _igaz_ 

 _f_ az _evangélium_ azt mondgya _hogy_ ez azigaz várja vala az _Izrael_ vigaztalását _tudniillik_ amessiást akit az Isten _elküld_  _hogy_ meg szabadittsa népét nyomoruságibol és bé _tölt_  _öröm_ és vigasztalásal _hogy_ ez az _igaz_  _istenfélő_ vala akinek meg vala igérve _hogy_ a _halál_ meg nem látná mig _előbb_ meg nem látná az _Úrkrisztus_ eszép példája akeresztényi _élet_ amely _abból_ áll _hogy_ az _igazság_  _cselekedet_ mivellyük az _isten_  _fiúi_ szeretettel szeresük amely szeretet _eltávoztat_ velünk mind azt ami néki nem _tetszik_  _kíván_ és várjuk amásodik _eljövetel_ akristusnak valamint siméon _kíván_ és várá az _első_ 

 _k_ miképen és micsoda _indulat_  _találkozik_ simeon atemplomban amidön akis _Jézus_ oda vivé aboldogságos szüz

 _f_ a szent lélek _által_ valo _indulat_ mene atemplomban amint ameg igértetet valanéki _követ_ simeont _ha_  _hasonló_  _boldog_ akarunk lenni mint ö _ha_ azt akarjuk _hogy_ meg _talál_ akristust az ö szent _templom_ a szent mise áldozattyában az ö _test_ és vérinek _communio_ mennyünk atemplomban ugyan azon szent léleknek _indulat_ és nem _ember_ szokásbol _hív_  _tisztelet_ nélkül _buzgóság_ és _figyelmetesség_ nélkül valamint _cselekedik_ mostanában sokan akeresztények _hanem_ oda azert mennyünk _hogy_ a _Krisztus_  _keres_  _hogy_  _kegyelem_  _bűn_  _bocsánat_ lelki vigasztalást és _erő_ nyerhessünk menyünk oda _könyörögni_  _imádni_ és _dicsérni_ az _isten_ és nem azért _hogy_ suttoglyunk _hiábavaló_  _beszélget_ mert valamint _hogy_ ez a szent _öregember_ nagy _öröm_ vett a _Krisztus_ vévén _öl_ miis _ki_ mondhatatlan vigasztalásokban lészünk részesek _hogy_  _ha_  _ő_ szivünkben veszük

 _k_ micsoda _gondolat_  _indít_ az üdvezitö _jelenvaló_ léte a simeon elmejiben

 _f_ egészen el vona avilágtol és még az _élet_ ugy annyira _hogy_  _csak_ ahalált _óhajt_ mert _oly_  _boldog_ volt _hogy_  _ő_ láthatta és _öl_  _hordozhat_ minékünk is vagyon az a _boldogság_  _hogy_  _ő_ vehettyük aszenttségben nem ugy mint _gyermek_ és _halandó_  _hanem_ mint _dicsőséges_ és _halhatatlan_ és _hogy_  _ha_ mi _hozzá_  _erős_  _hit_ szeretettel és _tiszta_ szivel _járul_ semmit _egyéb_ nem _kívánhat_ eföldön semmit ót nem látnánk szeretetünkre méltót és _könnyű_ meg válnánk mind attol valamit avilág mutat nékünk _gyönyörűség_ valót ez az _igaz_ minek utánna meg látta volna nem _kíván_  _egyéb_  _csak_ abékeségben valo _halál_ és az _igazán_ valo _keresztény_ minek utánna vették aszenttségben nem _kell_  _egyéb_  _kívánni_  _hanem_ a _halál_  _hogy_  _ő_ meg láthassák és _bírhat_  _örökké_ 

SZENT MÁTYÁS APOSTOL NAPJÁN

 _imádság_ 

 _ó_  _isten_  _aki_ apostolid _közibe_ vetted aboldog sz mátyást _kér_  _meghallgat_  _érte_ valo _esedezés_ és _hint_  _bőséges_  _irgalmasság_ mi reánk ami urunk J k


 _episztola_ 

act apos 1 15 
azepistolát az _evangélium_ aláb _megtalál_ 


Magyarázat

 _k_  _honnét_ vagyon _hogy_ sz péter a töb apostoloknál _előbb_  _megjelent_ a _gyülekezet_  _hogy_  _gondolkodik_  _Júdás_  _hely_ valo apostolnak választásán

 _f_ a _jelent_ az sz péter _elsőség_ az apostoli _társaság_ és akristus _juh_ szükségire valo vigyázását egy jó pásztornak sz péter _elébe_ adgya a _gyülekezet_  _hogy_ válaszon _de_ ö _csak_ maga nem választ: az egész apostoli rend és atanitványok _egyes_ akaratbol aválasztáshoz _kezd_ és _két_ választandot neveznek az _apostolság_ mindnyájan meg _egyezik_ azon _hogy_ mi modon _megtudhat_ az Isten akarattyát akettö _között_ valo választásban és mindnyájan az _imádság_  _fog_ 

 _k_ miért mondgya sz péter _hogy_  _Júdás_ mezöt vett ahamiságnak _jutalom_  _holott_ ö viszá adta azt apénzt

 _f_ mert azon apénzen a melyet fel vett volt árulásáért egy mezöt vettenek amelyet nevezték _Hakeldama_ az az vér mezejének ugyan ezen aneven _hívhat_ mind az ollyan _jószág_ a melyeket aszegények vérin vettek _tudniillik_ az ollyanokot amelyeket _igazságtalan_  _erőszakos_ vagy _uzsora_  _bír_ vagy kik _egyházi_  _jószág_ vesznek mely _jószág_ a szegényeké _özvegy_ és az árváké

 _k_ az apostolok mikepen _cselekedik_ az _apostolság_ valo választasban

 _f_ ökk magoktol semmit nem akarának _cselekedni_ azért az _isten_  _folyamodik_  _hogy_  _megjelent_ akarattyát és mutatná meg nekik _hogy_ mellyik volna az akit ö választot az _apostolság_ ebböl meg láthattyuk _hogy_ a midön valakit _kell_ választani valamely _hivatal_ méltoságra vagy a _közönséges_  _tisztség_  _olyankor_ nem _kell_  _tekinteni_ a magunk _haszon_ attyafiát _hanem_ egyedül az Isten akarattyát a melyet meg mutat nékünk _hogy_  _ha_ azal a modal _él_ amelyet azö _bölcsesség_  _ad_  _elöben_ és _ha_ vigyázunk választásban jó _erkölcs_  _érdem_ alkalmatoságára _hajlandóság_ melyeket ö adot annak akit arra _hív_ az ollyanok _aki_ lehet abeneficiumokot _osztogatni_ vagy arra nevezni jobban nem _cselekedhet_ik_ lelkek üsméretinek _bátorság_ valo nézve mint _hogy_ az apostolokot _követ_ és _tanács_  _kér_ ollyanoktol akik üsmérnek _az_  _érdemes_ és _kérni_  _kell_ az _isten_  _hogy_ mutassa meg akarattyát nem vigyazván se abarattságra se az atyafiságra se a mások _kérés_ mert ez adolog az _isten_  _illet_ és nem szükséges _hogy_ az _ember_  _abban_ semmi része légyen igen szükséges meg visgáltatni nagy szorgalmatoságal ókos és _értelmes_  _ember_  _hogy_  _ha_ azok kik a _benefícium_ vágynak _az_  _érdemes_ ugy _hogy_ aleg _érdemes_ nyerhesék el az illyen _dolog_ üdveségiben áll mind a választonak mind a választotnak és más _több_ is rettegve _kell_ nézni ezt a szent _gyülekezet_ mind annak _aki_ az _egyházi_  _tisztség_ nevezhet látván _hogy_ micsoda vigyázásal _figyelmetesség_ és _félelem_ vannak az apostolok amidön az _isten_ apostolt választanak


 _evangélium_ 

sz math 11 25


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok a _bölcs_ és okosok kik elöt el rejti Isten _igazság_ 

 _f_ 1 azok az ollyan _magaelhitt_  _tudós_  _aki_ magokot annyira magasztallyák és magokal _elhitet_  _hogy_ nincsen szükségek amások _tanács_ 2 az ollyan világiak kik _csak_ amagok _haszon_  _keres_ kik _okos_ amagok _dolog_  _igazgatás_ akristus mondása _szerint_ mint sem avilágoságnak fia az üdveségek _keresés_ 3 az ollyan világ _szerint_ valo _emberséges_ emberek akik semmiben nem _kételkedik_ mindenre alkalmatosra _tart_ magokot _de_  _aki_ inkáb lehetne pogányoknak nevezni mint sem _keresztény_ 4 az ollyan magát mindenhez _alkalmaztató_  _aki_ minden _beszéd_ és _külső_ maga viselésivel el akarja másokal hitetni _hogy_ igen _igazságszerető_  _de_ a szivében lévö el rejtet _hamisság_ annyiszor _általhágattat_ véle az Isten _törvény_ amennyiszor _gondol_  _hogy_ azt észre nem veszik és _aki_ mindenben _csak_  _tiszta_ a maga _haszon_  _keres_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akisdedek _aki_ az Isten _ki_ nyilatkoztattya _titok_ és _igazság_ 

 _f_ azok az alázatos és az _együgyű_ szivüek ollyanok a micsodás _gyakorta_ a _közönséges_ nép _aki_ nagyob _engedelmesség_ és _jobb_ szivel veszi bé a _hit_ világoságit mint sem avilági _tudós_ és _gazdag_ illyenek is valanak az apostolok és a _tanítvány_ kik mindent _elhagy_ és a szegény _Krisztus_  _követ_ nem _hajtván_ ajövendöre illyen vala anép _aki_ apusztában _kísér_ az üdvezitöt _aki_  _harmadnap_  _hallgat_ predikácioját és _aki_ az üdvezitöben nagyob _különböztetés_ üsmeré meg az Isten munkáit és az ö _tanítás_  _igazság_ mint sem a _törvény_  _doktor_ a papok és a _farizeus_ 

 _k_ mit akar akristus velünk _megértetni_ ezekel aszokal ugy atyám mert igy akartad

 _f_  _jóváhagy_ és _imád_ az attyának _cselekedet_ akinek akarattya minden _igazság_ rendgye és nekünk példát _ad_  _hogy_ mi is azt _imád_ és az alá vessük magunkot mindenekben _ha_ szinte annak _ok_ meg nem foghatnok is és _ha_ az ö akarattya _ellenkezik_ is _értelem_  _akkor_  _bízvást_ el mondhattyuk urunkal uram mert igy akartad az illyen állapotban az _ember_  _hallgatni_  _imádni_ és _csodálni_  _kell_ amit meg nem foghat _elegendő_ azt néki tudni _hogy_ az Isten akarattya _önnönmaga_ az _igazság_ és abölcseség akristus arra is _tanít_ minket _hogy_ a világi _bölcs_ és okosak _elhagyattatik_ az ö vakságokban és setettségekben _hamisság_ és _kevélység_ és _hogy_ a _kisded_ és az egy ügyüek kik meg vannak világositatva _csak_  _éppen_  _tiszta_ az _irgalmasság_ vannak

 _k_ miert mondgya az üdvezitö _hogy_ mindeneket néki adot az attya mivel ö maga Isten lévén mindeneken _örökös_  _hatalom_ vagyon

 _f_ avalo _hogy_ ugy mint Isten az attyához _hasonló_  _hatalom_ vagyon: _de_ ugy mint _ember_ az attyátol vette ahatalmat _hogy_ meg vilagosittsa az _ember_ az _igazság_ világoságival és _hogy_ meg üsmértesse vélek az _isten_ és az ö _titok_ azért is mondgya _hogy_ senki nem üsmeri az atyát _hanem_ a _fiú_ és az akinek afiu meg akarja _jelenteni_ ugyan ez is _kötelez_ ahiveket _hogy_ nagy alázatos _hálaadás_ legyenek akegyelemért melyet akristus tett vélek adván nékik azt az _engedelmesség_ amelyel bé veszik és meg _tart_ az _evangélium_  _igazság_ 

 _k_ mit _tesz_ ezek a szavai akristusnak _jön_  _hozzá_ mindnyájan akik munkalkodtok és _terhelve_ vattok és én meg nyugotlak _titeket_ 

 _f_ a _Krisztus_ a _bűnös_  _hív_ magához és azokot akik suhajtoznak a rosz _kívánság_ és a vétekel _járó_ nyomoruságoknak _teher_ alat _ígérvén_ nékik _hogy_ meg nyugosztallya és meg szabadittya attol a _teher_ mely öket a _föld_ le nyomja és _megkönnyebbít_ nyomoruságokot _hogy_  _ha_  _hoz_  _kapcsol_ magokot és _ha_  _élő_  _hit_ és szeretettel _hisz_  _őbenne_ 

 _k_ micsoda _iga_ az amelyet akarja _hogy_  _hordoz_ 

 _f_ az az _iga_  _abból_ áll _hogy_ szeretettel adgyuk magunkot az ö _evangélium_  _törvény_ és _oktatás_ alá mivel haminket meg szabadit az _ördög_  _hatalom_ alol és vétkeinknek _teher_ nem azért szabadit meg _hogy_ magunké legyünk és ami meg romlot _kívánság_  _szerint_  _él_  _hanem_  _hogy_ mesterünket _követ_ akarattyát mivellyük amelyben meg is fogjuk _találni_ nyugodalmunkot és vigasztalásunkot _hogy_  _ha_ pedig a magunkét mivellyük _abban_  _csak_ nyughatatlanságokot nyomoruságokot és az elmének _keserűség_  _talál_ 

 _k_ mire _hív_ minket az üdvezitö ezekel aszokal _tanul_  _tőle_ mert szelid vagyok és alázatos szivü

 _f_ arra _hív_  _hogy_  _tanítvány_ legyünk és mesterünknek _fogad_ mert nem _hogy_  _haragos_ mester volna _de_ szelid és alázatos mindenek _hozzá_ mehetnek és senkin _ki_ nem _ad_ se _kicsid_ se egy ügyüen azt mondgya _hogy_ alázatos szivü mert ollyan alázatoság vagyon amelyet sz _Bernard_ szerent lelki alázatoságnak nevezhetni amely az _ember_ meg üsmérteti _hogy_ magátol: semmi és _csak_ a meg vetésre _érdemes_ és az alázatos szivü az _aki_ szereti a meg vettetést ennek pedig az _isteni_ szeretet az _indító_ erröl is mondgya sz agoston _hogy_ az alázatoság _egy_ része az az _isteni_ szeretetnek és az _isteni_ szeretet _egy_ része az alázatoságnak ugyan erre is _jön_ akristus minket _tanítani_ mind szoval mind _cselekedet_ rövideden ez is az egész _evangélium_  _hogy_ alázatos szivüek legyünk és _aki_ nem alázatos nem azö _tanítvány_ ámbár _csoda_  _tesz_ is egy alázatos szivü nem _támad_  _soha_ senkire is és senki ellen nem áll _hogy_  _ha_  _csaknem_  _kényszeríttetik_  _oltalmazni_ az _igazság_  _akkor_ is nagy mértékleteségel viseli magát mert _soha_ el nem _felejt_ alacson és semmi voltát

 _k_ akristusban nem valaé még lelki alázatoság is

 _f_ igen is vala ugy mint _ember_ és ugy mint az ö _test_ valo nézvé _de_ nem vala ugy mint avétekre valo nézve mivel se vétek setudatlanság se _egyéb_ más _ember_  _gyengeség_  _őbenne_ nem valának

 _k_ míformában _gyönyörűséges_ az ö _iga_ és _könnyű_ az ö _teher_ mivel _ha_  _övé_ akarunk lenni ellene _kell_ mondani magunknak és _hordozni_ a _kereszt_  _élet_ minden napjaiban

 _f_ mert akristus szeretetet _hint_ azoknak szivekben akik az _övé_ a mely szeretet _megkönnyebbít_ sullyát az _iga_ és _öröm_ is viselteti azért is mondgya sz agoston _hogy_ mikor az _isten_ szeretik semmi nem nehéz a szenvedés sem tettzik nehéznek mert szeretik a szenvedést

SZENT _Tamás_ APOSTOL NAPJÁN

 _episztola_ 

Az okáért már nem vattok vendégek és _jövevény_  _ha_ nem aszentek _polgártárs_ vattok és az Isten _ház_ népei _felépíttettetve_ az Apostolok és aproféták _fundamentum_ a _fő_  _szegletkő_  _őmaga_ akristus _Jézus_ lévén melyre az egész _épület_ fel rakattatván nevekedik az urnak szent _templom_ melyre tiis együt _felépít_ az _isten_  _lakóhely_ alélek _által_ 


 _evangélium_ 

sz Ján 20 24

 _Tamás_ pedig egy a _tizenkettő_  _közül_  _ki_  _kettős_ mondatik nem vala vélek mikor el jöve _Jézus_ mondának azért néki a több _tanítvány_ láttuk az urat ö pedig mondá nékik _hanem_  _ha_ látom az ö _kéz_ a szegek liggatását és az ujomat a szegek _hely_  _bocsát_ és akezemet az ö _oldal_  _bocsát_ nem _hisz_ és nyoltz nap mulva _ismét_  _benn_ valának az ö _tanítvány_ és _Tamás_ ö vélek el jöve _Jézus_ ajtok bé _téve_ és meg álla _közép_ és mondá _békesség_ néktek az után mondá _Tamás_ erezd ide bé az ujodot és lassad az én _kéz_ és _hoz_ ide akezedet és _bocsát_ az én _oldal_ és ne légy _hitlen_  _hanem_  _hív_  _felel_  _Tamás_ és mondá néki én uram és én _isten_ mondá néki _Jézus_ mivel _hogy_ láttál engem _Tamás_  _hisz_  _boldog_ akik nem láttak és _hisz_ 

SZENT PÁL _fordulás_ NAPJÁN APOST TSE 9 1

 _episztola_ 

Saulus pedig még is _dúl-fúlván_  _fenyegetés_ és _öldöklés_ az ur _tanítvány_ ellen apapi _fejedelem_ mene és levelet _kér_ tölle _Damaszkusz_ a synagogakhoz _hogy_  _ha_ valakiket _talál_ ejárat béli _férfi_ és aszszony állatokot _megkötözve_  _hoz_  _Jeruzsálem_ és midön az uton menne _történik_  _hogy_  _Damaszkusz_  _közelget_ és _hirtelen_ világoság vévé _ő_  _körül_ az _ég_ és _leesvén_ aföldre szózatot _hall_ mely mondá néki saule saule miért üldösz engem _ki_ mondá _ki_ vagy uram és amaz Én vagyok a _Jézus_ akit _te_ üldösz nehéz néked az _ösztön_ ellen rugoldoznod és reszkedvén és _álmélkodván_ mondá uram mit akarsz _hogy_  _cselekedik_ és az ur _felel_ néki _felkel_ és meny bé avárosba és ótt meg mondgyák néked mit _kell_  _cselekedni_ azok pedig a _férfi_ akik _kísér_  _ő_ allanak vala _álmélkodván_  _hallván_ ugyan aszót _de_ senkit nem látván _felkel_ pedig saulus a _föld_ és fel nyittot szemekel semmit nem lát vala _kéz_  _fogva_ vonyván pedig _ő_ bé vivék _Damaszkusz_ és ótt vala _három_ napig nem látván és nem _eszik_ senem _iszik_  _Damaszkusz_ pedig egy Ananiás nevü _tanítvány_ vala és mondá néki látásban az ur Ananiás ö pedig mondá _ihol_ én uram és az ur mondá néki _felkel_ és meny az uttzába mely _egyenes_  _hívatik_ és _keres_ a _Júdás_  _ház_ egy _Társusi_ Saulust nevüt mert _íme_  _imádkozik_ (és láta egy Ananiás nevü _férfi_  _hogy_ bé menne és _kéz_ reá _tesz_  _hogy_  _ismét_ látna) _felel_ pedig Ananias uram sokaktol _hall_ eférfiu felöl mennyi _gonosz_  _cselekedet_ ate szenteidnek _Jeruzsálem_ és _itten_  _hatalom_ vagyon apapi _fejedelem_  _hogy_  _megkötöz_ mind akik segittségül _hív_ ate nevedet mondá pedig az ur menny el mert nékem választot _edény_ ez _hogy_  _hordoz_ az én nevemet apogányoknak _fejedelem_ és az _Izrael_  _fia_ elötte mért én meg mutatom néki mennyit _kelletik_ az én nevemért szenvedni néki és el mene Ananias és bé mene aházba és reá _tévén_  _kéz_ mondá Saule atyám fia az ur _Jézus_  _küld_ engem _aki_ meg _jelent_ néked az uton amelyen _jön_  _hogy_ láss és _teljesedik_ szent lelekkel és mindgyárt _elesik_ az ö szemeiröl mint valami _halhéj_ és meg jöve szeme világa és _felkelvén_  _megkereszteltetik_ és mikor _öt_ volna _megerősödik_ lön pedig atanitványokal kik _Damaszkusz_ valának egy nehány napig és _legott_ a synagogákban predikállya vala a _Jézus_  _hogy_ ez az Isten _fia_ álmelkodnak vala mindnyájan akik _hall_ és mondának nem ezé _aki_ üldözi vala _Jeruzsálem_ azokot akik segittségül _hív_ ezt a nevet és ide azért _hogy_  _kötözve_ vigye azokot a papi _fejedelem_ Saulus pedig sokal inkáb _megerősödik_ és meg szegyenitti vala a sidokat kik _Damaszkusz_ laknak vala _bizonyítván_  _hogy_ ez akristus


 _evangélium_ 

sz Matth 19 27

Akor mondá péter _íme_ mi mindeneket _elhagy_ és tégedet _követ_ mi lészen _tehát_ nékünk _Jézus_ pedig mondá néki _bizony_ mondom néktek _hogy_  _ti_ kik engem _követ_ az uj születesben mikor az _ember_ fia az ö _felség_ székiben ül tiis _tizenkét_ széken ültök _ítélvén_  _Izrael_  _tizenkét_ nemzettségét és minden _aki_  _elhagy_  _ház_ vagy attyafiait vagy nénnyeit vagy attyát vagy annyát vagy _fia_ vagy _szántóföld_ az én nevemért száz annyit vészen és az _örök_  _élet_  _bír_  _sok_  _első_ pedig utolsokká lesznek és azutolsok _első_  _hasonló_ mennyeknek _ország_ atselédes _ember_  _ki_ jó reggel _ki_ ment miveseket _fogadni_ az ö szöllöjébe meg szegödvén pedig a mivesekel egy napi pénzben _elküld_ öket a szöllöjébe és _ki_ menvén _három_  _óra_  _tájban_ láta más _hivalkodó_ állani a piatzon és mondá nékik mennyetek tiis szöllömbe és a mi _igaz_ meg fizetem néktek azok pedig el menének _ismét_ pedig _ki_ mene _hat_ és _kilenc_  _óra_  _tájban_ és _hasonló_  _cselekedik_  _tizenegy_  _óra_  _tájban_ pedig _ki_ mene és _talál_ más veszteg állokot és mondá nékik mit áltok _itt_ egész nap _hivalkodva_ : mondának néki mert senki nem _megfogad_ minket mondá nekik mennyetek tiis a szöllömbe mikor pedig _este_ lett volna mondá a szöllö ura a _gondviselő_  _eléhív_ a miveseket és _megad_ nékik azö _bér_  _elkezdvén_ az utolsoktol az _első_ mikor pedíg _eljön_ akik _tizenegy_  _óra_  _tájban_  _jön_ vévének egy egy pénzt _eljön_ pedig az _első_ is álitták _hogy_  _több_ vennének vévének pedig ök is egy egy penzt és el vévén morgolodnak vala a _cselédes_  _ember_ ellen mondván ezek az utolsok egy _óra_ munkálkodtak és _egyenlő_  _tesz_ öket _hozzá_ kik anapnak _teher_ és _hévség_ viseltük ö pedig _felelvén_  _egyik_  _közüle_ mondá _barát_ nem _tesz_ néked _hamis_ nem egy pénzben szegödtélé meg velem ved el ami _tied_ és meny el anyit akarok pedig ez utolsoknak is adni a mint néked avagy nem szabadé nékem a mit akarok _cselekedni_  _talán_ ate szemed álnok _hogy_  _ím_ én jó vagyok igy lésznek az utolsok _első_ és az _első_ utolsokká mert sokan vannak a _hivatalos_  _de_  _kevés_ aválasztottak

GYERTTYA SZENT _b_ ASZSZONY NAPJÁN

 _episztola_ 

malak prof 3 1

Imé én _elküld_ az én Angyalomot és _elkészít_ az utat az én _orca_ elött és mingyárt _eljön_ azö _templom_ az uralkodo akit _ti_  _keres_ és a _testamentum_ Angyala akit _ti_  _kíván_  _íme_ el _jön_ ugy mond a seregeknek ura és _ki_  _meggondolhat_ az ö _eljövetel_ napját és _ki_ marad meg _hogy_  _ő_ lássa mert ö mint az _olvasztótűz_ és mint a _ruhafestő_  _fű_ és ülni fog _olvasztván_ és _tisztítván_ az _ezüst_ és _megtisztít_ a Lévi _fia_ és meg szüri öket mint az aranyat és mint az _ezüst_ és az urnak áldozatokot áldoznak _igazság_ és _tetszik_ az urnak ajuda és _Jeruzsálem_ áldozattya mint az _előbbi_ napokban és mint a régi _esztendő_ 


 _evangélium_ 

szent luk 2 22

És minek utánna _betelik_ az ö _megtisztulás_ napjai a Mojses _törvény_  _szerint_ vivék _ő_  _Jeruzsálem_  _hogy_  _ő_ bé mutatnák az urnak amint _megíratik_ az ur _törvény_  _hogy_ mind férfiu _aki_ az annya méhit meg nyittya az urnak szenteltnek _hívattatik_ és _hogy_ áldozatot adnának a _szerint_ amint meg mondatot az ur _törvény_ egy _bokor_  _gerlice_ vagy _két_  _galambfi_ és _íme_ egy _ember_ vala _Jeruzsálem_ kinek siméon vala neve és ez _ember_  _igaz_ és _istenfélő_ vala várván _Izrael_ vigasztalását és a szent Lélek vala _őbenne_ és _felelet_ vett vala a szent Lélektöl _hogy_  _halál_ nem látna mig nem _előbb_ meg látná az _Úrkrisztus_ és alélek _által_ a _templom_ menvén és mikor bé vinnék a _gyermek_  _Jézus_ az ö szüléi _hogy_ a törvény szokása szerent _cselekedik_  _őérte_ ö is _öl_ vevé _ő_ és áldá az _isten_ és mondá most _elbocsát_ uram ate szolgadot ate _ige_  _szerint_  _békesség_ mert látták az én szemeim ate udvezitödet: kit szerzettel minden népek szine _elébe_ világoságul a pogányoknak meg világositására és _dicsőség_ a _te_ népednek _Izrael_ 

SZENT MÁTYÁS APOST NAPJÁN

 _episztola_ 

act apost 1 15

Azokban anapokban _felkelvén_ péter az attyafiak _között_ mondá (:vala pedig a sereg mindenestöl _közel_  _százhúsz_  _ember_ :) _atyámfia_  _férfi_ bé _kell_ tellyesedni az _írás_ melyet _megjövendöl_ a szent Lélek a _Dávid_ szája _által_  _Júdás_  _ki_ vezére volt azoknak kik _megfog_  _Jézus_  _ki_ közinkbe számláltatot vala és részes volt _ebben_ a szolgálatban és ez mezöt _bír_ ugyan a _hamisság_  _jutalom_ és fel akasztván magát _kettéhasad_ és minden béli _kiomlik_ és _tudta_ lött mind a _Jeruzsálem_ lakóknak ugy _hogy_ az a mezö az ö nyelveken _Hakeldama_ neveztetnék az az vér mezejének mert _megvan_  _írva_ a soltárok _könyv_ légyen puszta az ö _lakóhely_ és ne légyen _aki_  _abban_ lakjék és az ö püspökségét más vegye el szükség azért eférfiak _közül_ akik velünk _egybegyülekezik_ minden _idő_ a melyben _ki_ s’bé _jár_  _miközöttünk_ az ur _Jézus_  _elkezdvén_ a _János_  _keresztség_ mind a napig a melyen fel vétetett _mitőlünk_  _hogy_  _tanú_ légyen az ö _feltámadás_ mi velünk egy ezek _közül_ és elö állatának _kettő_  _József_  _ki_  _Barsabás_  _hívattatik_ kinek vezeték neve _igaz_ volt és Mátyást és _imádkozván_ mondának Te uram _ki_ mindeneknek sziveket _tud_ mutasd meg melyikét választottad a _kettő_  _közül_  _hogy_ el végye eszolgálatnak és _apostolság_  _hely_ melyböl vétkéért _kiesik_  _Júdás_  _hogy_ azö _hely_ menne és sorsokat _ad_ nékik és a sors Mátyásra _esik_ és a _tizenegy_ Apostol _közibe_ számláltaték


 _evangélium_ 

sz Matth 11 25

Az _idő_  _felelvén_  _Jézus_ mondá _hála_ adok néked Atyám menynek _föld_ ura _hogy_ el rejtetted ezeket a _bölcs_ és az okosoktol és _megjelent_ azokot a _kisded_ ugy Atyám mert igy volt _kellemetes_  _előtte_ mindenek nékem _adat_ az Atyámtol és senki nem üsméri a _fia_  _hanem_ az Atya az Atyát sem üsmeri senki _hanem_ a _fiú_ és akinek a _fiú_ meg akarja _jelenteni_  _jön_  _hozzá_ minnyájan _aki_ munkálkodtok és _terhelve_ vattok és én meg nyugottlak _titeket_ vegyétek reátok az én _iga_ és _tanul_  _tőle_ mert én szelid vagyok és alázatos szivü és nyugodalmat _talál_ lelkeiteknek mert az én _iga_  _gyönyörűséges_ és az én _teher_  _könnyű_ 

AZ _episztola_ 
ÉS
AZ _evangélium_ 

 _esztendő_  _által_ valo vasárnapokra és 
 _fő_  _ünnep_ rendeltetett _kérdés_ 
és _felelet_ valo Magyarázattya

MÁSODIK SZAKASZ 
 _nagyböjt_  _II_ Vasárnapjátol _fogvást_  _húsvét_ 

ENNEK A _könyv_  _tábla_ 

	 _nagyböjt_ 2dik vasárnapon - 
	1

	 _nagyböjt_ 2dik _hét_ lévö hetf 
	6 

	N _böjt_ 2dik _hét_ valo _kedd_ 
	15

	N _böjt_ 2dik _hét_ valo szeredán 
	24

	N _böjt_ 2dik _hét_ valo _tsötört_ 
	33

	N _böjt_ 2dik _hét_ valo pénteken 
	44

	N _böjt_ 2dik _hét_ valo szomba 
	55

	N _böjt_ 3dik vasárnapján 
	70

	N _böjt_ 3dik _hét_ valo _hétfő_ 
	77

	N _böjt_ 3dik _hét_ valo _kedd_ 
	87

	N _böjt_ 3dik _hét_ valo szeredán 
	96

	N _böjt_ 3dik _hét_ valo _tsötört_ 
	106

	N _böjt_ 3dik _hét_ valo pénteken 
	110

	N _böjt_ 3dik _hét_ valo szombaton 
	122

	N _böjt_ 4dik _hét_ valo vasárnap 
	136

	N _böjt_ 4dik _hét_ valo _hétfő_ - 
	145

	N: _böjt_ 4dik _hét_ valo _kedd_ - 
	153

	N _böjt_ 4dik _hét_ valo szeredán 
	161

	N _böjt_ 4dik _hét_ valo _tsötört_ 
	172

	N _böjt_ 4dik _hét_ valo péntek 
	182

	N _böjt_ 4dik _hét_ valo szomb 
	191

	N _böjt_ 5dik _hét_ valo vasárnap 
	199

	N _böjt_ 5dik _hét_ valo _hétfő_ 
	206

	N _böjt_ 5dik _hét_ valo _kedd_ 
	213

	N _böjt_ 5dik _hét_ valo szered 
	221

	N _böjt_ 5dik _hét_ valo _tsötört_ 
	229

	N _böjt_ 5dik _hét_ valo pénte 
	238

	N _böjt_ 5dik _hét_ valo szomb 
	245

	virág vasárnapján - 
	256

	A nagy _hét_ valo _hétfő_ - 
	259

	A nagy _hét_ valo _kedd_ - 
	268

	A nagy _hét_ valo szered - 
	270

	A _nagycsütörtök_ 
	276

	nagy pénteken - 
	286

	szombaton - 
	318

	
A szentek _ünnep_ 
	

	Szent _József_ napján 
	1

	Gyümölts olto _b_ A napján 
	VIII 


Esztendö _által_ valo vasárnapokra és a _fő_  _ünnep_ rendeltetett 
 _episztola_ és _evangélium_  _kérdés_ és _felelet_ valo magyarázattya

 _nagyböjt_ 2DIK VASÁRNAPJÁN 
Melyet a _község_ nevetlen vasárnapnak _hív_ 

Imádság

 _ó_ ’ _isten_ látod _hogy_ mi magunktol minden _erő_ meg vagyunk fosztatva nyujttsad _külső_ és _belső_  _gondviselés_ reánk ugy _hogy_ a mi _test_ semmi veszedelmes _dolog_ ne _esik_ se semmi rosz _gondolat_ meg ne motskollyák lelkünket _megad_ ezt a _kegyelem_ nékünk a mi urunk J k _által_ 


 _episztola_ 

szent Pál 1 Thess 4: 1

 _atyámfia_  _továbbá_ azért _kér_  _titeket_ és igen _kér_ az ur _Jézus_  _hogy_ a mint vettétek _tőle_ mint _kell_ néktek _járni_ és _isten_  _kedveskedni_ ugy _jár_ is _hogy_  _bővelkedik_ mert _tud_ minémü parantsolatokot adtam néktek az ur _Jézus_  _által_ mert az az Isten akarattya ati meg szentüléstek _hogy_  _megtartóztat_ magatokot a paráznaságtol _hogy_  _tud_ mindenitek _bírni_ az ö _edény_ szenttségben és _tisztesség_ nem akivánságnak _indulat_ mint apogányok is kik nem üsmerik az _isten_ és _hogy_ senki meg ne nyomorittsa se meg ne tsallya _dolog_ az ö attyafiát mert _bosszúálló_ az ur mind ezekért amint az elött mondottuk néktek és _bizonyság_  _tesz_ mert nem _hív_ minket az Isten _tisztátalanság_  _hanem_ szenttségre 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ az Apostol ennek alevelnek a _kezdet_ 

 _f_ valamint egy szerelmes Atya arra _kér_ és _kényszerít_ öket _hogy_  _követ_ a rendet melyet _hagy_ nékik _hogy_ mi modon _jár_ az Isten uttyán és _tetszhet_ik_ néki erre is _kell_ tsak egyedül _igyekezni_  _de_ tsak azzal meg nem elégszik- _hogy_ azon _jár_  _hanem_  _hogy_ még azon _hovatovább_  _előre_ is _halad_ mert _aki_ azon _előre_ nem mégyen _hátra_ mégyen mondgya szent _Bernard_ és azt el is _hagy_ 

 _k_ Mit _ért_ az Isten uttyán valo elö menetelen

 _f_ Az _isteni_ szeretettel _jár_ az ö uttyán _aki_  _ő_ nem szereti azon nem _jár_ aléleknek lábai akivánságok és _kedveskedés_ mondgya szent Agoston és ezek akívánságok a szeretetnek _indulat_ vannak aszeretetem mondgya ez az Atya az én mértékem és _hajlandóság_ ez az mérték viszen engem mindenüvé _ahova_ mégyek _hogy_  _ha_ pedig az _isteni_ szeretet ez az mérték aminket az _isten_ viszen ez igy lévén elö menni az Isten uttyán nem más _hanem_ nevelni és szaporitani ahozzája valo szeretetett _ő_ nagyob _buzgóság_ szeretni _ha_ ez a szeretet _gyenge_  _kevés_  _halad_  _hogy_  _ha_ nagy sokat _halad_ azért is mondgya aproféta ate parantsolatidnak után _fut_ amidön szivemet _megtágasít_ ps 118 32 _tökéletes_ szeretettel _elébb_  _halad_ azon a midön ez a szent szeretet nevekedik _benne_  _hogy_  _ha_  _eltávozik_ arosztol és a roszra vivö alkalmatoságtol _hogy_  _ha_ meg vettyük magunkot és a _földi_  _dolog_  _hogy_  _ha_  _buzgóság_  _óhajt_ a menyei _haza_  _hogy_  _ha_ szorgalmatosabban viszük végben ahivatalunkot _hogy_  _ha_ nagyob _békességes_  _tűrés_ és _öröm_ szenvedgyük anyomoruságokot _hogy_  _ha_ nagyob _hálaadás_ vagyunk a vett _kegyelem_  _hogy_  _ha_ nagyob szorgalmatoságal _foglal_ magunkot az _imádság_  _hogy_  _ha_ nagyob siettségel _igyekezik_ a _keresztényi_  _tökéletesség_ 

 _k_ Mit _javall_ szent pál az után ahiveknek

 _f_ Azt _javall_  _hogy_  _megtartóztat_ magokot minden _tisztátalanság_  _hogy_  _tiszta_  _tart_  _test_ azzal _tisztességes_  _bánik_ atesti _kívánság_ ne _követ_ mint a pogányok kik az _isten_ nem üsmérik mind ezekre _kell_ vigyázni mind a _házasság_ mind _azonkívül_ azért is mondgya szent pál 1 cor 6 15 _hogy_ ami _test_ akristus _tag_ és a szent Léleknek _templom_ nagy vétek és mint egy _szentségtörés_  _megfertőzni_ az urnak _tag_ és a szent Léleknek _templom_ az Isten akarattya a _hogy_ valami _benne_ vagyon a szent és _tiszta_ legyen _hogy_ pedíg azt meg lehesen _tiszta_  _tartani_ és azt a _templom_ meg nem ferteztetni el _kell_ mindenikünknek _kerülni_ az alkalmatoságot az apostol _szerint_ 1 Cor 620 _dicsérni_ és _hordozni_  _kell_ az _isten_  _test_ és elménkben mert mindenik az _isten_ menyi _keresztény_ vész el azért _hogy_ erröl nem _gondolkodik_ el mondhatni az _írás_  _szerint_  _hogy_ minden _test_ meg rontotta az utait

 _k_ Mivel _fenyeget_ az apostol azokot kik ezt a rendet _általhág_ 

 _f_ Az _isteni_  _bosszúállás_ az Isten mondgya _bosszú_ áll ezekért avétkekért _tudniillik_ az _igazságtalanság_ és az _erőszaktétel_ amelyekel el nyomják az ártatlanokot és az _tisztátalanság_ amelyben _esik_ vagy magánoson vagy másal az _ember_  _igazságtétel_ el lehet _kerülni_  _de_ el nem rejhettyük magunkot az Isten _harag_ elött meg nem lehet _hajtani_ az ö _örökös_  _igazság_ és azt tsak a valosagos penitentziával lehet meg _engesztelni_ 

 _k_ Mivel _befejez_ az apostol ezeket az _intés_ melyeket _ad_ nékünk

 _f_ Azzal _befejez_  _hogy_ az Isten nem atisztátalanságra _hív_ minket _hanem_ a szenttségre nagy vétek mondgya egy régi Atya akeresztyén nevet víselni és annak _kötelesség_ bé nem _tölteni_ Crimen immane nomen inane mitsoda egy _keresztény_  _hanem_ egy ollyan _ember_  _aki_ akristus példájára és _tanítás_  _formáltatik_  _aki_ is maga a szenttség a nem szent atsak nével _keresztény_ mivel az apostol azt mondgya _hogy_ mikor a _kereszténység_  _hívattatik_  _akkor_ a szenttségre _hívattatik_ 

 _k_ Miben áll az a szenttség a melyre _hívattatik_ és _hogy_ lehet azt _elérni_ 

 _f_ A szenttség _abban_ áll _hogy_ ellene mondgyunk a _teremt_ állatnak és magunknak _hogy_ tsak egyedül az _isten_ szeresük _tiszta_ szivünkböl és mindenek felet semit ne szeresünk se ne _kíván_ más végre _hanem_ tsak _őérte_ ugy az ez az _isteni_ szeretet _megtisztít_ szivünket _test_ és _érzékenység_ eszenteli meg _gondolat_  _hajlandóság_ és minden _cselekedet_  _hogy_ pedig _elérhet_ azt a szenttséget amelyre egyedül _kell_  _célozni_ nem tsak a rosz _kívánság_  _kell_ ellene mondani _hanem_ egyedül tsak az _örökkévaló_  _jó_  _kell_  _óhajtani_ mivel tsak _éppen_ ezen az uton lehetünk szentek

A mái _evangélium_ és annak magyárázattya egy a _tegnapi_ 

 _nagyböjt_ 2DIK _hét_ VALO _hétfő_ 

Imádság

Oh’ mindenhato Isten _megad_ népednek _aki_  _test_ sanyargatására valo nézve _megtartózkodik_ az _eledel_  _hogy_ avétket is _elkerül_ ragaszkodván az _igazság_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Dan prof 9 15

 _és_ most mi urunk _isten_  _aki_ ate népedet _kihoz_  _Egyiptus_  _föld_  _erős_  _kéz_ és nevet szerzettél magadnak emái nap _szerint_ vétkeztünk _hamisság_  _cselekedik_ uram minden _te_  _igazság_ ellen _elfordul_  _kér_ ate _harag_ és ate _búsulás_ ate városodrol _Jeruzsálem_ és ate szent _hegy_ mert a mi _bűn_ és az Atyáink _hamisság_  _Jeruzsálem_ és ate néped _gyalázat_ vannak mindeneknél mi környulünk most azért _meghallgat_ mi _isten_ ate szolgád _imádság_ és az ö _könyörgés_ és mutasd meg ate _orca_ ate szent _hely_ mely _elpusztult_  _tennenmagad_  _lehajt_ én _isten_ ate _fül_ és _meghallgat_ nyisd fel ate szemeidet és lassad a mi pusztaságunkot és várost a melyre segittségül _hívattatik_ ate neved mert nem a mi _megigazulás_ vettyük a _könyörgés_ ate _orca_  _elébe_  _hanem_ ate _sok_  _irgalmasság_  _meghallgat_ uram légy _kegyelmes_ uram _figyelmez_ reá és _megcselekedik_ ne _késik_ én _isten_  _te_ magadért mert ate neved segittségül _hívattatik_ a városra és ate népedre 


Magyarázat

 _k_ Mit _ad_  _elöben_ az Anyaszent egyház _ebben_ a letzkébe

 _f_ Elönkben adgya aDaniel proféta _imádság_ amelyben _kér_ az _isten_  _hogy_ szabadittsa meg népit ababiloniai _fogság_ ezekben a szent _idő_ nékünk is azon _kell_  _könyörögni_  _hogy_ meg szabadulhasunk az _ördög_ és avéteknek rabsága alol

 _k_ Az Isten nem _ígér_ valaé meg _Jeremiás_  _hogy_ meg szabadittya népit _hetven_  _esztendő_ után valo rabságábol miért _könyörög_  _tehát_  _Dániel_ azért mint _ha_  _abban_  _kételkedik_ 

 _f_ Mert azt ö _imádság_ alázatoságával akará meg nyerni és _hálaadás_ mutatni _isten_ azt is meg akará mutatni abünösöknek _hogy_ ne mondgyák azt _hogy_ az Isten _irgalmasság_ tészen vélek _ha_ azt el végezte mivel azt az _irgalmasság_ ugy nyerik meg _ha_ azért sirnak suhajtoznak és penitentziát _tart_ 

 _k_ Az Isten _tiszta_ lélek lévén miért _tulajdonít_ néki a proféta szemet és _fül_ 

 _f_ Mert _tud_ azt _hogy_ az Isten _jóváhagy_ azemberi nyelvet és _hogy_ ö magát is az _ember_ elméjének _gyengeség_ alkalmaztattya _aki_ maga modgya _szerint_ fogja meg a _dolog_ és _aki_  _gyakorta_ ugy _beszél_ az _isten_ mint _ha_ más _ember_  _beszél_ : az Isten _feljebbvaló_ minden _gondolat_ és mí nem _gondolhat_ se nem mondhatunk ollyat a mi _érdemes_ lehetne az ö _megfoghatatlan_ valoságához mi tsak rebegünk mint akis _gyermek_ mikor az _isten_ szolunk _de_ a nékünk _elég_  _hogy_ az Isten láttya _gondolat_ és _tud_ mit akarunk mondani

 _k_ Honnét vagyon _hogy_ a proféta az után _kér_ népinek meg szabadulását minek utánna sokat szenvedet volna arabságban amelyre itéltetet volt

 _f_ Meg akarja értetni abünösökel _hogy_ tsak az után várják _bűn_  _bocsánat_ minek utánna szivesen _megbán_ és _elég_  _tesz_ az Isten _igazság_ apenitentzia tartásal

 _k_ Mit _tanulhat_ a proféta példájábol _aki_ meg nem elégedvén _oly_  _kemény_ és _hosszas_ rabságal _hanem_ még _az_ tészi aböjtöt is

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ egy valoságos _penitenciatartó_  _soha_ sem _tart_ azt _hogy_  _elég_ tett volna az _isteni_  _igazság_ mind azokal a szenvedésekel és nyomoruságokal mellyeket az Isten _bocsát_ reája _bűn_  _hanem_ még azokhoz szán szándekal valo _büntetés_ is tészen amellyekel _megengesztel_ az _isten_ erröl _sok_ példákot látunk

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ a profétát _követhet_  _aki_  _leborulva_ sákban és _hamu_  _imádkozik_ 

 _f_ Mennyünk _elébe_ annak az _örökös_  _felség_ nagy _töredelmes_ [nagy- _töredelmes_ ] és valoságos alázatoságal és _leborul_ elötte meg _tekintvén_  _semmiség_ ugy _hogy_  _abban_ a magunk meg alázásában _megtalálhat_ azt amit akevélység el vesztetett volt velünk


 _evangélium_ 

szent Ján 8 21

Mondá _ismét_ nékik _Jézus_ Én el megyek és _keres_ engem és ati _bűn_  _meghal_  _ahova_ én mégyek _ti_ oda nem _jöhet_ mondának azért a sidok vallyon meg ölié magát _hogy_ azt mondgya _ahova_ én mégyek _ti_ oda nem _jöhet_ és mondá nékik _ti_  _innét_ alol vattok én _onnét_ felyül valo vagyok _ti_  _-e_ világbol vattok én nem vagyok evilágból mondottam azért néktek _hogy_  _meghal_ ati _bűn_ mert _ha_ nem _hisz_  _hogy_ én vagyok _meghal_ ati _bűn_ mondának azért néki Te kivagy mondá nékik _Jézus_ A _kezd_  _aki_ szollok is néktek sokakot _kell_ nékem _felőle_ szolnom és _ítélni_  _de_  _aki_ engem _küld_  _igazmondó_ az én is amiket _hall_ ö tölle azokot mondom evilágon és meg nem _ér_  _hogy_ az _isten_ mondaná az ö Attyának mondá azért nékik _Jézus_ mikor fel magasztállyatok az _ember_ Fiát _akkor_ meg üsméritek _hogy_ én vagyok és magamtol semmit nem _cselekedik_  _hanem_ a mint _tanít_ engem az Atya azokot szolom és _aki_ engem _küld_ velem vagyon és nem _hagy_ engem egyedül mert én amik néki _kedves_ azokot _cselekedik_ mindenkor


Magyarázat

 _k_ A mái _evangélium_ lévö _fenyegetés_ akristusnak tsak asidokot illetiké

 _f_ A mostani _kereszt_ sokal inkáb _félhet_ azoktol mint sem asidok mert annál inkáb _kell_ kinek kinek inkáb rettegni az Isten _ítélet_ mentöl _több_  _kell_ számot adni akeresztyének sokal több _kegyelem_ vévén mint sem asidok _az_  _képest_ inkáb is _félhet_ attol a _fenyegetés_ anyi _sok_  _kegyelem_ és _intés_ meg vetésiért és viszá valo _élés_ 

 _k_ Mivel _fenyeget_ akristus asidokot

 _f_ Ezekben ahárom szokban _foglaltatik_ Én el mégyek és _keres_ engem és ati _bűn_  _meghal_ akristus el mégyen _akkor_ a midön minden féle uton modon azon vagyon _hogy_ az _ember_  _ki_ vegye rendeletlenségekböl és magához vonnya _de_ látván _hogy_ nintsen _haszon_ el _távozik_ töllök és _kegyelem_ meg _tartóztat_ és el _hagy_ öket magokra avétkek pedig arra vezetik öket _hogy_ a szivek _megkeményedik_ és penitentzia nélkül _meghal_ 

 _k_ A _Krisztus_ azt mondgya _hogy_  _keres_  _ha_  _keres_ nem talállyáké meg

 _f_ Mint _hogy_ a _Krisztus_  _kegyelem_  _visszaél_ meg is engedi _hogy_ roszul _keres_  _ő_ és meg ne _talál_ ez is _történik_ az ollyanokal akik noha _keres_  _de_ ellene nem mondanak avéteknek akristus magais _keres_ öket _de_  _haszontalan_ igasságosé a _hogy_ minek utánna anyiszor _visszaél_  _jóság_  _békességes_  _tűrés_  _hogy_  _akkor_  _megtalál_ mikor akarják az ollyan _aki_ nem akar jót _cselekedni_ a mikor lehetne meg _érdemel_  _hogy_ az után ne _cselekedhet_ik_ mikor akarná _hogy_ az Isten meg vonnya _kegyelem_ tölle és el _hagy_  _kicsoda_ az _aki_ nem retteg ezekre a szavaira a _Krisztus_ ati _bűn_  _meghal_ az ollyan mondgya szent Agoston _aki_ fel nem ébred erre a _mennydörgés_ nem tsak el alut _hanem_  _meghal_ 

 _k_ Az illyen rettegtetö _igazság_ nem vetheté valakit _kétség_ 

 _f_ Azért nem _kell_  _kétség_  _esni_  _hanem_ rettegni mentöl inkáb _fél_ valaki az Isten _ítélet_ annál nagyob _bátorság_ lehet _ha_ azzal ugy _él_ amint _kell_ mentöl _kevés_  _fél_ annál több _ok_ lehet afélelemre az ollyan _aki_ semit nem _fél_ nem _kétségbeesik_ mivel _bátorság_  _él_  _ellenben_ pedíg az ollyan _aki_  _fél_ vagyon arra _ok_  _hogy_  _kétség_ ne _esik_ üdvesége felöl mert a _félelem_ azt _cselekedtet_  _hogy_ magokot meg alázzák _hogy_ modot _keres_ a _bűn_ valo _ki_ menetelre azon is _igyekezik_  _hogy_  _bizonyos_  _tehet_ üdveségeket apenitentzia _tartás_ az _imádság_ és ajó _cselekedet_  _által_ 

 _k_ Leheté ebböl a veszedelmes állapotbol _ki_  _kelni_ 

 _f_ valamég eföldön _él_  _addig_ mindenkor remélhettyük az _aki_  _tudta_ adgya a _fej_ felet valo veszedelmet nem akarja veszedelmünket mint _hogy_ akristus modot mutata asidoknak a reménségre _tudniillik_  _hogy_  _hisz_  _őbenne_  _hasonló_ mutat akéttségben _esik_  _keresztény_ is tsak _hogy_ ollyan _élő_  _hit_ legyen amely vélek penitentziát _tartat_ és _hogy_ avéteknek meg _hall_ azért _hogy_ avétekben meg ne hallyanak

 _k_  _kicsoda_ azok akik _inkább_  _félhet_ ettöl arettentö _ítélet_ 

 _f_ Minden _ember_  _kell_ attol _félni_ mivel szent pál _szerint_ philip 2 12 aleg _igaz_ is rettegésel és _félelem_  _kell_ munkálodni üdveségeken mivel ö maga is _tart_ attol _hogy_ meg ne vettessék minek utánna másoknak prédikálotta volna az _evangélium_ mindeníkünk elött el rejtette Isten az _örökkévaloság_ valo sorsunkot és mostanában senkí nem _tud_  _ha_  _harag_ vagy szeretetre méltoé _de_  _főképpen_ azok kik rendeletlen _élet_  _él_ vagy _él_ kik meg vetik az Isten _jóság_  _kincs_ kik _visszaél_  _kegyelem_ kik nem _gondolkodik_ vakságokbol valo _kikelés_ kik utollyára _halogat_  _megtérés_ az illyenek mód nélkül _félhet_ és retteghetnek mert szent Agoston _szerint_  _aki_ meg _ígér_ abotsánatot apenitentzia tartoknak senkinek apenitentzia _tartás_  _idő_ nem _ígér_ 

 _k_ Nem leheté _halál_ orájánis _megtérni_ 

 _f_ Igen is lehet az Isten mindenhato ö meg adhattya abünösnek a _megtérés_ valo _kegyelem_  _halál_ is _de_  _éppen_ nem _ígér_ azt azoknak kik _élte_ ahalálrol nem _gondolkodik_ és ritkán adgya meg azoknak kik meg vetették _intés_ és sugarlásit az illyen _megtérés_ a szent Atyák _szerint_ igen ritkán _megtörténik_ söt még azal _fenyeget_ azokot kik nem akarták _hallgatni_  _egészséges_  _kor_  _hogy_  _nevetni_ fog _halál_  _óra_ erröl _talál_ egy példát mondgya szent _Bernard_ a szent _könyv_  _hogy_ nem _kell_  _kétség_  _esni_  _de_ arrol tsak egy vagyon ne allittsad azt magad felöl _hogy_  _te_ azok _közül_ valo légy _aki_ ezt a _kegyelem_  _tesz_ azt el mondhatni _hogy_ a jó lator nem azok _közül_ valo _aki_ szollunk és azt el lehet _hinni_  _hogy_  _addig_ se nem üsmérte az üdvezitöt se _csoda_ nem látta se az _evangélium_ nem _hall_ és _hogy_ tsak _megtérés_ lett üsmerettsége

 _k_ Miért ollyan ritka ameg térés az utolso _óra_ 

 _f_ Mert a _megtérés_ a szivnek ahajlandoságnak és a szókásoknak meg változtatásokban áll egy ollyan _beteg_  _aki_  _fájdalom_ szenved ahaláltol _irtózik_  _keserűség_ láttya _jószág_ atyafiaitol _jóakaró_ valo meg válását _azonkívül_ el is _kell_ rendelni _dolog_ az ollyan _ember_  _abban_ az utolso _óra_ meg gyülölhetié _egyszersmind_ mind azt amit mindenkor igen szeretet _hogy_ lehetne _könnyű_  _megválni_ ollyan _dolog_ a melyekhez _kapcsolva_ volt _hosszas_ szoktatásbol és magát ollyanhoz _kötelezni_ amelyhez nem volt _soha_  _hajlandóság_ az _egészség_ valo _megtérés_ is munka _kell_ és viaskodni _kell_  _holt_ arosz szokások és _hajlandóság_ ellen _hát_ az ollyan _aki_ [a- _ki_ ] mínden szem pillantásban várja ahalált _hogy_ vihetné mind ezt végben egy szem pillantás alat _hát_ még az üdveségnek _ellenség_ meg vakittya _birtok_ alat _tart_ minden jó _gondolat_  _elfordít_  _kétség_  _ejt_ egy szoval minden mesterségit _megvet_  _hogy_  _térés_  _meggátolhat_ azonkivül az Isten _aki_ tsak egyedül változtathatta volna meg szivét meg vonnya segittségit és magára el _hagy_  _imádás_ méltó _ítélet_  _de_  _teljes_  _igazság_ 

 _k_ Miért mondgya akristus _hogy_ a sidok meg _hal_ vétkekben mitsoda _ok_ adgya annak

 _f_ Azért mert ökk _innét_ alol valok ö pedig _onnét_ felyül valo ök avilágbol valok ö pedig nem avilágbol valo _hogy_ valaki _bűn_ meg ne _hall_ szükséges _hogy_ a _Krisztus_ legyen az ö lelke legyen _benne_ tsak ö általla lehet az _isten_ menni ö nála nélkül nintsen üdveség ajó _halál_ a szükséges _hogy_ tsak a mennyei _dolog_ szeresük és _becsül_ és a _földi_ meg vessük a mely nem _könnyű_  _dolog_  _hogy_  _ha_ egész _élet_ avilágbol valok voltunk ezen _ok_ el is mondhatni azt _hogy_ nagyobb része akeresztyéneknek _abban_ aveszedelemben vannak _hogy_ abünökben _meghal_ mivel _kevés_ vannak akik felöl el nem mondhatnák _hogy_ ide alá valok mert egész _élet_ tsak aföldi _dolog_  _foglalatoskodik_ és mindenkor tsak azokhoz _fordít_ sziveket

 _k_ Mire _tanít_ minket a _Krisztus_ ezekel a szokal a mik _kedves_ az Atyámnak azokot _cselekedik_ 

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ egy _kereszt_  _aki_  _tartozik_ példáját _követni_ nem azt _kell_  _cselekedni_ a mí _kedves_ atermészetnek _hanem_ tsak ami az Isten elött _kedves_ tsak egyedül azt _kell_  _követni_ amit _elöben_  _ad_ az _evangélium_ és tsak az Isten akarattyához _kapcsolni_ magunkot akár mely _ellenkező_ légyen _hajlandóság_ és szándékinkkal

A _nagyböjt_ 2DIK _hét_ VALO _kedd_ 

Imádság

Engedd meg uram _jóság_ szükséginkre valo segittségedet _hogy_  _követhet_  _ebben_ a szent _idő_ a mivel _tartozik_ légy mi velünk és _betölt_ azokot ahivatalokot a melyeknek _kötelesség_ magad _tanít_ minket a mi urunk J _k_ 


 _episztola_ 

3dik _király_  _könyv_ 17 8

Lőn pedig az urbeszéde _hozzá_ mondván _felkel_ és meny el a sidoniusok sareftájában és lakjál ót mert meg parantsoltam ót egy _özvegyasszony_  _hogy_  _táplál_ tégedet _felkel_ és el mene sareftában és mikor aváros _kapu_  _jut_ láta egy _özvegyasszony_  _fa_ szedegetni és szóllittá _ő_ és mondá néki _ad_ nékem egy _kevés_ vizet az _edény_  _hogy_  _iszik_ és midön amaz menne _hogy_  _hoz_ utánna _kiált_ mondván _hoz_ nékem _kér_ egy _fal_  _kenyér_ is _kéz_  _ki_  _felel_  _él_ ate urad _isten_  _hogy_ nints _kenyér_  _hanem_ tsak annyi lisztem avederbe a mennyi egy marokba _fér_ és egy _kevés_  _olaj_ akorsoban _íme_  _két_  _fa_ szedek _hogy_ bé mennyek és _megcsinál_ azt magamnak és a _fia_  _hogy_  _megeszik_ és _meghal_ kinek mondá _Illyés_ ne _fél_  _hanem_ meny el és _cselekedik_ amint mondád _mindazáltal_ nékem _csinál_  _először_ egy _kis_  _hamu_ sült _kenyér_ alisztetskéböl és _hoz_ nekem neked pedig és a _fia_ az után _csinál_ ezeket mondgya pedig az _Izrael_ ura _isten_ aveder liszt el nem _fogy_ sem akorso _olaj_ meg nem kevesül a napig melyen az ur _eső_  _ad_ a _föld_ szinére _aki_  _elmegy_ és _cselekedik_ az _Illyés_  _ige_  _szerint_ és _eszik_ ö és amaz is és annak _ház_ is és naptol _fogvást_ aveder liszt el nem _fogy_ és akorso _olaj_ meg nem kevesült az ur _ige_  _szerint_ melyet szollot vala _Illyés_  _által_ 


Magyarázat

 _k_ Honnét vagyon _hogy_ az Isten meg szünik _Illyés_  _oly_  _csodálatos_  _táplálni_ 

 _f_ Mert alkalmatoságot akara adni egy _özvegyasszony_  _hogy_ magának _érdem_ szereszhessen meg segitvén profétáját és bé akará _ő_  _tölteni_ mennyei áldásokal _eszerint_  _hagy_ Isten _gyakorta_ szükségben szolgait _hogy_ alkalmatoságot adgyon másoknak _hogy_ meg segittsék és meg jutalmaztassa az után _jótétemény_  _kell_ vigyázni mindenikünknek az illyen alkalmatoságokra amelyeket Isten _ad_  _hogy_  _meggazdagulhat_ a mennyei _kincs_ 

 _k_ Az Isten miért _küld_ a profetát egy _idegen_  _özvegyasszony_ és miért nem anépe _közül_ valo _özvegyasszony_ 

 _f_ Mert 1 ebböl apéldábol azt _kell_  _megtanulni_  _hogy_ azzal _cselekedik_  _irgalmasság_  _aki_ néki tettzik _hogy_ az ö népe _közül_ valo nem _érdemes_  _őelőtte_ tsak magátol akegyelemre mint az _idegen_ mert az emberek minnyájan _bűnös_ lettek _egy_ és mind _egyik_ mind a másikának tsak az urban _kell_  _dicsekedni_ 2 mert ennek az _özvegyasszony_ az Isten _bölcs_ rendelésiböl apogányokbol fel álitatot Anyaszent egyházat _kelletik_  _jelenteni_ akinek a _Krisztus_ akit _jelent_  _Illyés_ az _evangélium_  _kegyelem_  _ad_ minek utánna a sidó nép _ő_ meg veté

 _k_ Mit _jelent_ ez az _özvegyasszony_  _aki_  _két_  _darab_  _fa_ szed _hogy_ pogátsát süssön _ehet_ik_ és az után _meghal_ 

 _f_ Az Anyaszent egyházat _aki_  _hív_ akereszt _fa_  _felfeszíttetett_  _Krisztus_  _hogy_  _érdemes_ lehesen akristus _test_  _enni_ a kit _jelent_ akenyér amelyröl szól az _özvegyasszony_  _élő_  _hit_  _kell_  _hinni_ a _kereszt_  _titok_  _kérni_ annak _kegyelem_ és meg _kell_  _halni_ magunknak és avilágnak és azt akenyeret aszeretetnek _tűz_  _kell_ meg sütni

 _k_ Mimodon parantsolá az Isten annak az _özvegyasszony_  _hogy_  _enni_ adgyon aprofétának

 _f_ Az _őkegyelme_  _titkos_ sugarlásával parantsolá és akaratot _ad_ néki _hogy_ meg segittse szolgáját _eszerint_  _cselekedik_ az _ember_ ajót amelyet az Isten parantsollya néki sziveben szól _hozzá_ és _ugyanabban_ is _olt_  _törvény_ és szeretetit akaratot _ad_  _beléje_  _hogy_ azt _cselekedik_ amit tölle _kíván_ és _kegyelem_ adgya parantsolattyának végben vitelére erre valo nézve _tartozik_  _engedelmeskedni_ a _kegyelem_ sugarlásának a mely _kötelesség_  _int_ minket az _isten_  _kell_  _dicsőíteni_ minden jó _cselekedet_ és azokért szüntelen valo _hálaadás_ lenni _hozzá_ 

 _k_ Mitsoda _oktatás_ akar adni az Anyaszent egyház afiainak ezekben aszent _idő_ ezen _özvegyasszony_ példájával

 _f_ Arra akarja öket _inteni_  _hogy_ nem tsak a szükségen felet valot adgyák a szegényeknek arend _szerint_ valo szükségekben _hanem_ még _abból_ adgyanak ami szükséges amidön a szegények nyomoruságban vannak az illyen példa _megítél_ az ollyan _gazdag_  _keménység_ akik még _abból_ sem adnak a mi nekik nem szükséges és az ollyan világiaknak _igazságtalanság_ akik annyi rendeletlen _költség_  _tesz_ és akik semit nem akarnak el _hagyni_  _kényesség_ és _cifraság_  _és_ a szegényeket _meghagy_  _halni_  _éhen_ és _hideg_ 

 _k_ Mit _jelent_ nékünk a lisztnek és az _olaj_ meg szaporitása amelyel _megjutalmaztat_ az Isten az _özvegyasszony_  _jótétemény_ 

 _f_  _jelent_ azt a véghetetlen _irgalmasság_ és _bőség_ valo _kegyelem_ az _isten_ amelyeket _önt_ apogányokra amidön az Apostolok az _evangélium_ predikállák nékik _jelent_ még azt az száz anyit a melyet _visszaad_ akristus azoknak kik másokal jót _tesz_ és azt _aki_ mondhatatlan _gazdagság_ a melyel bé _tölt_ öket az _örökség_  _megjutalmaztatván_ öket az _idő_ valo segittségért a melyel a szükölködökhöz voltanak _őérte_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 23 1

Akkor szolla _Jézus_ a seregnek és az ö _tanítvány_ mondván a Mojses székin ültek az _írástudó_ és afarisaeusok az okáért mind a miket mondanak néktek _megtart_ és _megcselekedik_ mert mondgyák és nem _cselekedik_ mert nehéz és _elhordozhatatlan_  _teher_  _kötöz_ és _tesz_ az emberek vállaira ujjokal pedig nem akarják azokot _illetni_ minden ö _cselekedet_ pedig _cselekedik_  _hogy_ látassanak az _ember_ mert _ki_ szélesitik az ö _emlékeztető_  _hártya_  _megöregbít_ az ö perémeket szeretik pedig az elsö _ülés_ avatsorákon és az elsö székeket a synagogákban és aköszöntéseket apiatzon és _hogy_ Rabbinak _hívattatik_ az _ember_  _ti_ pedig ne _hívattatik_ Rabbinak mert egy ati mesteretek _ti_ pedig minnyájan atyafiak vattok és ne _hív_ senkit atyátoknak _-e_  _föld_ mert egy a _ti_ atyátok _ki_ mennyekben vagyon se ne _hívattatik_ mestereknek mert ati mesteretek egy akristus _aki_ nagyob _közte_  _ti_ szolgátok légyen _aki_ pedig magát fel magasztallya meg aláztatik és _aki_ magát meg alázza fel magasztaltatik


Magyarázat

 _k_ kit _jelent_ az _írástudó_ és a _farizeus_ kik a Mojses székiben ülnek és _aki_ akarja akristus _hogy_  _hallgat_ 

 _f_ Jelentik az Anyaszent egyháznak pásztorit _aki_ vagyon szabadságok és _hatalom_ atanitásra és _aki_ szájokbol el _kell_ vennünk azokot az _igazság_ amellyeket nékünk _hirdet_ az Isten parantsolattyábol

 _k_ kellé mind azt _hinni_ és _cselekedni_ amit ök mondanak

 _f_ Mi azzal _tartozik_ akristus mondása _szerint_  _mindazonáltal_ ugy _hogy_  _ha_ nem _tanít_  _ellenkező_ az Isten _törvény_ és akristus _tanítás_ mivel az ö _hatalom_ és szabadságok tsak az _igazság_  _megtartás_ valok ök semmit nem _tehet_ az _igazság_ ellen mondgya szent pál 2 Cor 13 8 Gal 1 8 _hanem_ tsak az _igazság_  _hogy_  _ha_ mi magunk vagy egy Angyal le szállana az _ég_ és néktek _másféle_  _evangélium_  _hirdet_ nem azt a melyet mi már _hirdet_ néktek _anatéma_ légyen

 _k_  _de_  _ha_  _ellenkező_  _élet_  _él_  _tanítás_ kellé _hallgatni_ öket

 _f_ A _Krisztus_ azt parantsollya _hogy_  _olyankor_ azt _cselekedik_ amit mondanak az _igazság_ mindenüt és _akárhonnét_  _jön_  _egyenlő_  _tisztelet_  _érdem_ akár mely rendeletlen légyen az _aki_ azt _tanít_  _megcselekedik_ azt a mit mondanak mondgya az üdvezitö _de_  _cselekedet_  _szerint_ ne _cselekedik_ mert mondgyák _de_ nem _cselekedik_ a _feljebbvaló_ rendeletlenségek meg nem menti az aláb valokat a _tisztelet_ és _engedelmesség_ a melyekel _tartozik_ nékik nem aszemélyeknek _hanem_ ahatalomnak melyet akristus adot _kéz_ és annak azigazságnak melyet _hirdet_ parantsolattyábol a _feljebbvaló_ rosz példájokot _soha_ sem _kell_  _követni_ utálnunk _kell_ avétket _akárki_  _találkozik_ a mi pedig minket arra _kötelez_  _hogy_  _követ_ ajót melyet _elöben_ adgyák nem más _hanem_  _hogy_ minden jó az _isten_  _jön_ és ami minket arra _kötelez_  _hogy_  _elkerül_ a roszat a melyre példát adnak nem más _hanem_  _hogy_ arosz tsak ö töllök _jön_ 

 _k_ Az illyen pásztorok nem igen vétkeseké

 _f_  _két_ vétkesek 1 mert ahelyben amelyben vannak _helyheztetve_ : azert vannak _hogy_ másokot rendben vegyenek és az Isten uttyára vezesék ö magok pediglen rendeletlenek és a veszedelemnek uttyán _jár_ és _oly_ vak merök _hogy_ másokot akarnak _tanítani_ az üdveség uttyára 2 mert az ö példájok sokal veszedelmesebb mint a _különös_  _hív_ sokal _könnyű_ is _megejt_ anépet kik tölle _függ_ és akik öket _tisztel_ és _ok_ lésznek _örökös_ veszedelmeknek ugyan azért is lészen _oly_  _irtóztató_ alelkekért valo _számadás_ az utolso napon mivel nem tsak magokért fognak számot adni _hanem_  _mindaz_ is kik _gondviselés_ alat vannak és _mindaz_ a szenttségekért amelyeket _szentségtörő_  _kéz_ szolgáltatták _ki_ 

 _k_ A _Krisztus_ mit _hány_ szemekre az _írástudó_ és a _farizeus_ 

 _f_ Azt _hány_ 1 _hogy_ aleg nehezeb _teher_ a mások vállaira teszik és ö magok az ujjokal sem akarják azt _illetni_ az az _hogy_ másokot atörvény legg nehezebb részeinek szorgalmatos végben vitelire _kényszerít_  _őneki_ pedig _tunya_ lágyságok meg nem _enged_  _hogy_ tsak a _könnyű_ is _követ_ 2 szemekre _hány_ azt a _kevélység_ a melyért minden _cselekedet_ azon _igyekezik_  _hogy_ mások lássák és _megdicsér_  _hasonló_  _cselekedik_ az ollyanok akik az Isten szolgálattyában nagy _buzgóságos_ mutatnak a midön _abban_  _becsület_ látnak és másoktol _azáltal_  _tisztelet_ nyernek ez _oly_  _hathatós_ méreg a mely mindenüvé _elhat_ és meg ronttya aszivet és annak minden jó _cselekedet_ még _kezdet_ a jó _hogy_ a mi jó _cselekedet_ lássák _de_ nem azért _kell_  _cselekedni_  _hogy_ lássák ugyan ez is a _farizeus_  _kovász_ amelytöl parantsolá az ur a _tanítvány_  _hogy_  _megoltalmaz_ magokot

 _k_ Miért _megtilt_ az ur az Apostolinak _hogy_ magokot mestereknek _hívat_ és _hogy_ attyoknak nevezenek valakit eföldön

 _f_ Azért _hogy_ meg szégyenittse a _farizeus_  _kevélység_  _aki_ vágytak az illyen _tisztelet_  _hogy_ a nagyra vágyástol el tilttsa szolgait _hogy_ alázatoságot _olt_  _beléje_ és azt meg _tanul_  _hogy_ az ö _dicsőség_  _abban_ áll _hogy_  _követ_ azt _aki_ azt mondgya _hogy_ nem azért _jön_  _hogy_ szolgáltassék _hanem_  _hogy_ szolgállyon ezekböl azt láttyuk ahitnek szemeivel _hogy_ a valoságos nagyság _abból_ áll _hogy_ magunkot semminek _tart_ és _hogy_ Isten elött az alázatoság _dicsőséges_ ugy anyira _hogy_  _aki_  _becsületes_  _hely_ akar nyerni a mennyekben annak akristusal _kis_  _kell_ magát _tartani_ eföldön és minden _cselekedet_  _fundamentum_ légyen az alázatoság

 _nagyböjt_ 2DIK _hét_ VALO SZEREDÁN

Imádság

Uram _tekint_  _kegyelmes_ népedre és _megtiltván_ néki ahus _eledel_  _megenged_  _kegyelem_  _hogy_  _megtartózkodik_ a vétektöl mely veszedelmes _kér_ tegedet a mi urunk J k 


 _episztola_ 

 _Eszter_ 13 8

Mardokaeus pedig _könyörög_ az urnak meg emlékezvén minden ötselekedetiröl mondván uram uram mindenhato _király_ mert mindenek ate _birodalom_ vannak _helyheztetve_ és nints _aki_ ate akaratod ellen álhasson _ha_  _eltökél_ meg szabaditani _Izrael_  _te_  _teremt_ az _ég_ és a _föld_ és valami az _égkerekség_  _foglaltatik_ mindeneknek ura vagy és nints _aki_ ellene állyon _felség_ mindeneket üsmérsz és _tud_  _hogy_ nem _kevélység_ és _bosszúság_ sem valami _dicsőségkívánás_  _cselekedik_ azt _hogy_ nem _imád_ a _kevélységes_ Ámánt (:mert az _Izrael_ szabadulásáért _örömest_ az ö lábai nyomdokit is _kész_ volnék _megcsókolni_ :) _hanem_  _fél_  _hogy_ az én _isten_  _tisztelet_  _ember_ ne _hárít_ és _hogy_ senkit ne _imád_ az én _isten_  _kívül_ és most uram _király_  _Ábrahám_  _isten_  _könyörül_ ate népeden mert el akarnak minket az _ellenség_ veszteni és _örökség_  _eltörölni_ ne utáld meg ate részedet melyet _Egyiptus_ váltottál meg megadnak _meghallgat_  _könyörgés_ és légy _kegyelmes_ ate sorsodnak és _kötél_ és _fordít_  _öröm_ siralmunkat _hogy_  _élvén_  _dicsér_ uram ate nevedet és atéged _dicsérő_ száját be ne dugjad


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_ akar nékünk adni az Anyaszent egyház a Mardokaeus _imádság_  _elolvastatván_ nékünk

 _f_ Arra _tanít_ minket _hogy_ anagy _kísértet_ szorgos veszedelmekben tsak egyedül az _isten_  _kell_ vetni reménségünket _hozzá_  _folyamodni_ alázatos _imádság_ és _kell_  _kérni_ mindenhato segittségit _hogy_ méltoztassék minket azoktol meg szabaditani

 _k_ Mire _kell_  _inkább_ vigyáznunk ennek a szent _ember_  _imádság_ aveszedelem _között_ amelyben látá _hogy_ volna a népe

 _f_ Figyelmezünk _inkább_ arra atsudalatos _hit_ a melyel várja az ö népének meg szabadulását tsak egyedül az _isten_ mindenhatoságátol és _jóság_ uram mindenhato _király_ mondá mindenek ate _birodalom_ vannak _helyheztetve_ és nints _aki_ ate akaratod ellen álhasson _ha_  _eltökél_ meg szabaditani _Izrael_  _erős_ reménsége vagyon népének meg szabadulása felöl _de_ tsak az Isten mindenhatoságában és akarattyában veti reménségit _aki_ ellen senki nem álhat mindent attol vár és nem _ember_  _cselekedik_ mi is _eszerint_  _hisz_ elö _hit_ akegyelemnek mindenhato _erő_ és az _isten_ véghetetlen _jóság_ nintsen ollyan _hatalom_ a mely minket _ki_ vehessen akristus _kéz_  _ha_ üdveségünket akarja _de_ mindent az ö _kegyelem_ várjunk mert minden attol _függ_ és munkalodgyunk ugy amagunk résziröl mint _ha_ minden rajtunk állana akristus _meggyőz_ avilágot és mind azt a mi _meggátolhat_ üdveségünket _hogy_ mi is _meggyőzhet_ lelkünk _ellenség_ 

 _k_ Mit _jelent_ nékünk a Mardokaeus álhatatosága nem akarván _imádni_ a _kevély_ amant

 _f_ A meg változhatatlan álhatatosága ennek a nagy _ember_  _aki_ inkáb veszedelemre tészi magát és népét mint sem valamit _cselekedik_ az Isten _törvény_ és akarattya ellen nagy példa a melyböl _megtanulhat_  _hogy_ mindent _elhagy_ az _isten_ valo _hűség_ és mindent szenvedgyünk inkáb mint sem meg sérttsük lelkünk üsméretit

 _k_ Mitsoda _indulat_ nem akara Mardokaeus le _borulni_ Amant elött _holott_ avolt akirály parantsolattya és mindenek azt _követ_ 

 _f_ Azt senem _kevélység_ se nem meg vetésböl _cselekedik_  _hanem_ tsak egyedül attol _tart_  _hogy_  _ember_ ne adná azt atiszteletet amely az _isten_  _illik_  _megtanul_ ebböl apéldábol _hogy_ mit _cselekedik_ a midon _hasonló_ állapotban _találkozik_ és _hogy_ mitsoda _indulat_  _kell_ lennünk azt is _meglát_ ebböl _hogy_ mitsoda veszedelmes _balítélet_  _tenni_ a jó _erkölcsű_  _cselekedet_ felöl _ha_ szinte azokban valami nem _tetszik_ is és nem _kell_  _kevélység_  _tulajdonítani_ azt a mit ök az _igazság_ és az Isten _dicsőség_ valo nézve _cselekedik_ 

 _k_ Mardokaeus miért _előhoz_ az _isten_ azokot akegyelmeket melyeket tett volt népével még annak elötte régen

 _f_ Mert _isten_ atettzik _hogy_ atölle vett _kegyelem_  _emlékeztetés_ akarják meg _engesztelni_ azért _hogy_ mi magunk _emlékezik_  _az_ és _hozzá_ valo _hálaadóság_  _több_ is vehesünk tölle másként is azt akarja _hogy_ mindenért néki adgyuk aditsöséget és _hogy_  _ráemlékezik_ arra _hogy_ az ö _jóság_ és _kegyelem_ vagyunk a mik vagyunk

 _k_ Miért _könyörög_ ez a szent _ember_ az _izraelita_  _élet_  _megtartás_ 

 _f_ Hogy azt az Isten _dicséret_  _fordít_ erre is _kell_  _célozni_ minden _imádság_ és tsak azért _kell_ világi áldásit _kérni_  _hogy_ azokot az ö szolgálattyára és _dicsőség_  _fordít_ nem is _kell_ tölle illyeneket más végre _kérni_  _hanem_  _hogy_ az üdveségünk _haszon_ és azö akarattya _szerint_ légyen

 _k_ Miért mondgya Mardokaeus _hogy_ az Isten meg váltotta az ö népit magának

 _f_ Hogy _abból_  _meglát_  _hogy_ mindenkor az Isten _jótétemény_  _kell_  _gondolkodni_ mert mentöl _több_ vettünk annál _több_  _tartozik_ néki és annál inkáb _tartozik_  _övé_ lenni


 _evangélium_ 

szent Matth 20 18

Imé fel megyünk _Jeruzsálem_ és az _ember_  _fia_  _elárultatik_ a papi _fejedelem_ és az _írástudó_ és _halál_  _kárhoztat_  _ő_ és adgyák _ő_ apogányoknak _megcsúfolás_ és _megostorozás_ és _megfeszítés_ és _harmadnap_  _feltámad_ akkor _hozzá_ mene a Zebedaeus _fia_ annya _két_  _fia_  _imádván_ és _kérvén_ valamit _tőle_  _ki_ mondá néki mit akarsz mondá néki mondgyad _hogy_ üllyön az én _két_  _fia_  _egy_ a _jobb_ és _egy_ abalodra ate _ország_  _felelvén_ pedig _Jézus_ mondá nem _tud_ mit _kér_ meg ihattyátoké a pohárt melyet én _megiszik_ mondának azért néki _megihat_ mondá nékik az én poháromot _megiszik_ ugyan az én _jobb_ ülni pedig vagy _bal_ nem _enyém_  _hogy_ néktek adgyam _hanem_  _aki_  _készíttetik_ az én Atyámtól


Magyarázat

 _k_ Az ur miért mondá meg még _előre_ az Apostolinak szenvedésit és _feltámadás_ 

 _f_ 1 Azzal meg akará nékik mutatni _hogy_ szabad akarattyábol és egyedül _hozzá_ valo szeretetiböl menne a _halál_ 2 _hogy_ öket _megoltalmaz_ attol abotránkozástol a melyet _halál_  _kelletik_  _okozni_ 3 _hogy_ meg üsmértesse vélek _emberség_ alá rejtetet _istenség_ meg mutatván nékik _hogy_ minden _idő_ elötte _jelen_ vagyon és _hogy_ ugy _beszél_  _halál_ mint valamely el mult _dolog_ 4 _hogy_ öket _bátorít_ avéle valo szenvedésre ugy _hogy_ vele együt fel is támadhassanak

 _k_ Miböl áll akristus szenvedése

 _f_ Gyalázatból és _fájdalom_ agyalázatokal _elég_ tészen az _ember_  _kevélység_ és a _fájdalom_ az ö mértekletlenségiért az Anyaszent egyház arra avégre adgya _elöben_ ezeket illyen szent _idő_  _hogy_ ezekröl _gondolkodván_ részt vegyünk a _Krisztus_ szenvedésiben _gyalázat_ és _halál_  _hogy_ részünk lehesen az ö _feltámadás_ új _élet_ és _dicsőség_  _kegyelem_ 

 _k_ A _Krisztus_  _beszéd_ mitsoda _gondolat_  _ad_ az Apostolok elméjében

 _f_ ök _abban_ semit nem _ért_ mondgya szent lukáts az a titok el vala _előtte_ rejtve sött még _kettő_  _közüle_  _Jakab_ és _János_ az _ország_ valo _két_ elsö _hely_  _kér_  _tőle_ a többi ezt _hallván_ igen _bosszankodik_  _ellene_ mert még _gyenge_ és _földi_ valának _ó_ ! mennyi _kereszt_  _de_ söt még az _egyházi_ szolgák _között_ is vannak ollyanok kik tsak amagok _haszon_ és _tisztség_  _keres_ kik _telhetetlen_ ahivatalokban és _előmenetel_ azonban pedig tsak akeresztröl penitentziárol és azalázatoságrol prédikálanak

 _k_ Miért szenvedé el akristus az Apostoliban az illyen _fogyatkozás_ 

 _f_ El szenvedé 1 azért _hogy_ magokon _tapasztalhat_ és mi is _ővelük_  _hogy_ mi légyen a _természet_ a szent Lélek _kegyelem_ nélkül _aki_ is az után _kitöröl_  _belőle_ az _óember_  _hajlandóság_ 2 _hogy_  _abból_  _megtanul_ el szenvedni _felebarát_  _gyengeség_ a mely _gyengeség_ még maga _megjobbítás_ szolgálhat erre valo nézve _hagy_ az Isten _fogyatkozás_ még aleg igazabbakban is _hogy_ öket avigyázásban _tart_ és az után az alázatoságal _elébb_ vigye öket az üdveség uttyán

 _k_ Ez a _két_  _tanítvány_  _ki_  _által_  _kér_ akristustol az elsö _hely_ 

 _f_ Az annyok _által_ akristus azt meg _enged_ az Atyák és az anyák _oktatás_ akik tsak az elö menetelt és a _haszon_  _tekintvén_ igen vigyázok és serények a midön valamely _egyházi_  _hivatal_ vagy más _tisztség_ akarnak szerezni _fia_  _gondolván_  _hogy_ a _hozzá_ valo szeretet _kötelez_ öket arra _hogy_ minden uton modon _egyházi_  _jószág_ és _előmenetel_ szerezenek és _becsületes_  _hely_  _helyheztet_  _de_ arra nem vigyáznak _hogy_  _ha_ agyermekek buzgoké alkalmatosoké vagy értelmeseké _hogy_  _ha_ arra ahivatalra az Isten hittaé _hogy_ annak _kötelesség_  _hasznos_  _betölt_ és _abban_ magokot meg szentellyék mivel akristus maga mondgya nékik _hogy_ nem _tud_ mit _kíván_  _hogy_  _ha_ pedig valoságos _keresztényi_ szeretettel volnának _gyermek_  _tart_  _kétség_ nélkül _oly_ rettentö _teher_ adni reájok amely le nyomja és meg öli mind azokot kik _ember_  _tekintet_ és ahaszonért adgyák alája magokot _de_ söt még magokot is _félt_ az Isten _ítélet_  _hogy_ számot ne adgyanak _mindaz_ avétkekért a melyekben _esik_  _gyermek_ a szenttségek és az _egyházi_  _jószág_  _ki_ szolgáltatásában a midön arra nem _hívattatik_  _isten_  _hanem_ tsak a _fösvénység_ és az elö menetelért _kötelez_ arra magokat

 _k_ Miért mondá akristus _hogy_ atanitványok nem _tud_ mit _kér_ 

 _f_ 1 Mert ollyan _dolog_  _kér_ amelyet tsak az Isten adhattya meg és tsak azoknak adgya akik arra _érdemes_ és _aki_ rendelte 2 mert az _érdemlés_ elöt _kíván_ a _jutalom_ és agyözedelem elött az uralkodást ezt pedig _olyankor_ amídön az üdvezitö a szenvedésre _int_ öket

 _k_ Mitsoda _kérdés_  _tesz_ nékik a _Krisztus_ és ök mit _felel_ arra

 _f_ Azt _kérd_ töllök _ha_ meg ihattyáké szenvedésinek pohárát az az _ha_ készeké _élet_ le _tenni_  _őérte_ és _felebarát_ azt _felel_  _bátor_  _hogy_  _megihat_ az után meg _jövendöl_ nékik _hogy_ valojában _megiszik_ azt a pohárt _de_ azokot ahelyeket nékik nem _ígér_ mivel tsak azokot _illet_  _aki_ az Isten _örök_  _fogva_ rendelte

 _k_ Mitsoda _indulat_  _bosszankodik_ atöbb _tanítvány_ ekét atyafi ellen

 _f_ Másbol nem lehete _hanem_ a nagyra vágyásbol a mely nem szenvedheté _hogy_ ez akét atyafi az elsö _hely_ vágyannak mivel azokot magoknak _kíván_ ugyan illyen _indulat_ is vetekedének _gyakorta_ egy más _között_ az _elsőség_ ezekböl sokat _tanulhat_ és meg láthattyuk mitsoda szükséges a szivünk _belső_  _indulat_ vigyázni nem tsak azért _hogy_ mi magunk nagyra vágyok ne legyünk _hanem_ azért is _hogy_ nagyra vágyásbol amások elö menetelét meg ne gátollyuk és _hogy_ ne legyünk azokhoz _irigység_  _aki_  _elöben_  _tesz_ 

 _k_ Miképpen _megfedd_ az ur nagyra vágyodásokrol

 _f_ Meg mutatá nékik _hogy_ az ö _ország_ alázatoságal _elér_ és _hogy_ amely _hatalom_  _ad_ nékik a lelkek _igazgatás_ nem arra _céloz_  _hogy_ azokon uralkodgyanak és _hatalmaskodik_ valamint apogányok _fejedelem_ az alattok valojokon _hanem_  _hogy_ lelki _haszon_ legyenek és _hogy_ az _aki_  _első_ akar lenni annak szolgának és leg utolsonak _kell_ lenni

 _nagyböjt_ 2Dik _hét_ VALO _csütörtök_ 

Imádság

Enged meg uram nékünk segittségednek _kegyelem_ ugy _hogy_  _keresztény_  _illendő_ vivén végben a _böjt_ és az _imádság_  _kötelesség_ meg is szabaditassunk lelki és testi _ellenség_ ami urunk J k


 _episztola_ 

jérem 17 5

Ezeket mondgya az ur átkozot _ember_  _aki_  _ember_  _bízik_ és atestet tészi az ö _kar_ és az urtol el _távozik_ a szive mert lészen mint atamarik _csemete_ apusztában és nem láttya mikor _eljön_ a jó _hanem_ szarazságban lakik a pusztában a sovány és alakhatatlan _föld_ áldot férfiu _aki_ az urban _bízik_ és az ur lészen az ö _bizodalom_ és lészen mint a vizek mellet plántáltatot _fa_ mely a nedveségre _ereszt_ az ö _gyökér_ és nem _fél_ midön _eljön_ ahévség és az ö levele zöld lészen és aszarazságnak _idő_ nem lészen szorgalmatos és _soha_ meg nem szünik _gyümölcs_  _teremni_  _csalárd_ mindenek felet a sziv és visgalhatatlan _ki_ üsméri meg azt en vagyok az ur _aki_ a szivet meg visgálom és aveséket meg probálom _ki_ meg fizetem kinek kinek az ö uttya _szerint_ és az ö _találmány_  _gyümölcs_  _szerint_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _ember_  _beszél_ a proféta akit az Isten meg átkozot mert _ember_  _tesz_  _bizodalom_ 

 _f_ Az ollyanrol _aki_ atestet _tesz_  _kar_ vetvén minden _bizodalom_ amaga _erő_ elméjében és az emberek segittségében semit nem vár az Isten segittségitöl és _kegyelem_ az Isten utállya az illyen _ember_ mert ugy fog adolgokhoz és ugy _gondolkodik_  _az_ mint _ha_ Isten nem volna és az _ember_  _elébe_ tészi

 _k_ Nem leheté szükségünkben amagunk _erő_  _tehetség_ és elménkel _élni_  _de_ söt még ollyanokhoz is _folyamodni_ kik nékünk szolgálhatnak

 _f_ Nem tsak nem lehet _de_ ugy is _kell_  _cselekedni_ és ugy az _isten_  _kísért_  _hogy_  _ha_ azt _kíván_  _hogy_  _csodálatos_ munkálodgyék _érte_  _ha_ mi el mulatnok az _ember_  _eszköz_ melyet az _okosság_ és az _isteni_  _bölcsesség_  _ad_  _elöben_ az Isten azt akarja _hogy_  _él_ azokal az _eszköz_ a mellyek az ö rendelése _szerint_ vannak és a mellyeket _elöben_ adgya _de_ azt nem akarja _hogy_ azokban az _eszköz_ vessék areménséget sem azt _hogy_ azoktol várják a _dolog_  _jól_ végben valo menetelét mint _ha_ ö reája szükségek nem volna és mint _ha_ nem az ö akarattyán és áldásán állana azoknak végben vitelek ugy _kell_  _cselekedni_ mint minden rajtunk állana _de_ tsak az _isten_  _kell_ várni arra segittséget semit pedig ne várjunk munkánktol vagy _ember_  _hanem_ tsak annyiban amenyiben áldását akarja arra adni

 _k_ Nem _test_ valo _kar_ vagyoné _olyankor_ és nem számláltatunké azok _közibe_  _ki_ az Isten meg átkozot midön a szenteket _hív_ segittségül és az ö _esedezés_  _kíván_ Isten elött

 _f_ Nem _tesz_ atestet _kar_ se Isten átkában azért nem _esik_  _ha_ lelki és testi szükséginkben a szenteket _hív_ segittségül _hogy_  _ha_ tsak anyiban _bízik_  _őbennük_ mert ök akristusé és _isten_  _baráti_  _hacsak_ egyedül ö tölle várunk segittséget és _kegyelem_ mint minden _jó_  _kútfő_  _hogy_  _ha_ pedig a szentekhez _folyamodik_ nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ mutassák bé _könyörgés_  _esedezik_  _érte_ és nyerjék meg nékünk _kérés_ az ö _fia_  _közbenjárás_ és _érdem_  _által_ amidön az _isten_ magátol _kér_ valamit azt mondgyuk _megad_ mi nékünk _kenyér_  _megbocsát_ minékünk adgyad nékünk _kegyelem_  _megtérít_ és üdvezits minket _de_ amidön aszentekhez _folyamodik_ tsak azt mondgyuk _könyörög_ és _esedezik_  _érte_ ök az Isten _baráti_ akik mellette vannak és mi _hozzá_  _folyamodik_  _hogy_  _kegyelem_ nyerjék mert Isten elött ök _kedves_ mi nálunknál illyen formában _folyamodik_ a _kananeabeli_ aszszony az Apostolokhoz _hogy_ meg nyerhesse leánya _gyógyulás_ és a százados a _főrend_ lévö sidokhoz a szolgája _meggyógyulás_  _ha_ a _föld_ lévö szenteknek _imádság_  _hasznos_  _hát_ azoknak _hogy_ ne volna _foganatos_  _imádság_ kik _isten_  _él_ és akik _ő_ láttyák

 _k_ Miért _hasonlíttatik_ a pusztában lévö _tamarik_  _csemete_ az ollyan _aki_  _ember_ veti _bizodalom_ 

 _f_ Mert mint _hogy_ atamarik _csemete_ az _eső_ után is szárazon marad a sovány _föld_ nem _hozván_  _soha_  _gyümölcs_  _hanem_ tsak leveleket ugy az ollyan _aki_ tsak _ember_ veti _bizodalom_ el távozván _isten_ vagy a _kegyelem_  _harmat_ nem veszi vagy _gyümölcs_ nem veszi mert valamikor _akkor_ a _támasz_  _aki_  _bíz_ le _esik_ és _akkoron_  _külső_  _elhagyatik_ az _ember_  _aki_ mindent várt és _belső_ az _isteni_ segittséget nem várhattya mivel _abban_ nem _bíz_ 

 _k_ Miért _hasonlíttatik_ az ollyan _aki_ az urban _bízik_ a vizek mellé plántáltatot _fa_ 

 _f_ Mert valamint _hogy_ az ollyan _fa_ aviz _felé_  _bocsátván_  _gyökér_ mindenkor nedveségben vagyon és _erő_ marad ugy az ollyan _aki_ tsak _isten_  _bízik_ nem _félhet_ attol _hogy_ el veszesse _kegyelem_ mert szüntelen _hozzá_  _fordít_  _kívánság_ mint az _élő_ viznek _kútfő_ amely mindenkor szent vigasztalásban _tart_ 

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_  _csalárd_ minden emberek szive

 _f_ Mert _Ádám_  _eset_  _fogvást_ az emberek szivemeg romlot és aroszra _hajlandó_ a melyet az _írás_  _concupiscentia_ nevezi és a mely avétekben _ejt_  _ő_ amidön _enged_  _rosszindulat_ az _ember_ szivnek _érzékenység_ és _gondolat_ mondgya az _írás_ a _gonosz_  _hajlandó_  _ifjúság_  _fogvást_ Genes 8 21 


 _evangélium_ 

szent luk 16 19

Vala egy _gazdag_  _ember_  _ki_  _bársony_ és _bíbor_  _öltözik_ és minden nap _friss_ lakik vala és vala egy lázár nevü _koldus_  _ki_ annak ajtaja elött _fekszik_ rakva _fekély_  _kívánván_  _megelégíttetni_ amorsalékokbol melyek agazdagnak asztalárol _hull_ és senki nem adgya vala néki _de_ az _eb_ is _eljön_ és nyallyák vala az ö _fekély_ lön pedig _hogy_ meg halna akoldus és vittettetnék az Angyaloktol az _Ábrahám_  _kebel_ meg _hal_ pedig a _gazdag_ is és pokolban _temettetik_  _felemelvén_ pedig a szemeit midön akinokban volna látá _Ábrahám_  _távol_ és lázárt az ö _kebel_ és ö _kiáltván_ mondá Atyám _Ábrahám_  _könyörül_ rajtam és _elküld_ lázárt _hogy_ márttsa vizben az ujja végit _hogy_  _meghűvösít_ az én nyelvemet mert _gyötrettetik_ elángban és mondá néki _Ábrahám_ Fiam _jut_  _ész_  _hogy_ el vetted _java_ ate _élet_ és lázár azon képen _gonosz_ most pedig evigasztaltatik _te_ pedig _gyötrettetik_ és mind ezek felet _közötte_ és _közötte_ nagy _köz_  _megerősíttetik_  _hogy_ azok akik _innét_  _által_ akarnak menni _hozzá_ ne mehessenek se _onnét_ ide _által_ ne jöhessenek és mondá _kér_ azért téged Atyám _hogy_  _küld_  _ő_ atyám _ház_ mert _öt_ atyám fia vagyon _hogy_  _bizonyság_  _tesz_ azoknak _hogy_ ne _jön_ ök is _-e_  _kín_  _hely_ és mondá néki _Ábrahám_ vagyon Mojsesek és profétájok _hallgat_ azokat ama pedig mondá nem Atyám _Ábrahám_  _de_ havalaki aholtak _közül_  _hozzá_ mégyen penitentziát _tart_ mondá pedig néki _ha_ Mojsest és a profétákot nem _hallgat_  _ha_ valaki a _hall_  _közül_  _feltámad_ is nem _hisz_ 


Magyarázat

 _k_ Mi _okoz_ amái _evangélium_ lévö _gazdag_  _boldogtalanság_ 

 _f_ Másut azt nem _kell_  _keresni_  _hanem_ ugyan az _evangélium_ azzal nem vádoltaték _hogy_ lopo _bitangoló_  _házasságtörő_ vagy _káromló_ let volna az ur nem monda _egyéb_  _felőle_  _hanem_  _hogy_  _bársony_ és _bíbor_  _jár_ és minden nap _jóllakozik_ és _hogy_ nem szánakozot akapujánál lévö szegényen _hova_  _kelletik_  _ennél_ több _hogy_  _boldogtalan_ legyen

 _k_ Mi rosz vagyon _abban_  _hogy_ valaki pompáson és _cifra_  _öltözik_ 

 _f_ Ha _abban_ rosz nem volna mondgya anagy szent _Gergely_ az ur azt _oly_ egészen fel nem _tesz_  _hogy_ agazdág _bársony_ és _bíbor_  _öltözik_ a _cifra_  _köntös_ a világ _és_ a sátán pompái _köz_ számláltatnak amelyet az Isten _kárhoztat_ és amelynek ellene mondottak a _keresztség_ a _cifrálkodás_ akét _főapostol_ 1 tim 2 9 1 petre 3 34 még az aszszonyoknak is _tilt_ annál inkáb a _férfi_  _aki_ meg állapodtabb _elméjű_  _kell_ lenni és inkáb el _kell_  _távozni_ az ollyan _hiábavalóság_ 

 _k_ A _főrend_ lévök nem külömböztethetiké meg magokot aköntösokben is

 _f_ A _főrend_ lévök és az ollyanok kik másoknál _feljebbvaló_  _hivatal_ vannak _megkülönböztethet_ magokot _köntös_  _de_ annak modgyával és rendivel

1 szükséges _hogy_ a _keresztényi_ szemérmeteségre vigyazon _köntös_ egy _kereszt_ akár mely _főrend_ lévö legyen _de_ meg nem _kell_ azért pirulni _hogy_ akristus szemérmeteségének egy ügyüségének és alázatoságanak _jel_ viseli mivel ö maga nem szégyenlette magát anyira meg alázni _érte_  _hogy_ a szolgának _forma_ vette fel _aki_  _ő_ valoságal szereti _gyönyörűség_ is _követ_  _ő_ mindenben amiben lehet és _ha_  _kénytelen_ rendire valo nézve nagyob _fényesség_ lenni azért nem _kell_  _feljebb_  _emelni_ magát másoknál se _dicsekedni_  _abban_ nem _kell_ mást _tekinteni_  _hanem_ tsak azoknak _java_ akik tölle _függ_ 

2 Arra _kell_ vigyázni _hogy_ aköntösökre _tehetség_ felet valo _költség_ ne _tesz_ a _família_ azzal meg ne ronttsa magát adoságban ne verje ne _hogy_ a _kalmár_ és _aki_  _hitel_ vásárlot meg ne fizethesen amely _égrekiáltó_ vétek volna noha eközönséges

3 Nem _kell_ azzal meg gátolni a szegényeknek valo alamisnálkodást amelyel nékik _tartozik_  _igazság_ és a melyel meg _kell_ váltani vétkeket

4 Az _egyházi_ szolgáknak _különös_ rendek vagyon mert ök _feljebb_ lévén ahiveknél inkáb is _tartozik_ az _evangélium_ és a _koncílium_  _szerint_  _követni_ a _Krisztus_ szegénységit és igen el _távozni_ a világi pompátol

 _k_ Mi rosz vagyon ajó lakozásban és ajó _asztaltartás_ 

 _f_ Erröl _hasonló_ mondhatni valamit mondottunk a _cifraság_ ajó lakozás rend _szerint_ apuha _élet_ és atelhetetlenséget _okoz_ amelyek _éppen_  _ellenkezik_ azal a _penitenciatartó_  _élet_ melyet az _evangélium_ parantsol és azal az _élet_ melyet _él_ a szentek eföldön

 _k_ Hogy _ha_ mentek vagyunk a nagy nevezetes vétkektöl nem elhetünké _csendes_ avilági _gyönyörűség_ és nem remélhettyüké az üdveséget

 _f_ 1 Nem lehet _két_ urnak szolgálni _aki_ avilágot és annak _gyönyörűség_ szereti az _isten_ nem szereti _aki_ avilágért _él_ nem _élhet_  _isten_  _hogy_ lehet _tehát_ üdvezülni _ha_ az _isten_ nem szeretik és ö néki nem _él_ az egész _evangélium_  _egyéb_ nem _ad_  _elöben_  _hanem_  _hogy_ az _isten_ szeresük és avilágot utállyuk 2 az Isten azt akarja _hogy_ tsak _éppen_ a szükségre _él_ ateremtett állatokal mivel tsak _éppen_ az _isten_  _kell_ szeretni magáért mondgya szent Ágoston minden más _egyéb_ tsak _eszköz_ legyen a melyel _hozzá_ mehessünk lehet a világi _jó_ szükségünkre _fordítani_ tsak a mértékleteségel legyen _de_ nem _kell_ azokban vetni agyönyörüséget se aboldogságot mert másként a _has_ volna az _isten_ valamint az Apostol mondgya 3 azért _elkárhozik_ mert pompáson _él_ és lakozot és _hogy_ a _jószág_ tsak magáért szerette a mái rosz _gazdag_ 

 _k_ Mitsoda vétekel vádoltaték még a _dúsgazdag_ 

 _f_ Azzal _hogy_ igen _kemény_ volt a _kapu_ elött valo szegényekhez rend _szerint_ az illyen vétekben is _esik_ az ollyanok _aki_ abujaságot szeretik aköntösben az _étel_ és aházi _öltözet_ ezek annyira _megemészt_ agazdagságot _hogy_ a szegényeknek semi nem marad _mindazonáltal_ az Isten azt akarja _hogy_ agazdagok ne urok legyenek _jószág_  _hanem_  _gondviselő_ és _kiosztogató_ a szent Atyák _tanítás_  _szerint_ ugy _hogy_  _betöltvén_ amagok szükségeket atobbit _tartozik_ nem atzifraságra és atelhetetlenségre _költeni_  _hanem_ a szegényeket segiteni mivel minnyájan azok a szentek kik _gazdag_ valának _eszerint_  _cselekedik_  _aki_ ezt aköteleséget végben nem viszi a szegényektöl vétkes _keménység_ veszi el a mi az _övé_ és ami a _Krisztus_  _örökség_ valamint _cselekedik_ lázáral amai _gazdag_ 

 _k_ Mitsoda vége lön adus _gazdag_ és lázárnak

 _f_ Igen _különböző_ vala mind _élet_ mind végek agazdag meg _hal_ és pokol lett atemetö _hely_ lázár is meg _hal_ és az Angyalok az _Ábrahám_  _kebel_ vivék _tudniillik_  _abban_ a nyugodalomban a melyben valának az _ótestamentumbeli_ szentek _mindaddig_ még az üdvezitö el nem _jön_ és meg nem nyittá nékik amenyeknek _kapu_ ezt várhattyák _tehát_ magokra mind az ollyan _gazdag_ kik roszra _fordít_  _gazdagság_ és a szegények kik szegénységekel és nyomoruságokal _jól_  _él_ az _első_  _büntetés_ avilági és az _örökös_  _jó_ valo _megfosztatás_ lészen és az utolsoknak az _örökös_  _jó_  _birtok_  _jutalom_  _adatik_ 

 _k_ Leheté ebböl apéldábol azt _kihozni_  _hogy_ agazdagok _tartozik_ el _hagyni_  _gazdagság_ és szegénységre adni magokot

 _f_ A _Krisztus_ öket arra nem _kényszerít_ etsak atekélleteségre valo _tanács_ a melyre tsak azok _köteles_  _aki_ az Isten arra _hív_  _különös_  _kegyelem_  _hanem_ arra _kötelez_ öket _hogy_ szegények legyenek agazdagságok _között_ is az az _hogy_ azokhoz ne _kapcsol_ sziveket azokot ne szeresék azokot az _isteni_ rendelés _szerint_  _költ_ és aszegények szükségire valo nézve a sziv és a szeretet _által_  _megérdemel_ mindenikünk ajutalmat vagy abüntetést egy _gazdag_ üdvezülhet _gazdag_ létiben is _ha_ sziviben és elméjiben szegény és egy szegény _elkárhozhat_  _ha_  _gazdag_ sziviben és elméjiben és _ha_ meg nem elégszik sorsával

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szavai _Ábrahám_ agazdaghoz _fia_  _jut_  _ész_  _hogy_ el vetted _java_ ate _élet_ és lázár azon képpen _gonosz_ 

 _f_ Ezekböl azt láttyuk _hogy_ nem lehet valaki _boldog_ mind ezen mind amás világon választani _kell_ nagy _boldogtalanság_ ezen a világon _boldogság_  _élni_ mivel _örökkévaló_ szenvedéseket _okoz_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ ez a _gazdag_ egy _csepp_ vizet nem nyerhete _hogy_ tsak anyelvét meg nedvesithesse

 _f_ Igaságos _dolog_ volt _hogy_ azt meg ne nyerje mivel ö lázárnak tsak akenyér morsalékjábol sem adot anyelve szenved mert a szája mértékletlenséginek és a véteknek _eszköz_ volt vagy is azért _hogy_  _megtilt_ volt a szegényeket segiteni vagy azért _hogy_ arra parantsolatot nem adot a _kín_ avétkekhez _hasonló_ nagyságuak

 _k_ Mit _kell_  _gondolni_ arrol a _haszontalan_ szánakozásrol a melyel vagyon attyafiaihoz _holott_  _élet_  _oly_  _kemény_ volt másokhoz

 _f_ Ebböl láttyuk meg _kell_ elözni jó _cselekedet_ ahalálnak _idő_  _hogy_ most _cselekedik_ azt amit _akkor_ akarnok _hogy_  _cselekedik_  _elkezd_ mostanában azt nem _cselekedni_ a mit _örökké_  _bán_  _hogy_  _cselekedik_  _de_  _akkor_ már _haszontalan_ lészen

 _k_ Miért mondgya azt _Ábrahám_  _hogy_  _ha_ az _írás_ nem _hisz_ ahalottaibol _feltámadt_  _ember_ sem _hisz_ 

 _f_ Mert aleg nagyob _csoda_ sem teritti azt meg _aki_ az _igazság_ utállya azok akik az _írás_ meg vetik egy _holt_  _megjelenés_ is _szemfényvesztés_  _tart_ mit _használ_ a sidoknak alázár valoságos _feltámadás_ akit meg akarák öletni mit _használ_ a _Krisztus_  _feltámadás_ azoknak kik azö _koporsó_  _őriz_ és az _írástudó_  _ki_ azt _hirdet_  _hogy_ a _tanítvány_ lopták volna el atestét akoporsobol

 _nagyböjt_ 2DIK _hét_ VALO PÉNTEKEN

Imádság

Enged meg _mindenható_ Isten azt a _kegyelem_  _hogy_  _megtisztíttatik_  _ebben_ a szent _böjt_ és _hogy_  _igaz_ szivel _elérhet_ akövetkezendö _ünnep_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Genes 37 6

És mondá nékik _hall_ az én álmomot melyet láttam azt álitom vala _hogy_ mi _kéve_  _köt_ a _szántóföld_ és az én _kéve_ mint _ha_  _felkel_ és _fennáll_ és ati _körülálló_  _kéve_  _imád_ az én _kéve_  _felel_ az _atyjafia_ nem _de_ mi _király_ lészszé avagy _birodalom_ alá vettetünké és azért az álmoknak és _beszéd_  _dolog_  _irigység_ és _gyűlölség_  _gerjesztő_  _tapló_ lön más álmot is láta mellyet _megbeszélvén_ az attyafiainak mondá láttam álmomban mint _ha_ anap és ahold és _tizenegy_  _csillag_  _imád_ engem mellyet midön az attyának és attyafiainak _megbeszél_ meg _fedd_  _ő_ az attya és mondá mit akar ez álom mellyet láttál nem _de_ én és az anyád és az _atyádfia_  _imád_ téged eföldön _irigykedik_ azért reája az attyafiai az attya pedig edolgot _hallgatva_ az elméjében _forgat_ és mikor a _báty_ az attyok nyájai legeltetésiben mulatnának sikemben mondá néki _Izrael_ abátyaid a _juh_ sikemben legeltetik _jöszte_  _elküld_  _hozzá_  _ki_  _felkelvén_  _jelen_ vagyok mondá néki meny el és lasd meg _ha_ mindenek _jól_ vannaké abátyáid és abarmok _körül_ és _ad_  _hír_ nékem mint vagyon adolog _elküldetvén_  _Hebron_ völgyéböl mene sikembe és _talál_  _ő_ egy férfiu _hogy_ a mezöben _bujdosik_ és _kérd_ mit _keres_ ö pedig _felel_ abátyáimot _keres_  _megjelent_ nékem _hol_ legeltetik anyájakot és mondá néki a férfiu el mentek erröl ahelyröl _hall_ pedig _hogy_ mondák mennyünk _Dotain_ el mene azért _József_ a _báty_ után és _talál_  _ők_  _Dotain_ kik midön látták volna _ő_  _távol_ minek elötte _hozzá_  _jut_  _gondol_  _hogy_  _megöl_  _ő_ és egy más _között_ szolnak vala _ihol_  _jön_ az álom látó jertek _öl_  _ő_ és vessük egy _ókút_ és mondgyuk _hogy_ egy _gonosz_ vad _megeszik_  _ő_ és akkor _kitetszik_ mit _használ_ néki az ö álmai _hallván_ pedig ezt Ruben _igyekezik_  _ő_  _kéz_  _ki_ szabaditani és mondá ne _megöl_ az ö lelket se kine onttsátok vérét _hanem_ vessétek _ő_  _emez_  _kút_ mely apusztában vagyon és _kéz_  _tart_ ártatlanul ezt pedig mondgya vala akarván _ő_  _ki_ szabaditani _kéz_ és meg adni az attyának mindgyárt azért _hogy_  _elérkezik_ abáttyaihoz _megfoszt_  _ő_ a _hosszú_  _sok_ szinböl szöt _köntös_ és _ereszt_  _ő_ egy _ókút_ melyben viz nem vala és le ülvén _hogy_  _kenyér_  _eszik_ látának _Gileád_  _jövő_ uton _járó_  _izmaelita_ és azoknak _teve_ kik _Egyiptus_  _fűszerszám_ és _fenyőviasz_ és myrha zengét visznek vala mondá azért _Júdás_ az attyafiainak mit _használ_ nékünk _ha_ meg _öl_ az atyánk fiát és vérét _eltitkol_  _jobb_  _hogy_  _eladattatik_ az _izmaelita_ és _kéz_ meg ne ferteztessenek mert atyánk fia és mi _test_ meg nyugovának az atyafiak a _beszéd_ és elö menvén a _kereskedő_ mádianiták _ki_ vonák _ő_ akutbol és _elad_  _ő_ az _izmaelita_  _Husz_  _ezüst_ szikluson kik vivék _ő_  _Egyiptus_ 


Magyarázat

 _k_ Az atyák követhetiké _Jákob_  _József_ valo _különös_ szeretetiben

 _f_ Lehet nékik is aztot inkáb szeretni amelyik _érdemes_ és _okos_  _de_ veszedelmes azt _ki_ nyilatkoztatni és _külső_  _jel_ adni atöbb _gyermek_ elött ajosef _báty_  _gyűlölség_ és _irigység_ erröl nagy példa egy atyának a szeretetit el _kell_  _osztani_ agyermeki _között_ és _hogy_  _ha_  _helyes_  _ok_ valamelyikét inkáb szereti atöbbinél azt _teljesség_ el _kell_ titkolni ne _hogy_ atöbbinek _irigység_  _ejt_ és _gyűlölség_ ne _okoz_  _ház_ mivel az _egyesség_  _drága_  _jószág_ nékik nem _hagyhat_ 

 _k_ Hogy _ha_ egy atya vagy anya több szeretetet mutat valamelyikéhez agyermeki _közül_ leheté atöbbinek arra _ok_  _hogy_ azt _gyűlöl_ 

 _f_ Arra _éppen_ semi _ok_ nem lehet és az ö _gyűlölség_ igen vétkes valamint _kétség_ nélkül vétke vala ajákób _fia_  _de_ sött még a mely _tisztelet_ és _hálaadás_  _tartozik_ azokhoz _aki_ Isten után vették az _élet_  _békesség_ is _tartozik_ el szenvedni azt a _különböztetés_ és nem _hogy_ azért _gyűlölség_ legyenek _testvér_ atyok _fia_  _de_ még annál inkáb _kell_ szeretniek és _követni_  _hajlandóság_ azoknak _aki_ mindenel _tartozik_ Isten után

 _k_ Mit _tart_ a _József_  _báty_  _cselekedet_ felöl akik azért _hogy_ rajtok ne uralkodhasék el adgyák akereskedöknek kik _Egyiptom_ vivék _ahol_ ugy mondván akirályi székben _emel_  _és_ ura let _báty_ 

 _f_ Azt _tart_  _hogy_ nintsen olyan _ember_  _okosság_  _ki_  _meggátolhat_ az ur akarattyának végben menetelit nagy _bolondság_ volna az ellen állani _kis_ is és _megakadályoztatni_ mivel ö _tud_ ugyan azt az _ember_ akadályt amaga rendelésinek végben vitelére _fordítani_  _csodálatos_  _dolog_ azt látni _hogy_ a mitsoda modokal akarják meg gátolni _öcs_ fel magasztaltatását ugyan azon modokal magasztallya fel Isten _ő_ a fejekre ezekböl meg láttzik _hogy_ mitsoda _haszontalan_  _igyekezik_ az ollyan _keresztény_ kik azokot akarják el veszteni _aki_ az Isten meg akarja szabaditani mivel az ö _káromlás_  _igazságtalanság_ és üldözések az _isteni_  _bölcsesség_ rendelése _szerint_ az ö elö menetelekre fóg szolgálni valamint szent pál mondgya _hogy_ az _isten_ szeretöknek mindenek _jó_ szolgálnak azoknak kik a szándék _szerint_ hivatattak szenteknek rom 828

 _k_ Ez a _József_  _história_ nem adé valamely más _elmélkedés_ valo okot is

 _f_ Ád _egynéhányféle_  _hasonlatosság_ látunk _József_ és akristus _között_ 

1 _Jákob_  _elküldvén_  _József_  _hogy_  _felkeres_  _báty_  _jelent_ akristust akit a Menyei Atya _elküld_  _hogy_  _felkeres_ atyafiait

2 Irigységiben és _gyűlölség_  _esik_  _báty_ azért _hogy_ nékik meg mondá az álmát és a sidok _halálos_  _irigység_ valának akristushoz azért _hogy_  _igazság_  _hirdet_ nékik

3 _József_  _irigység_ és _gyűlölség_  _elad_  _báty_ és akristus _eladás_ a sidok _irigység_ és _gyűlölség_  _okoz_ 

4 _József_  _tömlöc_ lévén és véle együt _két_  _főtiszt_ az _egyik_ meg _jövendöl_  _halál_ amásikának pedig _tisztség_ valo _visszatérés_ akristus a _keresztfa_ lévén az _egy_  _tolvaj_ el _hagy_ és a másikának _megígér_  _hogy_ véle fog uralkodni _ország_ 

5 _József_ meg szabadul a _tömlöc_ és akirály az egész _Egyiptom_  _kéz_ alá _ad_ a _Krisztus_  _feltámadván_ akoporsobol örökos _hatalom_ vett az Attyátol mind az _ég_ mind a _föld_ 

6 _József_ meg üsmérvén _báty_  _imád_  _ő_ és az egész _egyíptumbeli_ a _Krisztus_ még meg üsmérik és _imád_ a sidok világ vége elött a kit most _imád_ a nemzetek


 _evangélium_ 

szent Matth 21 33

Más _példabeszéd_  _hall_ vala egy _cselédes_  _ember_  _ki_ szöllöt plantála és _bekerít_ azt _föveny_ és sajtót ása _benne_ és _torony_  _épít_ és _bér_  _ad_ azt amiveseknek és mesze mene mikor pedíg a _gyümölcs_  _idő_  _elközelget_ a szolgait amivesekhez _küld_  _hogy_ bé szednék annak _gyümölcs_ és a mivesek _megfogván_ annak szolgait némelyet meg verének nemellyet meg ölének nemelyet pedig _megkövez_  _ismét_ más szolgakot _küld_ az _első_  _több_ és _hasonló_  _cselekedik_ azokal utolszor pedig a fiát _küld_  _hozzá_ mondván _megbecsül_ a _fia_ a mivesek pedig látván a fiát mondák magok _között_ ez az _örökös_ jertek _megöl_  _ő_ és miénk lészen az ö _örökség_ és ragadván _ő_  _ki_ veték a szölöböl és meg ölék mikor azért el _jön_ az szöllö ura mit _cselekedik_ azoknak a miveseknek mondák néki a _gonosz_  _gonosz_ veszti el és az ö szöllöjét más miveseknek adgya _bér_ kik meg adgyák neki a _gyümölcs_ annak _idő_ mondá nekik _Jézus_  _soha_ nem olvastátoké az _írás_ a mely _kő_ az _építő_ meg vetettek a let _szegletfej_ az urtol lött és _csodálatos_ ami szemeink elött az okáért mondom néktek _hogy_ el vétetik _tőle_ az Isten _ország_ és az ö _gyümölcs_  _hozó_ nemzetnek _adatik_ és _aki_  _-e_  _kő_  _esik_ meg romol _aki_ pedig _esik_ el ronttya azt és mikor _hall_ apapi _fejedelem_ és a _farizeus_ az ö _példabeszéd_ meg _ér_  _hogy_ rollok mondaná és _keresvén_  _ő_  _megfogni_  _fél_ a seregektöl mert mint egy profétát _tart_  _ő_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékünk a mái Évangyéliumba valo _példabeszéd_ 

 _f_ : A _cselédes_  _gazda_ az Atya Isten a szöllöt melyet ültetet a sidó nép a kit az Isten arra választotta volt _hogy_  _abból_ álittsa fel Anyaszent egyházát ugy _hogy_ azt maga mivelvén az _igazság_ és a szenttségnek _gyümölcs_  _hoz_ a sövény a sajto és atorony _jelent_ az _isteni_  _gondviselés_ a melyel Isten meg segitette szölöjét _hogy_ magat _megoltalmaz_ azok ellen kik azt el akarják rontani egy szóval valamit _kelletik_  _cselekedni_ azt mind meg _cselekedik_ Isten szöllöjiért Isa 5 4 a szöllö mivesek _aki_  _bér_ adta az _egyházi_ szolgák és _bír_  _aki_  _bíz_ népének _igazgatás_ atselédes _gazda_ pedíg el ment _akkor_ a midön meg szünt atsudatételektöl agyümölcs melyet vár szöllöjiböl atörvénynek _megtartás_ az akarattyához valo _engedelmesség_ az _igazság_ és a jó _élet_ a _gyümölcs_ pedig _idő_ mind azon _idő_ mig a szöllö meg volt _de_  _inkább_ az az _idő_  _amióta_ népének _gondviselő_ mestereket _bíró_ és _király_ adot akik _tanít_ és _törvény_ alat _tart_ aszolgák _aki_ némely _idő_  _küld_ a mivesekhez és _aki_  _gyalázat_  _illet_ azok az egy nehány rend béli proféták kik a szöllönek _gyümölcs_  _küldetik_ és _aki_ a sidok roszul _bánik_ vagy _megöl_ a _fiú_ akit a mivesék a szöllöböl _ki_ veték és meg ölék a _Krisztus_  _Jézus_ maga _aki_ aproféták után jöve ell és akit az _írástudó_ a _farizeus_ és apapok ahalálra _ad_  _felfeszítvén_  _ő_  _Jeruzsálem_  _kívül_ végtire azok a más mivesek _aki_ a _cselédes_  _gazda_  _bér_ fogja adni szöllöjét az Apostolok és az ö utánnok valoi _aki_ az Isten az Anyaszent egyház _igazgatás_ rendelte a melyet _jelent_ a szöllö ugy mint a synagoga

 _k_ A _Krisztus_ tsak asidokot tekentéé midön ezt a _példabeszéd_ mondá nékik

 _f_ Leg inkáb amaga Anyaszent egyházára _céloz_ a mely a maga _tulajdon_ szöllöje a melyet mind _hív_ mind vigyázobb miveseknek _ad_  _bér_  _hogy_ a _gyümölcs_ meg adgyák néki azok pedig az _egyházi_ pásztorok _de_ még _ezenkívül_ mindenik _kereszt_  _bér_  _ad_ aléleknek szöllöjét _hogy_ azt mivellyék az Isten áldásával _igyekezvén_ azon _hogy_ minden féle jó _cselekedet_  _gyümölcs_  _hozhat_ 

 _k_ Hová lett a sidó nép _aki_  _azelőtt_ az urnak szöllöje vala

 _f_ Azt a népet az Isten meg vetette _hálaadatlanság_ el felejtvén és meg vetvén tölle vett _kegyelmesség_ ugy anyira _hogy_ meg _ölet_ a profétáknak _isten_  _holott_ azért _jön_  _hogy_ üdvezitöjök és meg szabaditojok legyen ez a nép _megérdemel_  _hitetlenség_  _hogy_ az Isten el üzze és _elterjeszt_ az egész _föld_ ugyan attol _fogva_ is vagyon rajtok az Isten _harag_  _mindaddig_ még az _idő_ bé nem tellyesednek _hogy_ magában _térít_ és szemeit fel nyisa ugy _hogy_  _akkor_ meg váltojának és szabaditojának üsmérje azt _aki_  _oly_  _gyalázatos_  _bánik_ 

 _k_ Mitsoda lelki _haszon_ vehetünk a sidó nép vakságának és _elhagyatás_ példájából

 _f_ Egy illyen _irtóztató_ példára valo nézve igen retteghetünk _hogy_  _hasonló_ nyomoruságban ne _esik_  _hogy_  _ha_ ugy nem _él_ amint _kívántatik_ a _Krisztus_ valo _hit_ az ö _titok_ és _evangélium_ és annyi _kegyelem_ amelyekel Isten _betölt_ az üdvezitö _érdem_  _által_ azzal _fenyeget_  _hogy_ más _hely_ viszi _ország_ és vallását _hogy_  _ha_  _hálaadás_ nem lészünk az ö _irgalmasság_ anyi _jótétemény_ 

 _k_ Miért _hogy_ a _Krisztus_ egy nehányszor _elkerülvén_ a sidok _dühösség_ mostanában a _halál_ tészi magát

 _f_ Azért _hogy_  _engedelmeskedik_ az Attyának és _hogy_ mi meg lásuk példájábol _hogy_ se az _élet_ nem _kell_  _kívánni_ se ahalált _hanem_ tsak _addig_  _élni_ még Isten akarja és _akkor_ meg _halni_ mikor néki tettzik _elkerül_ ahalált _mindaddig_ még az ö _óra_ el nem _jön_  _mihelyt_ az _elérkezik_ maga mene _ellenség_  _elébe_  _eszerint_  _kell_ példáját _követni_ egy _keresztény_ az Isten _kéz_ minden szem pillantásban vagy az _élet_ vagy ahalálra _kész_ légyen

 _k_ A _Krisztus_ azt minden _bizonnyal_  _jól_  _tud_  _hogy_  _beszéd_ még jobban _felgerjeszt_ ellene az _írástudó_ és a _farizeus_ miért _beszél_  _tehát_ nékik _ilyenformán_ 

 _f_ Mert másoknak _kelletik_ annak _használni_  _őelőttük_ szollot _de_ nékünk _beszél_ nékünk _kell_  _tehát_ azokot _haszon_  _fordítani_ haazt nem akarjuk _hogy_ azon sorsunk ne légyen mint azoknak akristus _ellenség_ az Isten azt _tud_  _hogy_ az emberek roszra _fordít_  _kegyelem_  _de_  _kegyelem_ adgya nékik mert azt mások _haszon_  _fordít_ az ö választatinak meg szentelésekre és amaga _dicsőség_ nem _kell_  _hogy_ némellyek meg romlása és _hűségtelenség_ meg gátollya a másokhoz valo _irgalmasság_ és meg _tartóztat_ rendelésit

 _k_ Mitsoda az a szegeletes _kő_ amelyröl szól a mai _evangélium_ 

 _f_ A maga akristus _aki_ magában meg _egyeztet_ a sidó népet atöbb nemzetekel _hogy_ a _kettő_ egy _épület_ légyen a mely az ö Anyaszent egyháza _hogy_ akettöt ö maga _által_ egy új _ember_  _teremt_  _békesség_ szerezvén _közötte_ mondgya szent pál ephes 2 15 és szent péter _szerint_ ö az az _drágalátos_  _kő_ ahivöknek anem _hívő_ pedig az a _kő_ a mellyet az _építő_ meg vétették _fő_  _szegletkő_ lett és _botlás_  _kő_ és _botránkozás_  _kőszikla_ 1 petr 2 7 8

 _k_ Mit _kell_ azon _érteni_ az ur azt mondgya _aki_ arra aköre _esik_ Etc

 _f_ Azt _kell_ azon _érteni_  _hogy_  _ha_ mi _megbotránkozik_ valamint a sidok az ö szegénységin alázatoságán és _tanítás_  _hogy_  _ha_  _tanítás_  _ellenkezik_  _tanítás_ és _cselekedet_ a mint emeg _történik_ a _félkeresztény_ kik meg vakitván magokot _megbotlik_  _ebben_ aköben és magokot meg ronttyák

 _k_ Az _iránt_ akö _iránt_ nem félhetneké még valamely más _irtóztató_  _dolog_ is

 _f_ A mitöl _inkább_  _félhet_ ahogy a _Krisztus_ lévén az a _kő_ az _írás_  _szerint_  _aki_ reájok _esik_ azitéletkor és _összetör_ öket a _kárhozat_ valo _ítélet_ és reájok _bocsát_  _igazság_  _teher_ mely öket _örökös_ le nyomja mert mind _egyik_ mind amásikanak _holt_  _ellenség_ valának

 _nagyböjt_ 2DIK _hét_ VALO SZOMBATON

Imádság

Adgyad uram _hogy_  _böjtölés_ üdveséges _haszon_ legyenek és _hogy_ atesti sanyaruság a mely alá vetettük magunkot ujab _erő_ adgyon lelkünknek ami urunk J k 


 _episztola_ 

Genes 27 6

Mondá a _fia_  _Jákob_  _hall_ az atyádot _Esau_ a _báty_ szollani és mondani néki _hoz_ nékem ate vadászatodbol és _csinál_  _étek_  _hogy_  _eszik_ és meg aldgyalak téged az ur elött minek elötte _meghal_ most azért _fia_  _enged_  _tanács_ és el menvén a nyájhoz _hoz_ nékem _két_  _jeles_ jó _gödölye_  _hogy_ azokbol _étek_  _csinál_ az atyádnak a mi némüeket _örömest_  _eszik_ melyeket mikor bé viszed és _eszik_ áldgyon meg téged minek elötte meg _hall_ kinek ö _felel_  _tud_  _hogy_ a _báty_  _Esau_  _szőrös_  _ember_ és én sima vagyok _ha_  _megtapogat_ engem az atyám és _megérez_  _fél_  _hogy_ ne vélye _hogy_  _ő_ meg akartam játzottatni és átkot _hoz_ magamra az áldásért kinek az anya rajtam légyen ugy mond ez az átok _édes_  _fia_ tsak _hall_ szomat és el menvén _hoz_ a miket mondottam el mene és _elhoz_ és az anyának _ad_  _ki_  _étek_  _készít_ amint _tud_  _hogy_ akarná az attya és _Esau_ igen jó ruháiba melyek _otthon_ nála valának _felöltöztet_  _ő_ és a _gödölye_  _bőröcske_ kezeikörül _tesz_ és a nyaka mezitelenét _befed_ és _odaad_ az _étek_ és a _kenyér_ is melyeket sütöt vala _odaad_ melyeket bé vivén mondá Atyám ö pedig _felel_  _hall_  _ki_ vagy _te_  _fia_ és mondá _Jákob_ én vagyok ate elsö szülötted _Esau_ ugy _cselekedik_ a mint nekem parantsoltad _felkel_ üly le és _eszik_ az én vadászatombol _hogy_ meg áldgyon engem ate lelked és mondá _ismét_  _Izsák_ a _fia_ miképen _találhat_  _ily_  _hamar_  _édes_  _fia_  _ki_  _felel_ Isten akarattya volt _hogy_  _hamar_  _elöben_  _jön_ a mit akarok vala és mondá _Izsák_  _idejárul_  _hogy_  _megtapogat_ téged _fia_ és probályam meg _ha_  _te_ vagyé az en _fia_  _Esau_ vagy nem _ki_ az attyához _járul_ és _megtapogatván_  _ő_ mondá _Izsák_ a szó ugyan _Jákob_ szava _de_ a _kéz_  _Esau_  _kéz_ és meg nem üsmeré _ő_ mert a _szőrös_  _kéz_ a nagyobik _hasonlatosság_  _jelent_  _megáldván_ azért _ő_ mondá _te_ vagyé az én _fia_  _Esau_  _felel_ én vagyok ö pedíg _előhoz_ ugy mond nékem ate vadászatodbol valo _étek_  _édes_  _fia_  _hogy_ áldgyon meg téged az én lelkem mellyeket oda vivén mikor _megeszik_  _bor_ is nyujta néki melyet _megíván_ mondá néki _járul_  _hozzá_ és _ad_  _csók_ nékem _édes_  _fia_  _odajárul_ és _megcsókol_  _ő_ és mingyárást _hogy_  _érez_ az ö ruháinak jó _illat_ meg álda _ő_ mondván _íme_ az én _fia_  _illat_ mint a _teljes_ mezö _illat_ melyet meg áldot az ur adgyon néked az Isten az _ég_  _harmat_ és a _föld_  _kövérség_  _gabona_ és _bor_  _bőség_ és népek szolgállyanak néked és _imád_ téged a nemzettségek urok légy ate atyád _fia_ és _meghajol_  _előtte_ a _te_  _anyádfia_  _aki_ téged meg átkoz a légyen átkozot és _aki_ meg áld téged _áldomás_  _betöltetik_ alig végeszte vala el _beszéd_  _Izsák_ és _kimenvén_  _Jákob_ el jöve _Esau_ és a vadászatbol valo _étek_ bé vivé az attyának mondván _felkel_ atyám és _eszik_ a _fia_ vadászattyábol _hogy_ áldgyon meg engem ate lelked és mondá neki _Izsák_  _de_  _ki_ vagy _te_  _felel_ én vagyok ate elsö szülöt _fia_  _Esau_  _elijed_  _felette_  _Izsák_ nagy álmélkodásal és inkáb mint sem _hogy_  _hihető_ volna _csodálkozván_ mondá _kicsoda_  _tehát_ amaz _aki_ vadászattal _fogott_ régen _hoz_ nékem és _eszik_ mindenekben minek elötte _te_  _jön_ és meg áldottam _ő_ és áldott lészen _hallván_  _Esau_ az attya _beszéd_ nagy _kiáltás_  _ordít_ és meg rémülvén mondá álgy meg engem is _édesatya_  _ki_ mondá _eljött_ az _öcs_ álnokul és el vette áldásodat ö pedig utánna veté _igazán_  _hívattatik_  _Jákob_ az ö neve mert _ím_  _másodízben_  _megcsal_ engem az én elsö szülöttségemet az elött el vette és most másodszor el ragadta _alattomban_ áldásomot és _ismét_ mondá az attyának nem tartottálé nékem is áldást _felel_  _Izsák_ uraddá _tesz_  _ő_ és minden attyafiait az ö szolgálattyának _iga_ alá vetettem _gabona_ és _bor_  _megerősít_  _ő_ és _teveled_  _fia_  _ezután_ továb mit mivellyek: kinek mondá _Esau_ tsak egy áldásod vagyoné atyám _kér_ álgy meg engemet is és mikor nagy _jajgatás_ sirna _megindulván_ rajta _Izsák_ mondá néki a _föld_  _kövérség_ és az _ég_  _harmat_  _onnét_ felyül lészen áldásod


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ ollyanok mint _Esau_  _ki_  _elad_ az elsö szülöttségit egy _tál_ lentséért

 _f_ A ollyan _kereszt_ kik egy alá valo _haszon_ és egy _kis_  _idő_  _tartó_  _gyönyörűség_ el adgyák az _örökös_  _örökség_ valo részeket

 _k_ Mit _jelent_ azok az áldások melyeket _Izsák_  _ad_  _Jákob_ 

 _f_ Jelentik a _kegyelem_ áldásit amelyeket _hint_ a _Krisztus_ alelkekben _hogy_  _termékeny_ legyenek ajó _cselekedet_ 

 _k_ Mitsoda _különbözés_ vagyon azemberi és az _isteni_ áldás _között_ 

 _f_ Igen nagy _különbözés_ vagyon az _ember_ áldás tsak _kívánság_ és az _isten_ valo _imádság_  _hogy_ nyerhesen _holmi_  _kegyelem_ valakinek _de_ az _isteni_ áldás _adomány_ meg adván azokot a _kegyelem_ melyeket tölle _kér_ 

 _k_ Mit _jelent_  _Jákob_  _ki_ az _Esau_  _köntös_  _öltözik_ és a _gödölye_  _bőr_  _befedez_  _kéz_  _hogy_ az attya áldását el nyerhese

 _f_ Jelenti a _Krisztus_  _ki_ ami vétkeinket és abünös _test_  _forma_ magára vette _hogy_  _megérdemel_ nékünk az Attyának áldását és véle _megbékéltet_ 

 _k_  _Jákob_ hazudaé amidön azt _felel_ az attyának _hogy_ ö volna _Esau_ az elsö szülöt fia

 _f_ Szent Agoston _szerint_  _Jákob_ a nem vala _hazugság_ mivel valoságosan a volt és azt a _köz_  _Esau_ szabad akarattyábol adta vala el néki valami _történik_  _közötte_ és az Attya _között_ amind nagy titok és _itt_ ajövendölés anemzetekröl szol _aki_ ö vala _kép_ és akik a sido nép _hely_  _tétetik_ a kit _jelent_  _Esau_ és azt is fel _tesz_  _hogy_ azok a nemzetek el veszik annak _idő_ a _kegyelem_ áldásit a mellyekre méltatlanná _tesz_ magát a sido nép _megölvén_ azt akinek azok az áldások és az _örökség_ meg vala igérve az _Ábrahám_ személyében

 _k_ Nem valaé szabad _hazudni_  _Jákob_  _mindaz_ anagy _jó_ melyeket vett az attya áldásábol

 _f_ Nem szabad sohais _hazudni_ akár mely nagy _jó_ fordulnais a _ha_ szinte valakinek az _élet_ meg menthetnök is véle mondgya szent Agoston vagy _ha_ sokaknak üdveségekre szolgálhatnánk is véle az _isten_ nintsen szüksége _hazugság_  _hogy_ szándekát végben vigye szent pál meg _felel_ erre akérdésre a midön azon panaszolkodik _hogy_ azal _káromol_ és azt _hirdet_  _felőle_ mint _ha_ azt _tanít_  _hogy_ szabad roszat _cselekedni_  _hogy_  _abból_ jó _kijön_ azok kik azal vádolnak _hogy_ ezt _tanít_  _igazságos_ meg itéltetnek rom 3 8 a _hazugság_  _tehát_ akár mely _jó_  _fordulhat_ is _de_ mindenkor vétek mert _teljesség_  _ellenkezik_ az _igazság_ a melyet _soha_ meg nem _kell_ sérteni a sem lehet _hogy_ az Isten vétekül ne _tulajdonít_ a _hazugság_ annak _aki_ valamely jó végre _kíván_  _hazudni_ mert ö maga az _igazság_ és maga ellen nem szolhat epedig _megtörténik_  _hogy_  _ha_  _jó_  _hagy_ és meg _enged_ ahazugságot ahazugság nem más _hanem_ az a mi agondolatunkal _ellenkezik_ vagy azal amit _érez_  _hogy_  _tart_ az Isten _jó_ azt _hogy_  _gondolat_ ellen szollyunk _holott_ ö azért adta aszózatot _bele_  _hogy_  _azáltal_  _gondolat_  _kitesz_ 


 _evangélium_ 

szent luk 15 11

Mondá pedig egy _ember_  _két_ fia vala és mondá az _ifjú_  _közüle_ az attyának atyám _kiad_ nékem az _örökség_ részét mely engem _illik_ és _eloszt_ nékik az _örökség_ és nem _sok_ napok után _egybegyűjtvén_ mindeneket az _ifjú_ fia mesze mene _távol_ valo _tartomány_ és ótt _eltékozol_ az ö _örökség_  _bú_  _élet_ és minek utánna mindeneket _megemészt_ nagy _éhség_ lön _abban_ a _tartomány_ és ö szükölködni _kezd_ és el mene és annak atartománynak polgárához _ad_ magát és az ö majorjában _küld_  _ő_  _hogy_ a _disznó_  _őriz_ és _kíván_ ahasát bé _tölteni_ a malatával melyet adisznok _eszik_ és senki nem adgya vala neki magában _térvén_ pedig mondá mennyi _béres_ az atyám _ház_  _bővelkedik_  _kenyér_ én pedig itt _éhen_  _meghal_  _felkel_ és az atyámhoz megyek és ezt mondom néki atyám atyám vétkeztem az _ég_ ellen és _teellened_ már nem vagyok méltó _hogy_  _te_  _fia_  _hívattatik_  _tesz_ engem mint _egy_ ate _béres_  _közül_ és _felkelvén_ el mene az attyához mikor pedig még _távol_ volna meg látá _ő_ az ö attya és _irgalmasság_  _indíttatik_ és _hozzá_  _futván_ anyakára _esik_ és _megcsókol_  _ő_ és mondá néki a fia atyám vétkeztem az _ég_ ellen és _teellened_ már nem vagyok méltó _hogy_  _te_  _fia_  _hívattatik_ mondá pedig az attya a szolgainak _hamar_  _előhoz_ aleg _jobb_ ruhát és _felöltöztet_  _ő_ és adgyatok _gyűrű_ a _kéz_ és sarut alábaiba és _előhoz_ a _hizlalt_  _borjú_ és _megöl_ és _eszik_ és vigan lakjunk mert ez az én _fia_  _meghal_ és _megelevenedik_ el veszet vala és _megtaláltatik_ és vigan _kezd_ lakni az ö üdösebik fia pedig amezön vala és midön _megjön_ és a _ház_  _közelget_  _hall_ az _éneklés_ és a _tánc_ és _hív_  _egy_ a szolgák _közül_ és _megkérd_ mi _dolog_ volna az és a mondá néki az _öcs_  _megjön_ és atyád a _hizlalt_  _borjú_  _megölet_  _hogy_  _egészséges_  _megjön_  _bosszankodik_ pedig és nem akara bé menni az attya azért _ki_ jövén _kezd_  _kérni_  _ő_ ama pedig _felelvén_ mondá az attyának _íme_  _ennyi_  _esztendő_ szolgálok néked és _soha_ parantsolatodot _által_ nem hágtam és _soha_ nem adtál nékem egy _gödölye_  _hogy_  _barát_ vigal laktam volna _de_ minek utánna ez ate _fia_  _ki_ az ö _örökség_ akurvákal _megemésztet_  _megjön_ ahizlalt _borjú_  _megölet_ néki ö pedig mondá néki _fia_  _te_ mindenkor velem vagy és mindenem _tied_ vigan lakni pedig és _örvendezni_  _kell_ vala mert ez a _te_  _öcs_  _meghal_ és _megelevenedik_ el veszet vala és _megtaláltatik_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékünk atékozlo _fiú_ valo _példabeszéd_ 

 _f_ Az Atya akinek _két_ fia vala az Isten akét _fiú_ pedig a sidok és a pogányok vagy is az _igaz_ és abünösök aziffiabik _elhagy_ az attya _ház_ a _eltávozik_ az Isten uttyátol _hogy_ szabados _élet_  _élhet_ és senkitöl ne _függ_ az _ifjúság_  _idő_ leg veszedelmeseb _idő_ mivel rend _szerint_ az _ifjú_ amagok rosz _kívánság_ alá vetik magokot nem léven anyi _okosság_  _hogy_ magokot rendbe vegyék és magokot _igazgat_ se _elegendő_  _engedelmesség_ arra _hogy_ magokot _igazgattathat_ azért is _történik_  _gyakorta_  _hogy_ levetik nyakokrol az atyai _hatalom_  _iga_  _hogy_ szabadoson _élhet_ arész melyet _kér_ az _ifjú_ az attyátol azok az Isten ajándéki vagy a _természet_ vagy a _kegyelem_ ajándéki a melyekel viszá _él_ abünös _hogy_ senkitöl ne _függ_ és _gondolat_  _szerint_  _él_ 

 _k_ Hová mégyen az az _ifjú_ el _hagyván_ az attya _ház_ vagy is inkáb el távozván az _isten_ 

 _f_ Mesze _föld_ mégyen mely _jelent_ az _isten_ és az _igazság_ valo _feledékenység_ a melybe _él_ abünösök mivel nem ahely _cselekedik_ azt _hogy_  _eltávozik_ vagy _közelget_ az _isten_  _hanem_ a sziv béli _kívánság_ és _akkor_ igen mesze vagyunk tölle a midön rola nem _gondolkodik_ vagy _ő_ nem szerettyük

 _k_ Mit _cselekedik_ az az _ifjú_  _abban_ atávul valo létiben és az _isten_ valo _feledékenység_ 

 _f_ Az Attyának minden _jószág_  _eltékozol_  _visszaélvén_ az Isten _kegyelem_ a meg maradot ártatlanságát _elveszt_ az Isten _félelem_ és minden jó _hajlandóság_ meg ronttya a _természet_ ajándékit testét _érzékenység_ elméjit avétekre _eszköz_ adgya lassanként az elmének vakságában _esik_ a szivnek _keménység_ amelyek után semi meg nem _tarthat_ se meg nem határozhattya végtire utolso szegénységre _jut_  _irtóztató_ szükségben _esik_ minden jó _erkölcs_  _iránt_ minden _jó_  _megfogyatkozik_ és ollyan állapotban _esik_ a melyben _kell_ lenni egy ollyannak _aki_  _isten_ el _távozik_ az ö _teremtő_ és valoságos _java_  _akkoron_ nagy _éhség_ fog szenvedni _éhezik_ rosz _kívánság_  _cél_ a melyeknek _elég_  _tesz_  _ha_  _abban_ mód _adatik_ mindenüt azt _keres_  _hogy_ bé _tölt_ szivének _kívánság_ ateremtet állatokal a kit tsak az Isten _betölthet_ az ö nagy _kívánság_ minden _tisztátalan_ és _ocsmány_  _dolog_ vezeti _hogy_ annak _elég_  _tesz_  _de_ semmi meg nem elégitheti mert rosz _kívánság_  _felindíttatván_ és szorongattatván ugy vagyon mint _ha_ anagy nyavalya _tör_ és szüntelen valo _kín_ vagyon

 _k_ Mitsoda szolgálat a mely _oly_  _gyalázatosság_ veté és arra _juttat_  _hogy_ a _disznó_  _őriz_ 

 _f_ Az azö lelkének és _okosság_ szolgálattya el merülvén az _ember_  _illetlen_ rut _kívánság_ amelyek _ő_ a _nagy_ rendeletlenségekre vivék és _eltemet_ atestben és agyönyörködtetésekben az utan tsak azon volt _hogy_ azokot legeltesse és azoknak _elég_  _tesz_ és mentöl _több_  _enged_ nékik annál _több_  _kíván_ mert az _ember_ szive tsak az _isten_  _megtalálhat_  _békesség_ nyugodalmát és _boldogság_ illyen nyomoruságban veti avétek alelket lassanként a midön _egyszer_ el _hagy_  _isten_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ a _tékozló_  _fiú_  _ebben_ anyomorult állapottyában

 _f_ Végtire az Isten _megkönyörülvén_ rajta _irgalmasság_  _tekint_ reája és magában _tér_ és _érezni_  _kezd_ nyomoruságát rendeletlenséginek _gyalázatosság_ lelke üsméretinek _elfordulás_ az attya _ház_  _távol_ valo létit az attya szolgainak jó állapottyokot mind ezek _meghat_ az ö szivit és meg nyitták szemeit magát meg üsméré _hogy_ mi volt és mivé lett és el tekéllé magában _hogy_  _az_ viszá _tér_ akit _oly_ nagy _bolondság_  _elhagy_ 

 _k_ Mit mivelének _őbenne_ ezek a _gondolat_ 

 _f_ Fel _tesz_ magában _hogy_  _felkel_ és _ki_ menyen _abból_ a melységböl a melyben vetette vala a szabados _élet_ szeretete _hogy_  _elhagy_ avétekre vivö alkalmatoságot viszá _tér_  _az_ a kit attyának üsmeri lenni meg emlékezvén _jóság_ noha magát _érdemtelen_  _tart_ arra _hogy_  _fia_ üsmérje és ugy _bánik_ véle mint _fia_  _hanem_  _hogy_  _ő_ le vesse és szolgai _köz_  _tesz_ tsak aházához _fogad_ öis azt mondá valamit szent Agoston én _isten_ én _megelégedik_ azzal _akárhová_  _tesz_ tsak ate _ház_  _kapu_  _kívül_ ne légyek in quo cumque loco modo non extra limen végtire fel _tesz_ magában _hogy_ alázatoságal meg vallya attyának vétkeit

 _k_ A _tékozló_  _fiú_ meg elégedéké tsak ajó szándékal

 _f_ A _ki_ néki azokot sugarlá és szivében _ad_ az ö néki _erő_ is _ad_ azoknak végben vitelére az okáért semit nem mulata _hanem_  _felkel_ és sietve viszá _tér_ az attyához _aki_ is meg üsmervén _ő_ még mesze a szive meg _esik_ rajta _elébe_  _fut_  _megölel_ és _megcsókol_ az az _hogy_ az Isten nagy _jóság_  _megelőz_  _ő_  _kegyelem_  _kegyesség_ nagyob _bőség_ valo szeretetét _hint_ szivében nagyob _buzgóságos_  _gerjeszt_  _benne_ magához voná és bé _tölt_  _irgalmasság_ valo _bizodalom_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ az után ez a _megtérő_  _bűnös_ 

 _f_ vallást _tesz_ az Attyának szivének mélységéböl mondván Atyám vétkeztem az _ég_ ellen és _teellened_ már nem vagyok méltó _hogy_  _te_  _fia_  _hívattatik_ az az _meggyaláz_ szenttségedet és _örökös_  _tisztaság_ az én rut és _fertelmes_  _élet_ az en _engedetlenség_ meg vetettem _isteni_  _törvény_ vétettem az emberek ellen rosz példa _adás_ és _botránkoztatás_  _letesz_ az _isteni_ és az _ember_  _hatalom_  _iga_ és tsak magamé akartam lenni a magam szabadságában _élni_ és tsak amagam akarattyátol és rosz _kívánság_ akartam _függni_ látom _kegyesség_  _hogy_ mindenkor meg _tart_  _hozzá_ atyai szivedet _de_ az én _gonoszság_ méltatlanná tészen arra _hogy_  _fia_  _hívattatik_  _bánik_ ugy velem a mint néked tettzik nintsen olyan _büntetés_ amelyet meg nem _érdemel_  _de_  _él_ vess szined _elől_ meg ne fosz _irgalmasság_  _haszon_ illyen _gondolat_ valának az _ifjú_ szivében az ö _bűn_ alázatoságal valo meg vallásakor és illyen _indulat_ is _kell_ lenni minden valoságos _penitenciatartó_ 

 _k_ Mit _jelent_ aleg _jobb_ ruha agyürü és a saru melyeket az attya _hozat_ afianak

 _f_ Azok a _megtért_  _bűnös_  _megengesztelődés_ valo _jel_ a ruha _jelent_ a _keresztség_  _kegyelem_ vagy is egy új _ember_  _köntös_  _ki_ Isten _szerint_  _teremtetik_  _igazság_ és szenttségben és amelyet magára vészen a _megtért_  _bűnös_ apenitentzia _tartás_ szenttségiben le vetvén _elsőbben_ magárol azó _ember_ agyürü melyet ujában tészen _jelent_ a szent léleknek zálogját _aki_ magának el _foglal_ lelkét _aki_  _megbélyegez_  _bélyeg_  _aki_ munkálkodtattya _könyörögtet_ az _őkegyelme_  _indulat_ a saruk _jelent_ az _isteni_  _erő_ a mely _tart_ a _megtért_  _bűnös_ és amely meg _erősít_ lépésit _hogy_ az Isten uttyán _járhat_ minden _botlás_ és vétekben valo _esés_ nélkül

 _k_ Mit _kell_  _érteni_ a _borjú_ avendégségen és amusika szón

 _f_ A _borjú_  _jelent_ akristust _aki_  _felkenetetik_ a szent léleknek _kenet_  _aki_ fel áldoztaték akereszt _fa_ vérit _ki_ ontván és akit vere _kiontás_ nélkül áldoznak az _oltár_  _hogy_  _eledel_ és _gyönyörűség_ lenne az _igaz_ és ártatlan lelkeknek avendégség azö _test_ és vériben valo reszesülés amely _bélyeg_ abünös valoságos _megtérés_ amusika szó és _tánc_  _jelent_ azt az _öröm_ a melyben vagyon az Anyaszent egyház abünös _megtérés_ és aháláadásokot melyeket _ad_  _isten_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ egy olyan _bűnös_  _aki_ atékozlo _fia_  _követ_  _tévelygés_ 

 _f_ Penitentzia _tartás_ is _kell_  _ő_  _követni_ magában _kell_  _térni_ valoságosan _gondolkodik_ az ártatlan lelkeknek _boldogság_ és amaga nyomorult állapottyán mert az _oktalan_ állatok _köz_  _tesz_ magát a midön magát rosz _kívánság_ alá vetette siratni _kell_ nyomoruságát és _kérni_ az _isten_  _hogy_ üsmértesse meg véle vakságát és világosittsa meg szemeit világoságával

 _k_ Mit _kelletik_ azután _cselekedni_ ennek anagy _bűnös_ példájára akinek szivit az Isten _meghat_ 

 _f_ légyen _hasonló_  _bizodalom_ az _isten_ mint a melyel volt ez az _ifjú_ az attya _jóság_  _bűn_ sokaságára és nagyságára valo nézve el ne veszesse areménséget meg _gondolván_ azt _hogy_ az Isten mindenkor Atya és _ő_ szereti _borul_  _öl_ szeretettel mert ö elnem _távozik_  _hogy_ el _esik_  _de_ söt még _elébe_ mégyen _hogy_ meg _tart_  _megölel_ és elsö állapottyában _tesz_  _de_ arra vigyázon _hogy_ a véteknek nagyságához _illendő_ nagyságu légyen penitentziája amenyiben szerette és _kíván_ a világot anyiban szerese az _isten_ az _igazság_ és ajó _erkölcs_ amenyiben _eltávozik_ az _isten_ anyiban _kell_  _hozzá_ sietni

 _k_  _kicsoda_ az az _idős_  _fiú_  _ki_ amezön vala

 _f_ Hogy _ha_ az _ifjú_ apogányokot _ért_ az _idős_ a sidokot _kell_  _érteni_ akik amazok elött valának az Isten népei _hogy_  _ha_ pedig az _ifjú_ a _bűnös_  _ért_ az _idős_ az _igaz_  _jelent_ akik nem amértékletlenségben se nem a _heverés_  _él_  _hanem_ akik a munkában _tölt_  _élet_  _foglalatoskodván_ az Isten _dolog_ és a _felebaráti_ szolgálatban valamint az _idős_  _fiú_  _ki_ amezön _dolgozik_ 

 _k_ Hogy _ha_ az _idős_  _fiú_ a sidokot _jelent_ azt észre veszem _hogy_ az ö zugolodási _jelent_ a sidoknak apogányok ellen valo _irigység_ azért _hogy_ ök is a _hit_  _hívattatik_  _de_  _ha_ az _igaz_  _jelent_ nem látom _hogy_ lehesen _megegyeztetni_ azal az _igazság_ a melyet _tart_ maga felöl

 _f_ Erre azt _felel_  _hogy_ az _idős_  _fiú_ nem az _öcs_  _megtérés_ és _visszajövetel_  _megháborodik_  _hanem_ a nagy vigasságon melyet _indít_  _visszajövetel_ amelyben nékem _hasonló_ láttzik az ollyan _igaz_ kik _irigyel_ nem a _megtérés_ a _bűnös_  _hanem_ az _isten_ rajtok valo _bőséges_ áldását mert azoknak ugy tettzik mint _ha_  _hozzá_ tsak _keménység_ mutatna meg vallom _hogy_ a _benne_ igen nagy _gyengeség_ és veszedelmes _kísért_ és _ha_ az ellen nem állanának tsak azért _leeshet_ik_  _abból_ az _igaz_ voltokbol és el veszthetnék minden _cselekedet_  _haszon_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ el lehesen _kerülni_ ezt a _fogyatkozás_ és meg _oltalmazni_ magunkot illyen veszedelmes _kísértet_ 

 _f_ Igen _kell_ vigyazni szivünknek minden _indulat_ és ellene _kell_ állani ezt az _kísértet_ az _imádság_  _kell_ el üzni el _kell_  _tehát_ az _igaz_ szenvedni alázatoságal _ha_ a _bűnös_ melléjek vagy _elébe_  _tetet_ és nem _hogy_ azt neheztellyék _ha_ az Isten _kegyelem_ mutattya azokhoz _de_ söt még áldgyák azért az _isten_ és _örül_ azért az Angyalokal

 _nagyböjt_ 3DIK VASÁRNAPON 
vagy _böjt_  _középvasárnap_ 

Imádság

 _kér_  _mindenható_ Isten tégedet _tekint_ a mi alázatos _óhajtás_ és nyujttsad _jobb_  _kéz_  _oltalom_  _kér_ tégedet a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent Pál ephes 5 1

Legyetek azért az Isten _követő_ mint szerelmes _fi_ és _jár_ a szeretetben a mint a _Krisztus_ szeretet minket és _önnönmaga_ adta _érte_ ajándékul és áldozatul az _isten_  _gyönyörűséges_  _illat_ paráznaság pedig és minden _tisztátalanság_ vagy _fösvénység_ ne is neveztessék _tiköztetek_ a mint szentekhez _illik_ vagy ruttság vagy _bolond_  _beszéd_ vagy _trágárság_ mely nem _illik_ a _dolog_  _hanem_ inkább _hálaadás_ mert ezt _megtud_  _értvén_  _hogy_ egy paráznának is vagy _tisztátalan_ vagy _fösvény_ mely _bálvány_ szolgálat nints _örökség_ a _Krisztus_ s’ az _isten_  _ország_ senki _titeket_ meg ne tsallyon _hiábavaló_ szokal mert ezekért _jön_ az Isten _harag_ ahitetlenségnek _fia_ ne legyetek azért részesek azokban mert valaha setéttség valátok most pedíglen világoság az urban mint a világoságnak _fia_  _jár_ mert a világoságnak _gyümölcs_ minden _jóság_ és _igazság_ és _igazmondás_ vagyon


Magyarázat

 _k_ Az Apostol az Isten _követés_  _intvén_ akeresztyéneket miért nevezé öket szerelmes _fia_ 

 _f_ Mert a _természet_  _szerint_ valo _dolog_  _hogy_ a _fi_  _követ_ az attyokot és semi öket ugy arra nem _kötelez_ mint a _hogy_  _ha_ nékik meg mutattyák _hogy_ öket _különös_ szeretettel szeretik tsak azok _tehát_ az _isten_ valoságos _fia_ kik _ő_  _követ_ és tsak _akkor_ viselik magokot ugy mint menyei atyának _gyermek_ amikor _ő_  _követ_ 

 _k_ Hogy _kell_ az _isten_  _követni_ 

 _f_ Rendbe _kell_ vennünk minden magunk viselésit _kívánság_  _beszéd_ és _cselekedet_ az _igazság_ és el _kerülni_ mind azt valami nem az Isten akarattyának rendi _szerint_ vagyon az Apostol mindent tsak _abban_  _foglal_  _hogy_ az _isten_ szeresük és _felebarát_ valamint akristus szeretet minket _hogy_ néki _megbocsát_ és el szenvedgyük mikor _megbántás_  _illik_ valamint nékünk akristus _megbocsátott_ és el szenvedi a mi minden napi ellene tett vétkünket _hogy_ mindenünket söt még _élet_ is oda adgyuk _felebarát_ üdveségiért amely sokal _drága_  _élet_ valamint a _Krisztus_ fel áldozta _érte_  _élet_ 

 _k_ Miért _hogy_ az Apostol atisztátalan _beszéd_  _megtiltván_ a _hív_ azt az _ok_ adgya mert ök szentek

 _f_ Mert a _keresztényi_ szenttségnek anyira meg _kell_ vélek utáltatni azt _hogy_  _fél_ szájokot és nyelveket meg motskolni az utálatos _beszéd_ és _fül_  _ha_ azokot _hallgat_ mert az után abeszédböl és ahallásbol _könnyű_ az elmében és a szivben _hat_ nem lehet _tehát_  _eléggé_ el _kerülni_ az alkalmatoságokot _beszéd_ és a _könyv_ kik a _tisztátalanság_ vezethetnének

 _k_ Miért mondgya _hogy_ még _hallani_ sem _kell_ a _fösvénység_ felöl

 _f_ Mert ez is _oly_ veszedelmes mint az elsö agyengék _hallván_ agazdagságrol valo _beszéd_ azt mitsoda utakon lehet _keresni_ és _hogy_  _azáltal_ mire lehet menni _könnyű_ az elméjekben veszik és a _gazdagság_ vágynak tsak _abból_ az _ok_ is _hogy_ minden féle _kívánság_  _betölthet_ 

 _k_ Melyek azok a _trágár_ vagy _bolond_  _beszéd_ melyekröl mondgya az Apostol _hogy_ a _kereszt_  _között_ neis _hallatik_ 

 _f_  _tisztátalanság_ valo _könyv_ a szerelemröl valo versek és _ének_  _de_ söt még a _kacagás_ valo szók is a _helytelen_  _tréfa_ a _két_  _értelem_ valo szók és _több_ illyenek szent pál _tilt_ az illyen _beszélgetés_ mint olyanokot melyek nem méltok a _keresztényi_ szenttséghez és szemérmeteséghez akinek nem a nevetésben és mulattságban _kell_ az _idő_  _elveszteni_  _hanem_ a sirásban és a suhajtásban _kell_  _tölteni_  _hogy_ a _halál_  _készül_ és _az_ a menyei _dicsőség_ a mely tsak azoknak vagyon meg igérve akik _itt_ alat sirnak azt is _hozzá_  _tesz_  _hogy_ az olyan _beszélgetés_ szent _Chrysostomus_  _szerint_ lassanként mesze visznek minket atisztátalan _gondolat_ és _kívánság_  _indít_ és jó _ha_ a _cselekedet_ is utánna nem mégyen

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ nékünk az Apostol ezek után

 _f_ Azt _hogy_ semiben ne _közösödik_ azokal kik ezeket _cselekedik_ és _hogy_ jobban el távoztassa ahiveket ezektöl _ész_  _juttat_  _hogy_ ö magok az elött setéttségek _tudatlan_ és vakok valának és _hogy_ akristus _kegyelem_  _által_ lettek világoságok azért is _int_ arra _hogy_ ugy _jár_ mint világoságnak _fia_  _aki_ nem üsmérik a setéttségnek _cselekedet_  _hanem_ avilágoságnak _gyümölcs_ mutattyák meg egész _élet_ a mely áll a _jóság_  _igazság_ ajoságban _hogy_ minden _jó_ légyen _felebarát_ az _igazság_  _hogy_ meg adgya mindennek azt a mivel _tartozik_ és senkinek _kár_ ne _tesz_ 


 _evangélium_ 

szent luk 11 14

 _és_  _ördög_ üz vala _ki_ és anema vala és midön _ki_ üzte volna az _ördög_ szolla anéma és _csodálkozik_ a seregek némellyek pedig _közüle_ mondának _Belzebub_ az _ördög_  _fejedelem_ általa üzi _ki_ az _ördög_ és _egyéb_  _kísértvén_ az _ég_  _kér_  _jel_ tölle ö pedig _hogy_ látá az ö _gondolat_ mondá nékik minden magában _meghasonlott_  _ország_ el pusztul és aház aházra _omlik_  _ha_ pedig a sátán is _meghasonlott_ maga ellen mi modon áll meg az ö _ország_ mert azt mondgyátok _hogy_  _Belzebub_  _által_ üzöm _ki_ az _ördög_  _ha_ pedig én _Belzebub_  _által_ üzöm _ki_ az _ördög_ ati _fia_  _ki_  _által_ üzik _ki_ az okáért ök lésznek ati _bíró_  _ha_ pedig az _isten_ ujjával üzöm _ki_ az _ördög_  _bizonyára_  _elérkezik_  _hozzá_ az Isten _ország_ mikor az _erős_  _fegyveres_ az ö pitvarát _őriz_  _békesség_ vannak amiket _bír_ hapedig _erős_ nálánál jövén _meggyőz_  _ő_ minden _fegyver_ el veszi a melyekben _bízik_ és az ö ragadományit _eloszt_ a kivelem nintsen _ellene_ vagyon és _aki_ velem nem _gyűjt_  _tékozol_ mikor atisztátalan lélek _ki_ megyen az _ember_ vizetlen _hely_  _jár_ nyugodalmat _keresvén_ és nem _találván_ mondgya _visszatér_ az én _ház_  _ahonnét_  _kijön_ és mikor _eljön_  _megtisztítva_  _talál_ azt seprüvel és _felékesítve_  _akkoron_ el mégyen és melléje veszen más _hét_ magánál _gonosz_ lelkeket és bé menvén ót laknak és annak az _ember_ utolso _dolog_  _gonosz_ lesznek az az _első_ lön pedig midön ezeket mondaná _felemelvén_ szavát egy aszszony állat a seregböl mondá néki _boldog_ a méh mely téged _hordoz_ és az _emlő_ mellyeket szoptál ö pedig mondá söt _boldog_ akik az Isten _ige_  _hallgat_ és _megőriz_ azt


Magyarázat

 _k_ Mitsoda néma _ördög_ szól amái _evangélium_ 

 _f_ Egy ollyan _ember_ kit agonosz lélek meg szálván némavá _tesz_ volt szent Mathé azt mondgya _hogy_ ez az _ember_ néma és vak volt akristus _háromféle_  _csoda_ tett _ebben_ az _ember_  _ki_ üzé az _ördög_ a néma meg szollala és avak láta ez az _ember_ 1 _képzel_ azokot a _sok_ számu _keresztény_  _aki_ sziveket meg szálotta a _tisztátalanság_  _ördög_ akik némák amidön meg _kell_ vallani vétkeket vagy predikállani az ollyan _igazság_ a melyeket a világ _gyűlöl_ vagy a _fösvénység_  _kevélység_ és a nagyra vagyásnak _ördög_ 2 Azokot _jelent_  _aki_ meg vakittya a _haszonkeresés_ vagy is az ollyan _kevély_ vakokot akik _okos_  _tart_ magokot másoknál _de_ akik magokban meg sem üsmerik azt amit minden _ember_ lát _hasonló_ azokhoz a _farizeus_  _aki_ mondgya az ur _ha_ vakok volnátok nem volna _bűn_ most pedig azt mondgyátok _hogy_ látunk ugyan azért ati _bűn_ meg marad joan 9 41 _ha_ magokot vakoknak üsmérnék meg aláznák magokot és a _Krisztus_ meg világositaná _kegyelem_  _de_ mint _hogy_ magokot igen _értelmes_  _tart_ azért ö sem _meggyógyít_ öket vakságokbol sem azö _kevélység_ a melytöl származik avakság

 _k_  _kicsoda_ azok a _farizeus_ kik azal vádolák az üdvezitöt _hogy_  _Belzebub_  _által_ üzi _ki_ az _ördög_ 

 _f_ Azok az _irigy_ kik _irigyelvén_ az Isten szolgainak _erő_ és _bölcsesség_ arosz _kezdet_  _tulajdonít_ azokot: ugyan az illyen _irigység_ származnak a _balítélet_  _káromlás_ üldözések valamint történékakristusal a _farizeus_ ellene valo _irigység_ 

 _k_  _kicsoda_ az az _erős_  _fegyveres_  _ki_ az ö pitvarát _őriz_ és _békesség_  _tart_ és az az _erős_ nálánál _ki_  _meggyőz_ 

 _f_ Az elsö az _ördög_  _ki_ mint egy _kegyetlen_ urává lett volt tsak nem az egész világnak abálványozás _által_ és minden féle vétkek _által_ a második akristus _aki_  _erős_ és _hatalmas_ lévén agonosz léleknél evilagra _eljön_ rontani _ország_ amidön azördög rabsága alá vett valamely lelket _főképpen_ a rosz szoktatások _által_ azokot _csalárd_ nyugodalomba és _békesség_  _tart_  _hogy_  _bízvást_  _követ_ rosz _kívánság_  _de_ a mikor akristusnak tettzik fel háboritani azt abekeséget az Isten _ítélet_ valo _félelem_ és szeretetit _önt_  _beléje_  _akkor_ el veszi a setéttségnek _hatalom_ el üzi az _erős_  _fegyveres_ és uralkodtattya _benne_ az _igazság_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szavai akristusnak akivelem nintsen _ellene_ vagyon és _aki_ velem nem _gyűjt_  _tékozol_ 

 _f_ Azt _tesz_  _hogy_  _aki_ tölle el _távozik_ vagy _eretnekség_ vagy avétek _által_  _ellenség_ lészen és _hogy_ vagy az _övé_ vagy az _ördög_  _kell_ lenni mert _harmadik_ nintsen nintsén _közép_ a _Krisztus_ és avilág _között_ vagy az _egyik_ vagy amásiké _kell_ lenni _ha_ akristus ami _isten_ egészen _övé_ legyünk ö azt nem szenvedi _hogy_ a sziv el légyen _osztva_  _őközötte_ és valami más _között_ egy ollyan lélek _ki_ nem egészen az _övé_ a vilagé _két_ urnak pedig nem lehet szolgálni

 _nagyböjt_ 3DIK _hét_ VALO _hétfő_ 

Imádság

Meltoztasal uram _kegyelem_  _hinteni_ szivünkben _hogy_ meg tartoztatván magunkot ahus _étel_  _megtartóztat_ az _érzékenység_ is mind azoktol melyek nékünk árhatnának _kér_ tégedet a mi urunk J _k_ 


 _episztola_ 

 _király_ 4 _könyv_ 5 1

Náámán a syriai _király_ seregének _hadnagy_  _főember_ vala az ö uránál és _becsületes_ mert ö általa adot az ur szabadulást syriának _erős_ vala és _gazdag_ férfiu _de_ poklos syriábol pedig _ki_ mentek vala a _kóborló_ és _fogva_ vittek vala az _Izrael_  _föld_ egy _kisleány_  _ki_ a náámán _feleség_ szolgál vala _ki_ mondá az aszszonyának vajha az én uram aprofétánál lött volna _aki_ samariában vagyon _bizony_  _meggyógyít_ volna _ő_ a pokloságbol a melyben vagyon bé mene azért náámán az urához és meg _jelent_ néki mondván ezeket mondgya egy _Izrael_  _föld_ valo leány és mondá néki a syriai _király_ meny el és levelet _küld_ az _Izrael_  _király_  _ki_ mikor el ment volna és magával _tíz_  _talemtum_  _ezüst_ vit volna és _hatezer_ aranyat és _tíz_ változtato ruhákot el vivé alevelet az _Izrael_  _király_ ez _ige_ mikor el veszed elevelet _tud_  _hogy_  _hozzá_  _küld_ a szolgámat náámánt _hogy_  _meggyógyít_  _ő_ pokloságábol és mikor az _Izrael_  _király_  _elolvas_ alevelet meg szaggatá ruháit és mondá Isten vagyoké én _hogy_  _ölhet_ és _eleveníthet_  _hogy_  _hozzá_  _küld_  _hogy_ meg gyógyittsam az _ember_ pokloságábol vegyétek _ész_ és lássátok _hogy_  _ok_  _keres_  _ellene_ mellyet mikor _hall_  _Elizeus_ az Isten _ember_  _hogy_ meg szaggatta volna ruháit az _Izrael_  _király_  _hozzá_  _küldvén_ mondá miért szaggattad meg ruháidot _jön_  _hozzá_ és _tud_ profétát lenni _Izrael_ el mene azért Náámán lovakkal és szekerekel és meg álla az _Elizeus_  _ház_ ajtajánál és _követ_  _küld_  _Elizeus_  _hozzá_ mondván meny el és mosodgyál meg _hét_ a _Jordán_ és _meggyógyul_ atested és _megtisztul_  _megharagudván_ Náámán viszá mégyen vala mondván azt álitom vala _hogy_  _kijön_  _hozzá_ és álván segittségül _hív_ az ura _isten_ nevét és _illet_  _kéz_ a pokloság _hely_ és _meggyógyít_ engem nem jobbaké _Abana_ és _Farfár_ a _Damaszkusz_  _folyóvíz_  _Izrael_ minden vizeinél _hogy_ azokban mosodgyam meg és _megtisztul_ mikor azért _elfordul_ és el menne _bosszankodván_  _hozzá_  _járul_ a szolgai és szollának néki atyám _ha_ nagy _dolog_ mondot volnais néked a proféta _bizony_  _kelletik_  _megcselekedni_ menyivel inkáb _hogy_ most mondotta néked mosodgyál meg és _megtisztul_ alá mene és meg mosodék a _Jordán_  _hét_ az Isten _ember_  _beszéd_  _szerint_ és meg ujula ateste mint a _kisgyermek_  _test_ és _megtisztul_ és meg _térvén_ az Isten _ember_ minden _útitárs_ el jöve és meg álla elötte és mondá _bizonnyal_  _tud_  _hogy_ nintsen más Isten az egész _föld_  _hanem_ tsak _Izrael_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _gondolat_ vagyon ennek arab leánynak _história_ akinek _tanács_ egy nagy _generális_ mind _csodálatos_ valo _meggyógyulás_ szerzé mind pedig lelke üdveségét

 _f_ ollyan _gondolat_ vagyon _hogy_ az _isteni_  _gondviselés_  _csodálatos_ az _eszköz_ amelyet fel veszen végben vitelére rendelésinek nagyob _dolog_ nem lehet mint az a melyet itt _ad_  _elöben_ a szent Lélek _abból_ láttyuk _hogy_ az Isten _tud_ mikor néki tettzik aleg alább valo személyeket és aleg közönségesebb _dolog_ az ö választatinak üdveségekre _fordítani_ Náámán _hatalmas_ és _gazdag_  _ember_ vala a syriai _király_  _had_  _generális_  _de_ poklos volt és az Isten meg akarta _ő_  _gyógyítani_ pokloságábol ahitre _hívni_ és üdveséget adni néki ez okáért meg engedi _hogy_ egy sidó leányt rabságra vigyenek syriában és _hogy_ ennek anagy ur _feleség_ rabja légyen _aki_ is azt _javall_ ennek a nagy urnak _hogy_ mennyen _felkeres_  _Elizeus_ profétát _aki_ meg gyogyittya pokloságábol és az _igaz_ vallásra _térít_ egy jó _tanács_ mely _boldog_  _kimenetel_ lehet _akárki_  _jön_ a

 _k_ Mit _cselekedik_ Náámán a midön _ilyen_  _tanács_  _ad_ néki

 _f_ Mindgyárt _elindul_ és _felkeres_ aprofétát ebböl a példábol _megtanulhat_ azok kik avéteknek pokloságában vannak _hogy_ ajó _erkölcsű_  _tanács_  _követni_  _kell_  _halogatás_ nélkül vagy is alélek üsméretinek _indulat_ melyek öket arra _ingerel_  _hogy_ az ur _egyházi_ szolgaihoz _folyamodik_ és azoknál _keres_  _meggyógyulás_ apenitentzia _tartás_  _orvosság_ ne _hogy_  _halogatás_ vagy valamely üdveséges _tanács_ el mulatása és az _isten_ valo _megtérés_ alkalmatoságát és nyavalyályoknak _meggyógyulás_  _haszontalan_ és _meggyógyíthatatlan_ ne _tesz_ 

 _k_  _kicsoda_ sugarlá ennek arab leánynak _hogy_ azt a _tanács_ adgya

 _f_ ugyan az _aki_ szerzé az ö rabságát _hogy_  _eszköz_ lenne az ö _irgalmas_ szándékának amelyel volt Náámánhoz mivel ugyan ö is sugarlá ennek az urnak azt asiettségel valo _engedelmesség_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ azIsten ezt az _idegen_ választá arra _hogy_ ezt a _kegyelem_ adná néki _holott_ anyi _sok_ poklos sidok maradának _betegség_  _aki_ nem _küld_ aprofétához

 _f_ Hogy meg mutassa nekünk 1 _hogy_ az Isten nem _tekint_ a személyt _hanem_ azzal tészen _irgalmasság_  _aki_ néki tettzik az egyedül az ö akarattyán áll 2 _hogy_ amennyei _kegyelem_ nem _köteles_ anemzethez vagy a nemzettséghez nem azok nyerik azt el kik azt _kelletlen_  _tekint_  _hanem_ azok kik _buzgóság_  _kíván_ kik azt alázatoságal és _bizodalom_  _kér_ és akik siettségel _engedelmeskedik_ az Isten parantsolattyának _de_ azt is meg _kell_ tudni _hogy_ azok ajó _kívánság_  _engedelmesség_ és mind a valamivel meg nyerhettyük _gyógyítás_  _kegyelem_ a _kegyelem_ származnak

 _k_ Ez a _história_ nem foglalé még magában valamely titkot és valamely nagy _igazság_ 

 _f_ Mint _hogy_ valamik _történik_ az _ó_ törvény alat a _jövendő_  _jelent_ mi is _elmondhat_ 1 _hogy_ Náámán _jelent_ a pogányokot _ki_ el lepte vala avéteknek poklosága a melyet születésekor veszen magához az _ember_ és akik annak _idő_ a _hit_  _hívat_ akristus _által_ akit _jelent_  _Elizeus_ proféta

2 Hogy ajordán vize a melyben ez atiszt meg mosodék és _meggyógyul_  _jelent_ a _keresztség_ vizét a melyben a lelkek meg mosatatnak és _megtisztíttatik_ az _eredendő_ véteknek motskábol és más _egyéb_ vetkekböl melyekben _eshet_ik_ 

3 Hogy Náámán _aki_ minek utánna meg mosodot volna ajordánban az _idegen_  _isten_ ellene monda _jelent_ akeresztyént _aki_ ellene mond a _keresztség_ az _ördög_  _cselekedet_ pompáinak a véteknek avilágnak és magának

4 Hogy ez az _idegen_  _ki_ minek elötte meg nem vilagositaték ahitnek világoságával meg nem foghatá _hogy_ a _Jordán_ vizének nagyob _erő_ volna agyogyitásra mint sem amás vizeknek _jelent_ ezel nékünk _hogy_ ahit nélkül valo _ember_ meg nem foghattya azokot atsudákot melyeket mivel Isten alelkekben semi nintsen _csodálatos_ mint amelyre _tanít_ minket avallás akereszttségben amelyben egy _kevés_ viz egy nehany szokal el töröli avétket meg _szentel_ az _ember_ az Isten _fia_ tészen meg mutattya nékünk az _ég_ és részt _ad_ az _örökös_  _ország_ 

5 Hogy ez az ur _mihelyt_ meg világositaték ahitnek világoságával meg változtatá _gondolat_ és más _ember_ lén ebböl valoságosan _meglát_  _hogy_ az a viz a melynek magában semi _erő_ nintsen olyan vizé lészen _hogy_ meg gyógyithattya avéteknek sebeit a _kegyelem_ amelyet _az_  _foglal_ akristus _ebben_  _csodálhat_  _mindenhatóság_ annak akinek lehet _kis_  _dolog_ is fel magasztalni a szenttségek _közibe_ 


 _evangélium_ 

szent luk 4 23

És mondá nékik _bizonyára_ ehasonlatoságot fogjátok nékem mondani _orvos_ magadot _gyógyít_ mennyit _hall_  _hogy_  _Kafarnaum_ lettek _cselekedik_ itt is ate _ház_ mondá pedig _bizony_ mondom néktek _hogy_ egy proféta sem _kellemetes_ a maga _haza_  _igazán_ mondom néktek _sok_  _özvegy_ valának _Illyés_ napjaiban _Izrael_ mikor bé záratott az _ég_  _három_  _esztendő_ és _hat_  _holnap_ mikor nagy _éhség_ lett volna az egész _föld_ és _egyik_ sem _küldetik_ azok _közül_  _Illyés_  _hanem_ tsak sidonnak sareptájába az _özvegyasszony_ és _sok_ poklosok valának _Izrael_  _Elizeus_ proféta alat és senki azok _közül_ meg nem tisztittatott _hanem_ tsak a syriai Náámán és ezeket _hallván_  _betelik_ minnyájan _harag_ a synagogában és _felkel_ és _ki_ vetek _ő_ a városbol és vivék _ő_ a _hegy_  _tető_ melyen az ö városok vala _építve_  _hogy_  _onnét_ le vetnék _ő_ öpedig _általmenvén_  _közötte_ el mene


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ akristus _oly_  _kevés_  _csoda_ tett Názarethben

 _f_ Mert az oda valo lakosok nem _hajt_ a _csoda_  _de_ a mi _hihetetlen_  _tesz_ öket ahogy üsmerték akristusnak alatson renden valo születésit a _boldogságos_ szüznek szent _József_ és az attyafiainak szegénységeket és _hogy_ mitsoda szegényen neveltetett volt _gyermekkor_ mind ezekre valo nézve nem adhatának _hitel_ szavainak erre a példára _tart_ attol _hogy_  _hasonló_ vakságban ne _esik_  _hanem_  _él_ ajó _erkölcsű_  _ember_  _intés_ akár mely meg vetni valok legyenek is avilág elött azért _hogy_ alatson renden lévök vagy szegények avaloságos jó _erkölcs_ nem ezeken áll az jó _erkölcs_ az _ember_ mindennél _feljebb_ magasztallya akár mely alá valonak _tetszik_ is _külső_ 

 _k_ A názarethbéli lakosok mit mondhatának a _Krisztus_ ellen

 _f_ Azt _hány_ szemére _irigység_  _hogy_  _közötte_ neveltetett fel minden nemzettsége nálok lakik még is más városokban _jár_  _csoda_  _tenni_ és amaga _haza_ nem _gondol_ ezekért is mondá nékik _ilyenformán_ ehasonlatoságot fogjátok mondani _orvos_ magadot _gyógyít_ azért _hogy_ az ö városokbol valo volt azt _tart_  _hogy_  _hozzá_ több _köz_ vagyon mint másoknak és _ugyanezért_ akevélységért is nem _megérdemel_  _kegyelem_ 

 _k_ Miért mondá _hogy_ egy proféta sem _kellemetes_  _haza_ 

 _f_ Mert valamit _könnyű_ és magunknál _feltalálhat_ rend _szerint_ nem ollyan _becses_ mint az amit nehezen és mesze _föld_  _feltalál_ a mi még _okoz_  _hogy_ egy _ember_  _kevés_  _hitel_ és _engedelmesség_  _talál_ amaga _haza_ mint másut nem más _hanem_  _hogy_ ót üsmérik _fogyatkozás_ szüléit nemzettségit valamint a Nazárethbéliek meg botránkozának _ok_ nélkül a _Krisztus_  _oly_ alatson renden valo születésin nem igen _jó_ szemel szokták nézni amagok _hazájabeli_ kit magokhoz _hasonló_ vagy aláb valonak _tart_  _hogy_ az ollyan magát _megkülönböztet_  _érdem_ és _érték_  _által_ ettöl is vagyon _hogy_ a világiak az _egyházi_  _társalkodván_ és meg üsmérvén _fogyatkozás_  _elhagy_  _abban_ atiszteletben amellyel _tartozik_ lenni a papi rendekhez és a _tanítás_ és el vesztik azt a _becsület_ és _tisztelet_ amelyekel nékik _tartozik_ 

 _k_ Az illyen nagy roszat miképen lehetne _megorvosolni_ 

 _f_ Illyen formában meg lehet _hogy_ az _egyházi_ meg _kell_  _különböztetni_ az _ember_  _aki_  _ember_  _gyengeség_ alá vagyon vettetve az _ember_  _aki_ az Isten _hivatal_ és parantsolattyábol _emeltetik_ az ö szolgálattyának méltoságara az ö akarattyának meg magyarázására és az ö _titok_ és _kegyelem_  _kiosztogatás_  _de_ mint _hogy_ nehéz volna a _közönséges_  _ember_ illyen _kétféle_  _dolog_  _megkülönböztetni_ és _egy_  _gondolat_ amásikára menni az egyház béliek _ki_ ne _terjeszt_ mindenek láttára _fogyatkozás_ vonnyák el magokot a menyiben szolgálattyok meg engedi a világiak _társaság_ és tsak _akkor_ menyenek közikbe a mikor _hivatal_ és a _felebaráti_ szeretet fogja öket arra _kötelezni_ 

 _k_ Mi _felindít_ a Názárethbélieket akristus ellen

 _f_ A _hogy_ szemekre _hány_  _hihetetlenség_ és az a _két_ példa a melyeket _elébe_  _ad_ az elsö az _Illyés_ proféta példája akit az Isten egy _idegen_  _özvegyasszony_  _küld_ mert a maga _hazájabeli_  _özvegy_ fel nem _talál_ azt az _engedelmesség_ és _felebaráti_ szeretetet melyet _talál_ annál az _idegen_ a második az _Elizeus_ példája _aki_ nem egy _izraelita_  _hanem_ egy _idegen_ poklost és pogányt _küld_ mert az _izraelita_ nem lettek volna olyan _engedelmesség_ és _hitel_ az magok _hazájukbeli_ profétához akristus _tanítás_  _tetszik_ mindgyárt _eleinte_ a Názáreth bélieknek és _csodál_ szájában a _kegyelem_ szavait _de_ ezek az _igazság_  _felháborít_ öket mert szemekre _hány_  _hihetetlenség_  _de_ még _azonkívül_ is vala _benne_ ollyan _hamis_ szándék a mely _ki_ nyilatkozék ugy annyira _hogy_ egy felöl az a _kevés_  _tisztelet_ a melyel valának _hozzá_ és más felöl az _irigység_  _gyűlölség_  _indít_ öket és agyülölségröl aharagra _fakad_ a _harag_ a _dühösség_ és az _erőszaktétel_ 

 _k_ Mitsoda lelki _haszon_  _fordíthat_ ezt a példát

 _f_ Azt _megtanulhat_ ebböl _hogy_ igen _kell_ vigyáznunk az elsö _indulat_ ellene _kell_ állani még _előre_ rosz _kívánság_  _kerülni_  _kell_ az alkalmatoságot és az _ok_ melyek azokot _felindíthat_ a melyek végtire egy szikrábol rettenetes _gyulladás_  _tehet_ szivünkben

 _nagyböjt_ 3DIK _hét_ VALO _kedd_ 

Imádság

 _hallgat_ meg minket mindenhato _irgalmas_ Isten és _jóság_  _megenged_ nékünk az üdveséges _megtartózkodás_ ajándekját a mi urunk J k


 _episztola_ 

 _király_ 4 _könyv_ 4 1

Egy aszszony pedig a proféták _feleség_  _közül_  _kiált_  _Elizeus_ mondván ate szolgád az én _férj_  _meghal_ és _te_  _tud_  _hogy_ ate szolgád az urat _fél_ és _íme_ a _kölcsönadó_  _eljön_  _hogy_ el vigye akét _fia_ maga szolgálattyára kinek mondá _Elizeus_ mit akarsz _hogy_  _cselekedik_ veled mond meg nékem mi vagyon _ház_ ama pedig _felel_ nintsen nékem _te_ szolgálodnak semmi az én _ház_  _hanem_ egy _kevés_  _olaj_ melyel _megkenődik_ kinek mondá meny el _kölcsönkér_ minden szomszedidtol _sok_ üres _edény_ és meny be és zárd bé az ajtodot mikor _benn_ lész _te_ és a _fia_ és _tölt_  _abból_ mind az _edény_ és mikor _tele_ lesznek vidd el el mene azért az aszszony és bé zárá az ajtot magára és afiaira azok _edény_ adogatnak vala és ö _megtölt_ és mikor _teli_ volnának az _edény_ mondá afianak _hoz_ még _edény_ nekem _ki_  _felel_ nintsen és meg álla az _olaj_ el mene pedig ö és meg _jelent_ az Isten _ember_  _aki_ mondá _eredj_  _elad_ az _olaj_ és _megfizet_ adoságodot _te_ pedig és a _fia_  _él_ atöbbiböl


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékünk _ebben_ ahistoriában valo _figura_ mellyek _illet_ akristust és az Anyaszent egyházat

 _f_  _Elizeus_ proféta _jelent_ akristust az _özvegyasszony_  _aki_ meg nem fizetheté adoságát és _Elizeus_  _folyamodik_  _jelent_ az Anyaszent egyházat _aki_  _tehetetlen_ lévén meg _fizetni_ az _isten_ amivel néki _tartozik_ akristus _érdem_ és _közbenjáróság_  _folyamodik_  _aki_  _halál_  _által_ modot adot néki _hogy_  _megfizethet_ adoságit az _özvegyasszony_ adosági azok alelki adoságok amelyekel _tartozik_ az _isten_ a _hív_ minden napi _tesz_ vétkekért az a _csodálatos_  _olaj_ a melyel _megfizet_ adoságit ez az aszszony _jelent_ az _irgalmasság_ és a szeretetnek _olaj_ amelyel meg fizethettyük _isten_ adoságinkot _aki_  _irgalmasság_  _ígér_ nékünk _hogy_  _ha_  _irgalmas_ leszünk _felebarát_ az üres _edény_ amelyeket _előkészít_ aproféta az aszszonyal _jelent_ azokot a sziveket _aki_ meg _kell_ üresiteni a magunkhoz és a _teremt_ állatokhoz valo szeretettöl és _aki_ az _isten_  _kell_ ajánlanunk _hogy_  _megtölt_ azokot a szent lélek _kegyelem_  _olaj_ amely a _penitenciatartás_ és az _isteni_ szeretetnek _cselekedet_ miveltetvén velünk _megfizettethet_ adoságinkot azok az _edény_  _jelent_ még _felebarát_ sziveket _aki_ segittünk és _aki_ az _isten_  _kell_ ajánlanunk _imádság_ az _özvegyasszony_ tsak amaga _edény_ valo _olaj_ nem vala _elegendő_ az adosága _megfizetés_ ugy az ollyan _aki_ tsak magáért szereti magát és _aki_ tsak magárol _gondolkodik_ nem _megfizethet_ adoságit vétkeiért szintén ugy _kell_  _fáradozni_ a mások üdveségiért valamint a magunkéért _főképpen_ az ollyanokért akik reánk vannak _bízattatva_ és _aki_ számot adunk _isten_ az utolso napon _hogy_  _ha_ pedig _egyéb_ nem _cselekedhet_ik_  _felebarát_ leg aláb jó akarattal legyünk _hozzá_  _imádkozik_  _érte_ és adgyunk jó példát néki

 _k_ Mit _jelent_ még ez az aszszony _aki_  _megtöltvén_ a szomszéditol _kér_  _edény_  _elegendő_  _olaj_ vala mind maga szükségire mind adosága _megfizetés_ 

 _f_ Nyilván _jelent_ nékünk _hogy_ a midön aszegények _kebel_  _hint_  _java_ nem tsak _bűn_ meg botsátatnak _de_ még _betöltetik_  _isteni_ szeretettel melyet _jelent_ az _olaj_ 

 _k_ Mi az _ok_  _hogy_ az _olaj_  _akkor_ állapodék meg a mikor már több üres _edény_ nem valának

 _f_ Ebböl azt _tanulhat_  _hogy_  _mindaddig_  _tesz_  _jól_ másokal valamég ollyan szegényekre _talál_  _aki_ szükségek vagyon reánk és _hogy_  _felebarát_ mind lelki mind testi szükségiröl _kell_  _tenni_ mivel valamég eföldön _él_ a nyomoruság és avétek _addig_  _tart_ és a _felebaráti_ szeretetnek vagy egy képen vagy más képen _kell_ munkálodni és nyugodalomban _soha_ ne légyen

 _k_ Ez az aszszony miért zárá bé aháza ajtaját a midön _olaj_  _kezd_  _tölteni_ az _edény_ 

 _f_ Mert a midön _keresztényi_ modon akarunk jót _cselekedni_ és alamisnát adni azt el _kell_ titkolni amenyiben lehet és a jót tsak egyedül a _Krisztus_ valo szeretetért és az _isten_ valo _tetszés_  _kell_  _cselekedni_ és nem az _ember_  _dicséret_  _egyszóval_ tsak azért _kell_  _irgalmasság_ lenni másokhoz _hogy_ az Isten _irgalmasság_ vehesük másokra és magunkra


 _evangélium_ 

szent Matth 18 15

Ha pedig vétkezik _ellene_ az atyád fia meny el és _megfedd_  _ő_  _teközötted_ és ö maga _között_  _ha_ téged meg _hallgat_ meg nyerted az atyád fiát _ha_ pedig meg nem _hallgat_ téged végy magadal még _egy_ vagy _kettő_  _hogy_  _két_ vagy _három_  _tanú_ szájábol állyon minden _ige_  _hogy_  _ha_ meg nem _hallgat_ azokot mond meg az anyaszent egyháznak _ha_ pedig az anyaszent egyházat nem _hallgat_ légyen néked mint apogány és a publikánus _bizony_ mondom néktek valamiket _megkötöz_ eföldön meg lésznek _kötözve_ menyben is és valamiket _megoldoz_ eföldön meg lesznek _oldozva_ menyben is _ismét_ mondom néktek _hogy_  _ha_  _kettő_  _közüle_  _egyezik_ a _föld_ minden _dolog_ a melyet _kér_ meg lészen nékik az én atyámtol _ki_ menyekben vagyon mert _ahol_  _kettő_ vagy _három_  _összegyűlik_ az én nevemben ótt vagyok _közepette_  _akkor_  _hozzá_ menvén péter mondá uram valahányszor vétkezik _ellene_ az atyám fia meg botsásaké neki hétszeré mondá néki _Jézus_ nem mondom néked _hét_  _hanem_  _hetvenhét_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _kell_ vigyázni az atyafiságos _intés_ 

 _f_ Azon _elkezd_  _hogy_  _különös_  _megint_ azt _aki_  _megbánt_ vagy akinek _tud_ vétkit nem _kell_  _ki_ nyilatkoztatni atyánk _fia_  _fogyatkozás_ se abirák elött nem _kell_ ellene panaszt _tenni_ mivel ami urunk azt akarja _hogy_ meg menttsük _ő_ agyalázattol az emberek elött és a szégyen vallástol és ugy vigyazunk az ö _becsület_ valamint amagunkéra ugy _hogy_ az illyen mértékletes _felebaráti_ szeretettel és _értelem_ valo _cselekedet_ az _isten_  _ő_ meg nyerhesük és lassanként az _intés_ bé vételire _készít_ 

 _k_ Mi formában _kell_  _ő_ meg _feddeni_ 

 _f_ Meg _kell_  _ő_  _feddeni_  _kegyesség_  _felebaráti_ szeretettel és _olyanformában_  _hogy_ magával _elhitethet_  _hogy_ tsak az üdveségét _tekint_ azért szükséges _hogy_ minden _kemény_ szót _indulat_ és _harag_  _eltávoztat_ 

 _k_ Mindenkor illyen mértékleteségel kellé meg _feddeni_ másokot

 _f_ A midön valoságos _felebaráti_ szeretet vagyon szivünkben _követ_ annak _indulat_  _eszik_ és _okosság_ mert valamit _eszerint_  _cselekedik_  _jól_ lészen _cselekedve_  _de_ akár mi modon _fedd_ másokot mindenek felet mutassuk meg azt néki _hogy_ se nem _irigység_ se nem _harag_  _hanem_  _igaz_ szivböl _kíván_ magában valo _térés_ annak akit _fedd_  _de_  _először_ visgállyuk meg magunkot _hogy_ mi még nagyob vétket _cselekedhet_ik_ mint amelyet másnak _hány_ szemére erre valo nézve mindenkor nagy alázatos szivel _kell_  _feddeni_ másokot

 _k_ Ez aköteleség tsak a _miellenünk_ tett vétket tekéntié

 _f_ Ez _elterjed_ az Isten és afelebarátunk ellen tett vétkekreis amelyeket ugy _kell_  _tekinteni_ mint _ha_  _ellene_  _tesz_ mivel az Isten _dicsőség_ és a _felebarát_ üdveségéhez valo _buzgóság_ arra _kötelez_  _hogy_ azokban részt vegyünk mert mindenben az Isten _dicsőség_ és a _felebarát_  _haszon_  _kell_  _keresni_ valamint a magunkét

 _k_ A _Krisztus_ miért mondá ezeket a szokot _ha_ téged meg _hallgat_ meg nyerted atyád fiát

 _f_ Azért _hogy_  _megéreztet_ velünk mitsoda szükséges _hogy_ afeddés _jól_ légyen mivel azon áll az üdvesége annak _aki_ minket _megbánt_  _ezért_ is _tartozik_  _elébe_ adni vétkit olyan _felebaráti_ szeretettel _hogy_ mint egy _kényszerít_ minket _hallgatni_ és jó neven venni amit néki mondunk _ugyanezért_ is _tartozik_ minden képen azon lenni ellene mondván a magunkhoz valo szeretetnek és minden _indulat_ tsak _hogy_ meg nyerhesük _felebarát_ a _Krisztus_ 

 _k_ Mit parantsol még az ur _hogy_  _cselekedik_ az atyánk fiát valo _feddés_ 

 _f_ Azt _hogy_  _két_ vagy _három_  _tanúbizonyság_ vegyünk mellénk _ha_ minket meg nem _hallgat_ akik elött mindent _elkövet_  _hogy_ magában _térít_ atyánk fiát és az _isten_ meg nyerjük

 _k_ Mit _kell_ még _harmad_ is _cselekedni_  _hogy_ atyánk fiát _megtérít_ 

 _f_ Azt _hogy_ adgyuk _tudta_ az _egyházi_ pásztoroknak _ha_ amí és abizonyságok _intés_  _megvet_ vagyon valamely _gyalázat_  _ebben_ aharmadik _orvosság_  _de_ akristus inkáb vigyáz a lelkek üdveségire mint sem abetsületekre

 _k_ Ha az Anyaszent egyházat sem _hallgat_ mi vagyon még _hátra_ 

 _f_ vagyon még egy leg utolszori _orvosság_ mely _kemény_ atöbbinél mert arosz is inkáb meg nevekedet ez az _orvosság_ az _exkommunikáció_ a mely _abból_ áll _hogy_ el _tilt_ attol _hogy_ avallásnak semi féle _dolog_ ne _közösül_ atöbb _hív_ és asátán _hatalom_ alá adgyák ugy _hogy_ el lévén választva az anyaszent egyháznak _tag_ és a _hív_  _egyesség_ valamint egy meg rothadot _tag_ illyen nagy _gyalázat_  _által_  _meggyógyulhat_  _kevélység_ és _engedetlenség_ vagy is leg aláb _hogy_ mások _ő_  _elkerülvén_ rosz példáját bé ne vegyék és ne _követ_ 

 _k_ Mikor az atyánk fiát _megfedd_ tartozunké mindenkor ezt a rendet _követni_ 

 _f_ Nem lehet mindenkor _betű_  _szerint_ ezt a rendet _követni_ a _Krisztus_ mi nékünk tsak ugy akarta ezt a rendet _elöben_ adni mint a mely leg _természet_  _szerint_ valobb és _illendő_  _hogy_  _ha_ nintsen valamely _ok_  _hogy_ azt meg változtassák az _okosság_ és afelebaráti szeretet azt _kíván_ némelykor _hogy_  _abból_ vagy el vegyenek vagy _az_  _tesz_ az _idő_ és a személyre valo nézve akár mí formában mennyen a végben _de_ tsak az atyánk _fia_  _megtérés_  _kell_  _célozni_ mivel ez a _törvény_ lelki _értelem_ a melyet meg nem lehet változtatni abetü _szerint_ valo _értelem_ meg változik az _idő_ ahely és a személy _szerint_ 

 _k_ Tartozunké mindenkor meg _feddeni_ másokot

 _f_ Vagy egy képen vagy más képen _de_ arra _tartozik_ az alattunk valokot és azokot kik _gondviselés_ alat vannak meg _kell_  _feddeni_  _de_ arra _idő_ és _hely_  _kell_ választani ami pedig másokot _illet_ azal _tartozik_  _hogy_  _ha_ avaloságos _felebaráti_ szeretetnek _indulat_ viszen arra és _hogy_  _ha_  _gondol_  _hogy_  _használ_ mert másként azt el mulathattyuk _de_ az _érte_ valo _imádság_ elnem _kell_ mulatni vannak pedig ollyanok _aki_ másokot nem lehet meg _feddeni_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ másokot nem lehet meg _feddeni_ 

 _f_ 1 Az ollyannak akik ellen a vétkesnek _gyűlölség_ vagyon az illyeneknek _intés_ meg nagyob roszat _gerjeszt_ 2 azok akik azon nem munkálodnak _hogy_ magokot _megjobbít_  _aki_ másokot akar meg _feddeni_ annak _megfeddhetetlen_  _kell_ lenni vagy leg aláb azon _kell_ lenni _hogy_  _megjobbít_ magát _fogyatkozás_ 3 azok _aki_ nintsen a _feddés_  _elegendő_  _értelem_ mivel _ha_ arra _elegendő_ nem vagyunk inkáb _az_ neis _fog_ másképen nem _hogy_  _haszon_  _tesz_  _de_ még annál inkáb _felindít_ mint _hogy_ a _Szentírás_  _szerint_ az Isten mindenikünkre _bíz_  _hogy_  _gond_ legyen _felebarát_ üdveségire azért egy _kereszt_ ugy _kell_  _élni_  _hogy_  _haszon_ lehesen attyafiainak

 _k_ Miért _hagy_ azt az ur _hogy_ minyájan _megegyezik_ az _imádság_ 

 _f_ Azért _hogy_ inkáb meg nyerhesük _imádság_ valo _kérés_ mert a mi _fogadás_ és _kívánság_  _megegyezvén_ az _isten_ mint egy _erőszak_ vesznek a mely _kedves_  _őelőtte_  _ezért_ is _ígér_  _hogy_  _közötte_ lészen azoknak kik _összegyűlik_ az ö nevében _ezért_ is szoktak _összegyűlni_ ahivek aparokiákban _hogy_  _imádkozik_ a szent áldozatot ajánlyák és az _isteni_  _dicséret_  _énekel_ egy szivel és szájal

 _k_ Hányszor akarja az ur _hogy_  _megbocsát_ annak _aki_ minket _megbánt_ 

 _f_ Azt akarja _hogy_  _hetvenhét_  _megbocsát_ az az valahányszor _megbánt_ és _bocsánat_  _kér_ anyiszor _megbocsát_ néki és _ezáltal_ arra _tanít_  _hogy_ a _felebarát_ valo szeretetet anyira _meggyarapít_ szivunkben _hogy_ akármiben meg bánttson is _de_ azért a szeretet melyel néki _tartozik_ meg ne gyengülyön

 _nagyböjt_ 3DIK _hét_ VALO SZEREDÁN

Imádság

 _böjtközép_ 

Adgyad uram _hogy_ ezen üdveséges _böjtölés_  _által_  _megjobbítván_ magunkot és ellene mondván rosz _erkölcs_  _irgalmasság_ meg nyerhesük a mi urunk J k


 _episztola_ 

Exod 20 12

Atyádot és anyádot _tisztel_  _hogy_  _hosszú_  _életű_ lehess a _föld_ melyet ate urad _isten_  _ad_  _teneked_ ne _öl_ ne paráználkodgyál ne lopj ne szoly _felebarát_ ellen _hamis_  _tanúság_ ne _kíván_ ate _felebarát_  _ház_ se ne _kíván_ a _feleség_ se szolgáját se szolgáloját se _ökör_ se szamarát se semit az mi _övé_ az egész nep láttya vala aszozatokot és villámlásokot és atrombita zengést és a _füstölgő_  _hegy_ és meg rettenvén és _félelem_ meg rémülvén _távol_ állának mondván Mojsesnek szoly _te_ nékünk és _meghallgat_ ne szollyon nekünk az ur _hogy_  _talán_ meg ne _hal_ és mondá Mojses a népnek ne _fél_ mert azért _jön_ az Isten _hogy_ meg probálna _titeket_ és _hogy_ az ö _félelem_ lenne _benne_ és ne vétkeznétek és _távol_ álla anép Mojses pedig a _homály_  _járul_ a melyben az Isten vala mondá annak _felette_ az ur Mojsesnek ezeket mondgyad az _Izrael_  _fia_  _ti_ láttátok _hogy_ menyböl szollottam néktek ne _csinál_  _ezüst_  _isten_ se arany _isten_ ne _csinál_ magatoknak _oltár_  _föld_  _csinál_ nekem és azon mutassátok bé ati _éppen_  _égő_ és _békességes_ áldozatotokat ajuhaitokot és _ökör_ minden _hely_ amelyen _emlékezet_ lészen az én nevemnek _eljön_  _hozzá_ és meg áldalak téged


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _tisztelet_ akarja az Isten _hogy_ a _fi_ adgyanak szüléjeknek

 _f_ Ez a _tisztelet_  _abban_ áll _hogy_ minden _becsület_ és _engedelmesség_ legyenek _hozzá_ az _evangélium_  _tanítás_  _szerint_  _fogad_ szavokot szükségekben és _betegség_ öket _könnyebbít_ és segittsék mindenben amiben töllök lehet _fogyatkozás_ zugolodás nélkül _békességes_  _tűrés_ szenvedgyék

 _k_ Mit _ígér_ Isten az olyan _fi_ kik ezt a _kötelesség_ végben viszik

 _f_ Hoszu _élet_  _ígér_ nékik eföldön _de_ az a _hosszú_  _élet_ az _örök_ és _boldog_  _élet_ példáza amely _jutalom_ mind azoknak kik attyoknak anyoknak és reájok valo _gondviselő_  _illendő_  _igaz_  _tisztelet_ adnak szeretettel ugy valamint az _isten_ a kinek is ezek _kép_  _de_ még _hosszú_  _élet_ is _ad_ nékik némelykor eföldön és rend _szerint_ ö nékik magoknak is olyan _gyermek_  _ad_ amitsodások ök voltak szüléjekhez _tudniillik_  _becsülettudó_  _engedelmes_ és _szófogadó_ 

 _k_ Mit _tilt_ az Isten _ebben_ aparantsolatban ne _öl_ 

 _f_ Azt _tilt_  _hogy_ roszul _bánik_  _felebarát_  _hogy_  _test_ rongállyuk vagy _kínoz_  _ő_ vagy lelkében _hogy_  _ő_ a vétekre _ingerel_ rósz példánkal vagy _tanács_ vagy más _egyéb_ utakon a melyekért el vesztetnök véle akegyelmet és az _isteni_ szeretetet a mely _élet_ a léleknek az illyen _botránkoztatás_ szol a _Krisztus_ az _evangélium_  _oly_ rettentö képen

 _k_ Mit _tilt_ az Isten akövetkezendö parantsolatban

 _f_ Meg _tiltván_ aparáznaságot _megtilt_ mind azt valami _ellenkezhetik_ atisztaságal vagy _cselekedet_  _kívánság_  _beszéd_  _tekintet_  _illetés_ és más illyenekben és _megtiltván_ alopást _megtilt_ mind azt az _igazságtalanság_ mesterséget _csalárdság_ a mellyekel szokták _keresni_ vagy meg _tartani_ amás _jószág_ 

 _k_ Mi _foglaltatik_ ahamis _tanúság_ a mely _tiltatik_ nékünk

 _f_ A _hamis_  _tanúság_  _kívül_ melyet mondunk atörvényben _élet_  _jószág_ és _becsület_ ellen _felebarát_ a mely _irtóztató_ vétek minden _hazugság_  _emberszólás_  _gyalázás_ rágalmazás egy szóval minden nyelv béli vétek mely a mások _becsület_  _kár_  _igyekezik_ mind ezek meg vannak _tiltva_  _ebben_ aparantsolatban

 _k_ Mitiltatik még akét utolso parantsolatban melyek a _felebarát_  _tekint_ 

 _f_ Az _elsőbben_ az Isten _tilt_ az akarattal valo rosz _gondolat_ és a szán szándékal valo rosz _kívánság_  _hogy_ valamely _házas_ személyel azt az _ocsmány_ vétket _cselekedik_ a melyet _házasságtörés_ nevezik _de_ söt még az ollyan _kívánság_ is _tilt_ a melyel _kívánhat_ valaki még _férj_  _élte_  _feleség_ valo _házasság_ vagy az aszszonynak _élte_  _férj_ valo menetelét _igazságtalan_ ollyan _jószág_  _kívánni_ mely a _felebarát_ mert ollyan veszedelmes _kívánság_ a melyért veszedelem _követhet_ mind _egyik_ mind a másikát és amely _kívánság_ némelykor anyira menyen _hogy_  _halál_  _kíván_ még _gyilkosság_ is _eshet_ik_ 

Az utolso parantsolatban _megvan_  _tiltva_  _hogy_ ne _kíván_ se szolgáját se marháját se _semminemű_  _jószág_  _felebarát_ se ne vágyunk semmi _jószág_  _hogy_  _ha_ nem _tud_  _ha_ el akarjaé adni ambár ne _kíván_ is azokot _igazságtalan_  _de_ akivánságnak nintsen _határ_ és _soha_ meg nem elégszik azért is _tilt_ azt az Isten és arra _különös_ parantsolatot _ad_ mert _ha_ ez a _kívánság_ a szivet _bír_ és _abban_ uralkodik az _isteni_ szeretetet el _olt_ és igy _halálos_ vétekben _esik_ 

 _k_ Az Isten nem tilttyaé _ebben_ a lettzkében a _kép_ valo _tisztelés_  _honnét_ vagyon _tehát_  _hogy_ az Anyaszent egyház nem _tilt_ 

 _f_ Az Isten az _ótörvény_  _megtilt_  _hogy_  _bálvány_  _csinál_  _hogy_ azokot _imád_ és _tisztel_ mert a tsak az _isten_  _illet_ az Anyaszent egyház meg engedi a _Krisztus_ és a szentek _kép_  _de_ azokot nem _imád_ se nem _tisztel_ mert ezekel tsak az _isten_  _tartozik_ azt _tud_  _hogy_ azok aképek tsak aranybol _ezüst_  _kő_  _fa_ vannak _csinálva_ atridentinumi _koncílium_  _teljesség_  _tilt_  _hogy_ azokban _hisz_ valamely _erő_ lenni _hogy_  _ha_ a _kép_ meg engedi az Anyaszent egyház nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ azokal meg _tartóztat_ ahiveknek _gondolat_ az _imádság_ alat és _hogy_ annál inkáb elméjekben vegyék és _megtart_ atitkokrol valo _emlékezet_ és azoknak a szenteknek jó _erkölcs_  _aki_  _leír_  _elébe_ azért is mondgyák _hogy_ a _kép_ atudatlanok _könyv_ a pedig tudni valo _hogy_ tsak egyedül akristust _imád_ vagy a szenteket _tisztel_ a midön meg hajttyák magokot aképek elött _hogy_  _ha_ pedig ugy láttzik mint _ha_ ahivek valamely ragaszkodásal volnának aképekhez és _ha_ nem szenvedik _hogy_ azokot _megbecstelenít_ és ollyan _ok_ vagyon mint a mely _ok_ egy _fiú_ meg _tart_ és _gond_ visel az attya _kép_ vagy amikor _tisztelet_ meg _tart_ valaki _király_  _kép_ és nem engedi _hogy_ azal _tiszteletlen_  _bánik_ mert szeretik és _becsül_ azokot _aki_ akép elméjekre _ad_  _de_  _ezenkívül_ anem _igaz_ valamint az _eretnek_  _tart_  _hogy_ az Isten egészen és _teljesség_  _megtilt_ az _ótörvény_ a _képcsinálás_ mivel mojses az Isten parantsolattyábol _két_  _kerub_  _kép_  _csináltat_ és a _frigyláda_  _tetet_ 

 _k_ A _hív_ nem vallás béli _tisztelet_ adnaké akeresztnek amidön _imád_ 

 _f_  _teljesség_ se nem az aranyat se nem az _ezüst_ se nem a _fa_  _imád_ a mely _tisztelet_ adnak akeresztnek azt akristus személyének adgyák az ö _kereszt_ elött _leborulván_ akristust _imád_  _Ilona_  _császárné_ mondgya szent _Ambrus_ oratio funebr: _de_ Theod meg _találván_ a _kereszt_  _imád_ akirályt és nem a _fa_ mivel anagy _bálványozás_ let volna _hanem_ azt _imád_  _aki_ afára volt szegezve 


 _evangélium_ 

szent Matth 15 1

Akkor _jön_  _hozzá_  _Jeruzsálem_  _írástudó_ és _farizeus_ mondván miért _elhagy_ a _tanítvány_ arégiek _hagyomány_ miért nem mossák meg _kéz_ mikor _kenyér_  _eszik_  ö pedig _felelvén_ mondá nékik miért hágjátok tiis _által_ az Isten parantsolattyát ati _hagyomány_ mert az Isten mondotta Atyádot és anyádot _tisztel_ és _aki_ az attyát vagy annyát átkozza _halál_  _meghal_  _ti_ pedig mondgyátok valaki attyának vagy annyának azt mondgya valamely ajándék _éntőlem_ vagyon néked _használ_ és nem _tisztel_ az ö attyát vagy annyát és meg vetettétek az Isten parantsolattyát ati _hagyomány_  _képmutató_  _jól_ profétálta _felőle_  _Izajás_ mondván enép ajakival _tiszt_ engem a szivek pedig _távol_ vagyon _tőle_  _ok_ nélkül _tisztel_ pedig engem _tanítván_ az emberek _tudomány_ és parantsolatit és _hozzá_  _híván_ a seregeket mondván _hall_ és _ért_ nem az _megfertőztet_ az _ember_ a mi bé megyen aszájába _hanem_ a _megfertőztet_ az _ember_ a mi aszájábol származik akkor _hozzá_  _járulván_ atanitványi mondának néki tudodé _hogy_ a a _farizeus_  _hallván_ ez _ige_  _megbotránkozik_ ö pedig _felelvén_ mondá minden plántálás melyet az én mennyei Atyám nem plántált _tő_  _ki_ szaggatatik _elhagy_ öket vakok és vakok vezéri a a vak pedig _ha_ vakot vezet mind aketten a veremben _esik_  _felelvén_ pedig péter mondá néki magyarázd meg nékünk a _példabeszéd_ öpedig mondá még tiis _értelem_ nélkül vagytoké nem értiteké minden ami aszájban megyen ahasba megyen és az árnyék székbe _bocsáttatik_ amik pedíg aszájbol származnak aszivböl _kijön_ és azok _megfertőztet_ az _ember_ mert aszivböl _kijön_ agonosz _gondolat_  _gyilkosság_  _házasságtörés_ paráznaságok lopások _hamis_  _bizonyság_  _káromlás_ ezek a melyek _megfertőztet_ azembert mosdatlan _kéz_  _enni_ pedig nem _megfertőztet_ az _ember_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsodás amái _evangélium_ lévö _farizeus_ magok viselések

 _f_ Az ö magok viselések igen _igazságtalan_ azt vétekül _tulajdonít_ az Apostoloknak _hogy_ meg nem mosdának minek elötte _eszik_ mondván _hogy_ ugy meg nem _tart_ a régiek _hagyomány_ ö magok pedig meg szegik az Isten parantsolatit _hogy_ a magok _hagyomány_  _követhet_ ezt is _hány_ szemekre akristus és _ebben_ azokot _jelent_ akik _kis_ vétekért nagy _keménység_  _kárhoztat_ másokot _holott_ az ollyanoknak nagyob vétkeket lehetne szemekre _hányni_ amelyekböl még nem is _gondolkodik_ magokot _megjobbítani_ 

 _k_ A _farizeus_  _babonaság_ kik nagyobra _becsül_  _hagyomány_ az Isten _törvény_ nem szállottaké mi reánk

 _f_ Azt _kíván_  _hogy_ ne _kényszeríttet_ azt meg mutatni _de_ az igen valo szent _Hieronimus_ mondása _szerint_  _hogy_ a _farizeus_ szokási mi reánk szállottak példának okáért nagy szorgalmatoságal és _tartalék_  _kötelez_ magunkot _bizonyos_  _imádság_ és _ceremónia_ a melyek nintsenek se _kötelesség_ se parantsolat alat és azonban el mulattyuk aleg nagyob és szükségesebb _kötelesség_ a vallás béli _külső_  _hivatal_ szorgalmatoságal végben vinni és azonban _ki_ nyitani szivünket arosz _kívánság_ nem _farizeusi_ erkölcsöké ezek _ha_ ezeket _követ_ akeresztyénségnek tsak a _külső_ részire vágyunk

 _k_ Nem követtyüké meg más valamiben is a _farizeus_ 

 _f_ Minden _bizonnyal_  _követ_ öket _sok_ féle képen _abban_ a nyomoruságban _esik_ példának okáért amidön nem _hogy_ az _evangélium_  _tudomány_  _követ_  _hanem_ azoknak _hely_ a magok elméjeknek _találmány_  _helyheztet_  _elébe_  _tévén_ azokot akristus _tudomány_ a melyeket mindenkor _tanít_ az Anyaszent egyházban és amelyeket meg nem lehet változtatni nagy vétek nélkül

 _k_ Az _eretnek_ nem hányhatnaké _hasonló_ állapotokot a _katolikus_ szemekre a _hagyomány_  _iránt_ mint a mellyeket _hány_ akristus a _farizeus_ szemekre

 _f_ Igen nagy _különbség_ vagyon az Anyaszent egyház és a _farizeus_  _hagyomány_  _között_ az elsö az Apostoloktol vette vagy pedig az Anyaszent egyház akit a szent Lélek _igazgat_ rendelte azokot a mellyek _teljesség_ nem _ellenkezik_ az Isten _törvény_  _de_ söt még annak meg magyarázására és végben vitelére [végben-vitelére] rendeltettek apediglen _bizonyos_  _hogy_ az Anyaszent egyház a _hagyomány_ nagyobra nem _becsül_ az _evangélium_ valamint a _farizeus_ nagyobra _becsül_ az Isten parantsolattyánál az _ember_ és _babonás_  _hagyomás_ 

 _k_ Nem lehetneé _sok_  _kereszt_ felöl azt el mondani _hogy_ tsak szájal _tisztel_ az _isten_ a szivek pedig _távol_ vagyon tölle

 _f_ Ezt mód nélkül láttyuk mostanában és aleg nagyob részének áitatoságok tsak szóból áll és akülsö _ceremónia_ ahoszu _imádság_  _megvan_  _de_ nem _belső_ lélekel vagyon senem _figyelmetesség_ azt sem _tud_ mit mondanak tsak _éppen_ szokásbol _imádkozik_  _mindazonáltal_ azokal reménlik az üdveséget _holott_ azok az _imádság_ tsak _haszontalan_  _hogy_  _ha_ azokhoz nintsen _foglalva_ az _isteni_ szeretet és asziv béli _figyelmetesség_ az _igazán_ valo _imádság_ és avaloságos áitatoság -az _isteni_ szeretetböl áll amely _őhozzá_  _fordít_  _kívánság_ és suhajtásit

 _k_ Miképpen _ér_ akristusnak ezeket a szavit _hogy_ nem a _megfertőztet_ az _ember_ ami aszájban megyen _hanem_ ami _abból_ származik

 _f_ Azt ugy _kell_  _érteni_  _hogy_ nem az _eledel_ senem akülsö _dolog_ teszik magokban _tisztátalan_ az _ember_  _hanem_ ami vétkeink amelyek aszivnek rendeletlenségitöl _jön_ igen _kell_  _tehát_ arra vigyázni _hogy_ tsak ollyan jó _jön_ amely _tetszhet_ik_  _isten_  _aki_ meg vett minden _tisztelet_ és szolgálatot _hogy_  _ha_ tsak nem a szivböl származik ebböl az _eredet_  _jön_  _tehát_ az _ember_ minden _érdem_ és _érdemetlenség_ 

 _k_ Miképpen nyerhettyük a szivünkre azt a szüntelen valo vigyázást

 _f_ Azt tsak egyedül akegyelemböl nyerhettyük el amelyet _gyakorta_  _kell_  _kérni_  _isten_  _de_  _hogy_ ezt a _kegyelem_ meg lehesen nyerni annak _jobb_ mondgya nintsen mint a _hogy_  _eltávozik_ -avilági szorgalmatoságoktol amennyiben lehet és azoktol a mikhez _kapcsolva_ vagyunk _de_  _hogy_ valaki azt _gondol_  _hogy_ meg nyerheti azt avigyázást amidön a _játék_ látogatásban _dorbézolás_ a _sok_  _trécselés_  _tölt_ az _idő_ egészen el merül avilági _dolog_ anyira _hogy_ egy szem pillantásig valo _idő_ nintsen az üdveségröl valo _gondolkozás_ igy az _isten_  _kísért_ és azt akarná _hogy_  _csoda_  _tesz_  _hogy_ ne _kívántatik_ a rend _szerint_ valo modokal _élni_ 

 _k_  _ki_  _céloz_ akristusnak ezek aszavai avak _ha_ vakot vezet mind aketten averemben _esik_ 

 _f_ Ezeket aszokot amellyekel akristus _fedd_ afarisaeusokot kik vakok lévén vakságban lévö népet _igazgat_ lehet az ollyanokra szabni kik lágy és _tudatlan_  _gyóntató_ papokot _keres_ kik _kecsegtet_ rosz szokásokot és akik aveszedelemre vezetik öket magokal együt ebböl _ki_ tettzik mitsoda szükséges egy ollyan lelki vezérlöt _keresni_  _aki_  _tudós_ és szorgalmatos légyen _hogy_  _bizodalom_ lehesen _oktatás_  _követni_ mivel rend _szerint_ az üdveségünk azon áll a mint _igazgat_ minket agyontato pap és azon is amitsoda _gond_ viszük végben _intés_ ez okáért is akarja szent _Baszileiosz_  _hogy_ ollyan _ember_  _keres_  _aki_ meg ne tsallyon se meg ne _hagy_ magát _csalni_  _aki_  _meghal_ légyen avilágnak és _aki_ se _hiábavalóság_ se nagyra vagyás ne legyen a kinek maga viselése _megfeddhetetlen_ légyen

 _nagyböjt_ 3DIK _hét_ VALO _csütörtök_ 

Imádság

Enged meg mindenhato _isten_  _kegyelem_  _hogy_  _megtisztíttatik_ aböjtölésnek szentül valo végben vitelével és adgyad _hogy_  _hovatovább_  _kedves_ lehessünk szent _felség_ elött ami urunk J k


 _episztola_ 

Jérem 7 1

Az _ige_ mely _Jeremiás_ lött az urtol mondván ály az ur _ház_  _kapu_ és _hirdet_ ót az _ige_ és mondgyad _hallgat_ azur _ige_ egész _Júda_ kik bé mentek akapun _hogy_  _imád_ az urat ezeket mondgya aseregek ura az _Izrael_  _isten_  _megjobbít_ ati utaitokot és ati _cselekedet_ és veletek lakom ehellyen ne _bízik_ ahazugság _ige_ mondván az ur _templom_ az ur _templom_ az ur _templom_ ez mert _ha_  _jól_  _igazgat_ az utaitokot és _cselekedet_  _ha_  _igazság_  _tesz_ a férfiu és az atyafi _között_ ajövevényen és az árván és az _özvegy_ nem _cselekedik_  _igazságtalanság_ sem ártatlan vért nem _ont_ ehellyen és az _idegen_  _isten_ után nem _jár_ magatok veszedelmére veletek lakom ehellyen a _föld_ melyet az atyáitoknak adtam _örökkön-örökké_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _céloz_ ez a mai letzke

 _f_ A proféta arra _céloz_  _hogy_ szemekre _hány_ asidoknak mitsoda _hittség_  _bizakodik_ avallás béli _külső_ szolgálatban a melyel szolgállyák az _isten_ nem _gondolkodván_ azon _hogy_ ö néki aszivek _tisztaság_  _tetszik_ és azö _törvény_ valo szeretetekért az anyaszent egyhaz ezeket az ollyan _keresztény_ szabja _aki_ minden vallások tsak a _külső_  _cselekedet_ és _ceremónia_ áll

 _k_ A sidok miképpen _esik_  _ebben_ atévelygésben

 _f_ Mert azt _gondol_  _hogy_ az urnak _templom_  _közötte_ lévén és az Isten maga meg mutatván nékik az áldozatokot és a _ceremónia_ amelyekel szolgállyák _hogy_ ö reájok mindenkor _gondviselés_ lészen ámbár ök _hűségtelen_ és _törvénytelen_ legyenek is _hasonló_ lehetne mondani _sok_  _keresztény_ kik azüdveségekröl valo reménségeket egyedül avallásnak _külső_ részeire _épít_ nem szentelvén _isten_ sziveket se _élet_ nem szabván az _evangélium_  _tanítás_ azt _tart_  _hogy_ az Isten nem akarná öket el veszteni mivel az Anyaszent egyháznak _kebel_ születtek aszenttségekel _él_ amisére el mennek _de_ azonban avallásnak leg szüksegeseb részeit el mulattyák nagy _tévelygés_ volna azt _tartani_  _hogy_ az _elég_ az üdveségre _ha_ az Anyaszent egyházban vagyunk és a szenttségekhez _járul_ az Isten azoknak adgya meg az üdveséget _aki_  _élet_ meg _egyezik_ az ö _titok_ szenttségével és akik _hűséges_ meg _tart_ parantsolatit

 _k_ Mit _kell_  _tehát_  _cselekedni_  _hogy_ az Isten mivelünk lakozék

 _f_ Meg _kell_ változtatni _élet_ magunk viselésit és _hajlandóság_ vétek nélkül valo _élet_  _él_ és lassanként _eltávoztat_ szivünket a _földi_  _dolog_ és _megtisztít_ anyira _hogy_ az Isten szenttségének _lakóhely_ lehesen és akkoron az Isten a mi szivünkben fog lakni mint a maga _templom_ mivel tsak egyedül a _tiszta_ és a szent lelkek az ö _templom_ 


 _evangélium_ 

szent luk 4 38

Fel kelvén pedig _Jézus_ asynagogábol a simon _ház_ mene a simon napa pedig nagy _hideglelés_ vala és _könyörög_ néki _érte_ és melléje álván parantsola ahideg lelésnek és _elhagy_  _ő_ és mindgyárt _felkelvén_ szolgál vala nékik míkor pedíg anap el nyugodot volna minnyájan _aki_  _különbféle_ nyavalyákal valo betegi valának _hozzá_ viszik vala azokot ö pedig mindenikre _kéz_  _tévén_  _meggyógyít_ öket _ki_ mennek vala pedig az _ördög_ sokakbol _kiáltván_ és mondván _hogy_  _te_ vagy az Isten _fia_ és _megfeddvén_ nem _hagy_ azokot szollani mert _tud_  _ő_  _Krisztus_ lenni meg virradván pedig _ki_ mégyen vala egy puszta _hely_ és a seregek _keres_  _ő_ és szintén _hozzá_ menének és _tartóztat_  _ő_  _hogy_  _él_ menne töllök kinek ö mondá mert _egyéb_ varasoknak is szükség nékem _hirdetni_ az Isten _ország_ mert azért _küldetik_ és prédikál vala _Galilea_ synagogáiban


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ ahideg lelés amelyböl akristus _meggyógyít_ a szent péter napaját

 _f_  _jelent_ alelki _betegség_ melyeket alelki _betegség_  _okoz_ amelyekböl még az _igaz_ sem vétetnek _ki_ ez _élet_  _folyás_ alat a melyben szüntelen _kell_ viaskodniok arosz _indulat_ ellen ami _hideglelés_ mondgya szent _Ambrus_ a _fösvénység_ a mi _hideglelés_ atisztátalanság ami _hideglelés_ anagyra vágyás ami _hideglelés_ aharag

 _k_ Mit _tanulhat_ az Apostolok példáibol kik _könyörög_ a _beteg_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_  _imádkozik_ abetegségben lévö _atyánkfia_ akristus némelykor inkáb meg _hallgat_ azokot kik másokért _imádkozik_ mint _ha_ magokért _imádkozik_ és _gyakorta_  _érdemes_  _dolog_ másokért _imádkozni_ mint magáért mert a _felebaráti_ szeretet mely azt _cselekedtet_ nem a maga _haszon_  _tekint_  _benne_ 

 _k_ Az aszszony maga nem könyörgeé a _meggyógyulás_ 

 _f_ Az _evangélium_ arrol nem szól az ö _hideglelés_  _jelent_ arosz _kívánság_ lelki _hideglelés_ akik pedig illyen nyavalyában vannak nem _hogy_  _meggyógyulás_  _könyörög_  _de_ söt még szeretik nyavalyájokot és nem _kíván_  _meggyógyulás_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ ez az aszszony _meggyógyulás_ után

 _f_ Mihent _meggyógyulás_  _érez_ azonnal _felkel_ és szolgalni _kezd_ akristusnak és az Apostolinak ez a példa arra _tanít_  _hogy_ nagy siettségel adgyunk _hála_  _isten_ a midön testi vagy lelki nyavalyábol meg szabadit minket a _hálaadás_ pedig arra _kötelez_  _hogy_ az után nagyob _buzgóság_ és _hűség_ szolgállyunk néki és ami _hivatal_ serénységel és _figyelmetesség_ végben vivén mutasuk meg _azáltal_  _meggyógyulás_ valoságát

 _k_ Mit _cselekedik_ akristus minek utánna a synagogában predikállot és _csoda_ tett volna

 _f_ A pusztában mene _imádkozni_ ezel példát _ad_  _tanítvány_ és szolgainak _hogy_ mitsoda szükséges _hivatal_ végben vitele után magokot el vonni egy _kevés_  _idő_  _hogy_  _ha_ a meg lehet _hogy_  _imádság_ a mennyei áldást nyerhesék munkájokra

 _nagyböjt_ 3DIK _hét_ VALO PÉNTEKEN

Imádság

Hinttsed uram _kegyelem_  _böjtölés_ ugy _hogy_ meg _tartván_ atesti _böjt_ alelki _böjt_ is meg _tart_ ellene mondván avéteknek a mi urunk J k 


 _episztola_ 

Num 20: 2

 _és_ midön viz nélkül szükölködnék a nép _egy_  _gyűl_ Mojses és _Áron_ ellen és pártot ütvén mondának _bár_ el vesztünk volna az _atyánkfia_  _között_ az ur elött miért _hoz_ ez ur _gyülekezet_ apusztában _hogy_ mi és abarmaink meg hallyanak miért _felhozattat_  _bennünket_  _Egyiptus_ és _elég_ roszabb _hely_  _hoz_ melyet bé nem vethetni mely sem _füge_ nem _hoz_ sem szölöt sem _pomagránát_ annak _felette_  _inni_ valo viz sintsen és _elbocsátván_ a sokaságot bé menvén Mojses és _Áron_ a szövettség _hajlék_ artzal _esik_ a _föld_ és _kiált_ az urhoz és mondanak ur Isten _meghallgat_ enépnek _kiáltás_ és nyisd meg meg nékik _kincs_ az _élő_ viznek _kút_  _hogy_ meg elégedvén szünnyék meg _kiáltás_ és _megjelenik_ az ur _dicsőség_  _őfelettük_ és szólla az ur Mojsesnek mondván vedd a veszöt és _egybegyűjt_ a népet _te_ és _Áron_ a _báty_ és szollyatok a _kőszikla_  _előtte_ és a vizet _ad_ és mikor _kihoz_ avizet akösziklábol _iszik_ az egész sokaság és az ö _barom_ vévé azért Mojses a veszszöt mely az ur szine elött vala amint meg parantsolta vala néki _egybegyűjtvén_ a sokaságot a _kőszikla_ elöt és mondá nékik _hall_ párt ütök és _hitetlen_ vallyon ekösziklábol hozhatunké vizet néktek és midön _felemel_ Mojses akezét ütvén a veszszövel _két_ a _kőszikla_ igen _bőséges_ viz jöve _ki_ ugy _hogy_  _iszik_ anép s’abarmok és mondá az ur Mojsesnek és _Áron_ mivel nem _hisz_ nékem _hogy_ meg szentelnétek engem az _Izrael_  _fia_ elött bé nem viszitek a népeket a _föld_ melyet nékik adok ez az ellen mondásnak vize _ahol_  _feddődik_ az _Izrael_  _fia_ az ur ellen és meg szenteltetett _őbennük_ 


Magyarázat

 _k_ Honnét vagyon _hogy_ az Isten meg _enged_  _hogy_ Mojses az ö _hív_ szolgája _aki_ mindenekben mindenkor _oly_  _csodálatos_  _hit_ mutatá _ebben_ a _cselekedet_ ahite meg gyengüllyön

 _f_ Meg _enged_ azért _hogy_ meg alázza _meggyógyít_ vagy _megoltalmaz_ valamely _belső_  _kevélység_  _eszerint_  _hagy_ aválasztatit némely alkalmatoságokban _bizonyos_  _fogyatkozás_  _esni_ azért _hogy_ meg üsmértesse vélek a magok _gyengeség_ és _hogy_ magoknak ne _hisz_  _hanem_ az _isten_  _folyamodik_ alázatoságal és _buzgóság_ és _hogy_ vélek _elhitet_  _hogy_ tsak a _kegyelem_  _cselekedhet_ik_ jót

 _k_ Nagy volté a Mojses vétke

 _f_ Ugy tettzik mint _ha_  _könnyű_ lett volna mivel az ö _kételkedés_ tsak attol volt _hogy_  _felháborodott_ volt annak a _hálaadatlan_ népnek az Isten ellen valo zugolodásán és _feltámadás_ ettöl vagyon _hogy_ meg nem _tart_ azt a sziv béli _békesség_ és azt az _isten_ valo _bizodalom_ amelyet mutata egész _élet_ minden _cselekedet_ el nem hitetvén magával _hogy_ az ur _kedvezés_ lehesen _az_ a _feltámadt_ néphez ez a pelda meg mutattya mitsoda szükséges _csendes_ elmével _járulni_ az ur _elébe_ 

 _k_ Ha amojses vétke _oly_  _könnyű_ volna miért _megbüntet_ az Isten _oly_  _kemény_ meg nem _engedvén_ néki _hogy_ bé menyen az _megígér_  _föld_ 

 _f_ Mert 1 a Mojses _kételkedés_  _jelent_ a sidok _hűségtelenség_ a melyért meg nem érdemlék az Anyaszent egyházban valo meneteleket melyet _jelent_ a _megígér_  _föld_ 2 mert az Isten _megbüntet_  _kemény_  _fia_ vétkeket azért _hogy_ a más világon azt _elkerülhet_ és vehesék _jutalom_ jó _cselekedet_ 

 _k_ Mit _jelent_ akö a melyet meg üté Mojses és a veszö a melyel vizet _bocsát_ 

 _f_ A _kő_  _jelent_ akristust szent pál _szerint_ ö is az az _élő_ viz mely el ólttya a szomjuságunkot és a veszszö _jelent_ a lántsát a mely vért és vizet _bocsát_ a _Krisztus_  _oldal_ : _jelentvén_ a _keresztség_ lévö vizet és _kegyelem_ mely _megtisztít_ alelket a _bűn_ el _olt_ a világi _jó_ után valo szomjuságot és szomjuhoztattya a mennyei _jó_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 4 5

Jöve azért samariának varosában mely sikárnak mondatik a major mellet mellyet _Jákob_ az ö _fia_  _József_ adott ót vala pedig ajákob _kút_  _Jézus_ azért _megfáradván_ az utbol ül vala akut mellet vala ugy mint _hat_  _óra_ egy aszszony jöve samariábol vizet meriteni mondá néki _Jézus_  _ad_  _inni_ (mert a _tanítvány_ el mentenek vala avárosba _hogy_  _eledel_ vennének) mondá azért néki a samariai aszszony mit _kér_  _te_ sido lévén _éntőlem_  _inni_  _ki_ samariai aszszony vagyok mert nem _társalkodik_ a sidok a samariaiakkal _felel_  _Jézus_ és mondá néki _ha_  _tud_ az Isten ajándekát és _ki_ légyen _aki_ néked mondgya _ad_  _inni_  _talán_  _te_  _kér_ tölle és _élő_ vizet adot volna néked mondá neki az aszszony uram nintsen mivel meritened és a _kút_ mély _honnét_ vagyon azért _élő_ vized vallyon nagyob vagyé _te_ az atyánknál _Jákob_  _aki_ nékünk ekutat adta és öis _abból_  _iszik_ és a _fia_ s’abarmai _felel_  _Jézus_ és mondá néki minden _aki_ evizböl _iszik_ meg szomjuhozik _aki_ pedig _iszik_ avizböl mellyet én adok néki nem szomjuhozik _örökké_  _hanem_ a viz mellyet én adok néki _őbenne_  _felforró_ viznek _kútfő_ lészen az _örök_  _élet_ mondá néki az aszszony uram adgyad nékem azt a vizet _hogy_ ne szomjuhozam se ide ne _jön_ meriteni mondá néki _Jézus_ meny el _eléhív_ a _férj_ és _jön_ ide _felel_ az aszszony és mondá nintsen _férj_ mondá néki _Jézus_  _jól_ mondád _hogy_ nints _férj_ mert _öt_  _férj_ volt és _aki_ most vagyon nem _te_  _férj_ azt _igazán_ mondád mondá néki az aszszony uram látom _hogy_ proféta vagy _te_ a mi atyáink ehegyen _imádkozik_ és _ti_ azt mondgyátok _hogy_  _Jeruzsálem_ vagyon ahely _ahol_  _imádkozni_  _kell_ mondá néki _Jézus_ aszszony állat _hisz_ nékem _hogy_  _eljött_ az _óra_ mikor sem ehegyen sem _Jeruzsálem_ nem _imád_ az Atyát _ti_ azt _imád_ a mit nem _tud_ mi azt _imád_ a mit _tud_ mert az üdveség az sidoktol vagyon _de_  _eljön_ az _óra_ és most vagyon mikor az _igazimádó_  _imád_ az Atyát lélekben és _igazság_ mert az Atya is illyeneket _keres_  _aki_  _imád_  _ő_ lélek az Isten és azoknak kik _imád_  _ő_ lélekben és _igazság_  _kell_  _imádni_ mondá néki az aszszony _tud_  _hogy_  _eljön_ a Messiás ( _aki_  _Krisztus_ mondatik) mikor azért ö _eljön_  _meghirdet_ nékünk mindeneket mondá néki _Jézus_ én vagyok _aki_ veled szollok és azonnal _elérkezik_ a _tanítvány_ és _csodálkozik_  _hogy_ az aszszony állattal _beszél_  _mindazonáltal_ senki nem mondá mit _kérdezkedik_ vagy mit szollasz véle el _hagy_ azért a vedret az aszszony és a városba mene és mondá az _ember_ jertek el és lássátok az _ember_  _aki_ meg mondotta nékem mind a miket _cselekedik_ nem _de_ ö é akristus _ki_ menének azért avárosbol és _hozzá_ menének _azonközben_  _kér_  _ő_ atanitványok mondván Rabbi _eszik_ ö pedig mondá nékik vagyon nékem _enni_ valo _étek_ melyet _ti_ nem _tud_ mondának azért atanitványok egy másnak valyon hozotté néki valaki _enni_ mondá nékik _Jézus_ az én _étek_ az _hogy_ annak akararattyát _követ_  _aki_ engem _küld_  _hogy_ el végezem az ö _dolog_ nem _ti_ mondgyátoké _hogy_ még négy _holnap_ vagyon és _eljön_ az aratás _íme_ mondom néktek _felemel_ szemeiteket és lássátok atartományokot mert _fehér_ már az aratásra és _aki_ arat _jutalom_ veszi és _gyümölcs_  _gyűjt_ az _örök_  _élet_  _hogy_  _aki_ vet is együt _örül_  _aki_ arat is mert _ebben_  _igaz_ a mondás _hogy_ más _aki_ vet és más _aki_ arat én _titeket_ aratni _küld_ a melyben _ti_ nem munkálkodtatok _egyéb_ munkálkodtak és _ti_ azö munkájokba állottatok _abból_ pedig avárosbol _sok_ samaritánusok _hisz_  _őbenne_ a _bizonyságtevő_ aszszony _beszéd_  _hogy_ meg mondotta nékem mind azt a miket _cselekedik_ mikor azért _hozzá_ mentek volna a samaritánusok _kér_  _ő_  _hogy_ ót maradna és _két_ napig marada ótt és sokkal _több_  _hisz_  _őbenne_ az ö _beszéd_ és mondgyák vala az Aszszonynak _hogy_ már nem ate _beszéd_  _hisz_ mert mi magunk _hall_ és _tud_  _hogy_  _bizonyára_ ez avilág üdvezitöje


Magyarázat

 _k_ A _Krisztus_ miért akara szenvedni _fáradság_ az utozások miat

 _f_ 1 Magára akará venni nyomoruságinkot _mihozzánk_  _hasonló_  _halandó_  _test_ vévén magára azért _hogy_ mi nékunk _erő_ és _kegyelem_  _érdemel_  _hogy_  _békességes_  _tűrés_ és _penitenciatartó_ lélekel szenvedgyük nyomoruságinkot 2 Meg akará _bizonyítani_  _hogy_ valoságos _ember_ volna és ez _élet_ szükségi és alkalmatlansági alá vettetet valamint mi és _hogy_ valojában akart szenvedni és meg _halni_  _érte_ az után _feltámadni_ menyben menni azon _test_ melyet magára vett volt és nekünk _erős_  _bizodalom_ adni _hogy_  _ha_ mi is szenvedünk és _meghal_ ugyan véle együt fel is támadunk és menyben menyünk

3 Hogy példájára valo nézve ellene mondgyunk ez _élet_ lágyságának és _kényesség_ és _hogy_ az ö szolgálattyáért és üdveségünkért _kemény_ munkás _élet_ adgyuk magunkot

 _k_ A _Krisztus_ miért _kér_ mindgyárt _inni_ a samaritana Aszszonytol

 _f_ 1 Azért _hogy_  _beszéd_  _eredhet_ véle a vizröl melyet meritet 2 azért _hogy_ alkalmatoságot adgyon az aszszonynak _hogy_ ö maga is _kér_  _abból_ a _drága_ vizböl melyröl néki _beszél_ 3 azért _hogy_ a szegényekhez valo szeretetre _indít_ mivel agazdagok kik az _isten_ akarják magokot adni a szegényeknek adni _kell_  _ha_ azt akarják _hogy_ az Isten is adgyon nékik

 _k_ Mitsoda Isten ajándékárol szól a _Krisztus_ ennek az aszszonynak

 _f_ Arrol a _kegyelem_ melyet maga akristus _érdemel_ nékünk _halál_  _által_  _kegyelem_ a mely szent Agoston _szerint_ az _isteni_ szeretetnek sugarlása amelyet aszent lélek adgya szivünkben és amely nem tsak meg üsmérteti velünk ajót _hanem_ még azt _cselekedtet_ is menyei _öröm_ és _gyönyörűség_ 

 _k_ A _kereszt_ nem üsmeriké ezt az ajándékot

 _f_ Látni valo _hogy_ nagyob része nem üsméri mert _ha_ üsmérné _kíván_ is _de_  _az_ sokan vannak _idegenség_ a mostani _kereszt_  _közül_  _ki_ üsméri _megbecsülhetetlenség_ az alázatoságnak aszegénységnek _békességes_  _tűrés_ mind ezek _egy_ részei annak az ajándéknak nem láttyuké minden nap _hogy_ ezeknél anagy jó _erkölcs_ nagyobra _becsül_ ahejában valoságot _jószág_ egy _kis_  _idő_  _tartó_  _gyönyörűség_ amelyektöl elkel _távozni_ akarattyok ellen _hogy_ lehetne _tehát_ azt el _hinni_  _hogy_ sokan akeresztyének _közül_ üsmérik ezt az ajándékat

 _k_ Mi _ok_ sugarlá az ur ennek az aszszonynak _hogy_  _élő_ vizet _kér_ tölle

 _f_ A _könyörgés_ akará elméjit _felindítani_  _hogy_ a _kegyelem_ szent _kívánság_  _kér_ a melyet az _élő_ vizhez _hasonlít_ mert az _élet_  _ad_ lelkünknek a mennyei _dolog_  _indít_ el ólttya _benne_ a _földi_  _dolog_ valo szomjuságát és _kívánság_ arosz _kívánság_ sebeségit _lecsendesít_  _benne_ és _megtisztít_ avéteknek szenyéböl ajó _cselekedet_  _gyümölcs_  _hozat_ véle

 _k_ Mit _jelent_ a _Jákob_  _kút_ melynek vize tsak _kevés_  _idő_  _elolt_ aszomjuságot és miben _különbözik_ attol aviztöl melyet a _Krisztus_  _ígér_ 

 _f_ A _kútvíz_  _jelent_ avilági _gyönyörűség_ amelyek még inkáb szomjuhoztattyák azokot kik azokbol _iszik_ és a melyek nem _hogy_  _megenyhít_  _de_  _de_ söt még _felgerjeszt_ aszomjuságot és _soha_ bé nem _tölt_ az _ember_  _kívánság_  _ellenben_ pedig a viz melyet a _Krisztus_  _ígér_ egészen bé _tölt_ azt _aki_  _abból_  _iszik_ és tsak a mennyei _dolog_ suhajtattya véle

 _k_ Mivégre _ad_  _értelem_ a samaritana aszszonynak akristus _hogy_  _tudva_ volna nála az ö _tisztátalan_  _élet_ 

 _f_ Meg akará néki mutatni _hogy_  _őbenne_  _feljebbvaló_ elme volna az _ember_ elménél _hogy_ annál is nagyob _figyelmetesség_ lenne _intés_ azért is _cselekedik_  _hogy_  _abban_ a szent szégyenben _hoz_ rendeletlenségiért amely avaloságos _megtérés_ és penitentziára vinné _ő_ amelyek nélkül nem lehetne része az _örök_  _élet_  _felforró_ viznek _kútfő_ se az üdveségnek _kegyelem_ 

 _k_ Miért _beszél_ néki az _isteni_  _imádás_ modgyárol nem haladáé a felyül elméjit egy ollyán aszszonynak _aki_ mindenkor _tisztátalan_  _élet_  _él_ 

 _f_ Mert avallásnak _fő_ része a _hogy_ az _isten_  _imád_ anélkül az _isten_ nem szolgállyák _egyszersmind_ fel is nyittá szemeit ennek az Aszszonynak _hogy_ meg láthatná ezt a nagy _igazság_ 

 _k_ Mitsoda az _isteni_  _imádás_ 

 _f_ Az _isten_  _imádni_ a _hogy_  _ő_ szivesen szeresék: mivel _ő_ szeretve _imád_ ezen szeretet nelkül nem lehet valoságos vallás se áitatoság az _isten_  _imádni_  _tehát_ a _hogy_  _ő_ szivünkböl szeresük mindenekben alája vessük magunkot tsak az öakarattyátol _függ_ és az alá vessük minden szándékunkot és _cselekedet_  _hogy_  _őelőtte_ magunkot meg alázuk és _leborulván_ elötte vallyuk meg _hogy_ tsak nyomorultak _tudatlan_ és vétkesek vagyunk és _hogy_  _kegyelem_ nélkül semmi néki _tetszhető_  _dolog_ nem _cselekedhet_ik_  _hogy_ magunknak és rosz _hajlandóság_ meg halyunk nékie szentelvén téstünket lelkünket és _érzékenység_ ez _tehát_ avaloságos _imádás_ illyen áldozatot _kell_ nékie ajánlani minden _idő_ és minden _hely_ a _Krisztus_ együt _aki_ fel áldoztatot akereszt _fa_  _hogy_ minket _megbékéltet_ az attyával és _aki_ az _oltár_ ajánlya magát velünk együt _hogy_  _halál_  _érdem_ részesülhesünk

 _k_ Mitsoda az _isten_ lélekben és _igazság_  _imádni_ 

 _f_ A lélekben valo _imádás_ a _hogy_  _ő_  _tiszta_ és _haszonkeresés_ nélkül valo szeretettel szeresük a mely tsak egyedül _ő_  _tekint_ és nem ajutalmat _hogy_ lelki és _belső_ szolgálatal _imád_ és ne tsak _külső_  _ceremónia_ vagy a _haszon_ valamint a sidok kik tsak aföldi _jó_  _tekint_ az _igazság_ valo _imádás_ a _hogy_  _ő_  _imádni_  _kell_ a _tévelygés_ és _hamisság_  _összeelegyítés_ nélkül nem ugy mint a samaritánusok kik _összeelegyít_ a _bálvány_  _tisztelet_ az Isten _tisztelet_  _hogy_  _ő_  _imád_ azoknak az _igazság_ szeretetével a melyeket _ki_ nyilatkoztatot nékünk és mind azokot a melyek _tekint_ ahitet és atitkokot és mind a mellyek _tekint_ aszokásokot

 _k_ Miért _csodálkozik_ azon atanitványok _hogy_ akristus egy aszszonyi állatal _beszél_ 

 _f_ Mert az igen ritka _dolog_ vala _előtte_  _de_ ahitböl valo _tisztelet_ melyel valának _hozzá_ mint mesterekhez nem _enged_  _hogy_ azon _megbotránkozik_ se _hogy_  _helytelen_  _kérdés_  _tesz_ néki akristus azért akará _hogy_ ezt _írás_  _tesz_  _hogy_ ebböl _megtanul_ el _kerülni_ az aszszonyokal valo _beszélgetés_  _hogy_  _ha_ arra aszükség és aköteleség nem viszen avélek _hosszas_  _gyakorta_ valo és _barátságos_  _beszélgetés_ igen veszedelmes

 _k_ Mit _jelent_ aveder melyet a samaritána aszszony el _hagy_ 

 _f_ Jelenti szent Agoston _szerint_ arosz _kívánság_ amelyel a világi _gyönyörűség_ meg romlot vizit merittik melyet _jelent_ akut _jelent_ még arosz szokásokot és a vétekre vivö alkalmatoságokot a melyeket el _kell_ hagyní azoknak kik _isten_ akarnak _térni_ 

 _k_ Mit _jelent_ ennek az aszszonynak siettsége amelyel akará meg üsmértetni akristust a lakosokal

 _f_ Ebböl _ki_ tettzik _hogy_ valamint avilágnak és arosz _hajlandóság_ ellene mondása elsö _jel_ avaloságos _megtérés_ a második _jel_ a _buzgóság_ az amelyet mutatnak avaloságos _penitenciatartó_  _hogy_ másokot ís az _isten_ vezethessék és részithessék öket is _abban_ az _elrejtett_  _gazdagság_ a melyet _oly_  _boldog_ voltak _hogy_  _megtalálhat_ 

 _k_ Mit _tesz_ akristusnak ezek a szavai az én _étek_ a _hogy_ az én Atyámnak akarattyát _cselekedik_ 

 _f_ A _Krisztus_ meg akará mutatni ezek _által_ az Apostolinak _hogy_ azért _elküldettetvén_  _hogy_ a lelkeket _oktat_ és meg szentellye _elébb_ valonak is _tart_ azoknak szükségeket a magáénal és _hogy_ ennek az aszszonynak üdveségiért az _étel_ és az _ital_  _elfelejt_ ezel példát akara adní alelki pásztoroknak _hogy_ igen nagy _figyelmetesség_ adgyanak lelki _eledel_ areájok _bízattatik_ lelkeknek és _hogy_  _gyakorta_ a magok szükségeket is el _kell_ mulatní _hogy_ végben vihesék szolgálattyokot a _hív_ is _megtanulhat_ minyájan ebböl _hogy_ minden _étel_  _gyönyörűség_ tsak alégyen _hogy_ mindenben az Isten akarattyát _követ_ erre valo nézve _tartozik_ magokot _oktattatni_ az _evangélium_ a melyben fel vagyon _téve_ az Isten akarattya _hogy_  _hivatal_  _megtudhat_ és _hogy_  _betölthet_  _hűség_ és szeretettel

 _k_ Mit _tesz_ ezek aszók _aki_ vett is _örül_  _aki_ arat is

 _f_ Azt teszik _hogy_ a proféták el vetvén az _igazság_ magvát a lelkekben és _elkészítvén_ az _evangélium_ predikálására mind ezek mind az Apostolok kik munkálodnak az aratásán meg fogják látni _ki_ mondhatatlan nagy _öröm_ amennyekben azokot alelkeket _aki_ üdveségekért ök munkálodtanak és együt el venni munkájoknak _jutalom_ 

 _k_ Mit _kell_  _gondolni_ a samaritánusok _hit_ akik _hisz_ egy aszszony szavára és a sidok _hitlenség_ akik akristus szavainak és _csodatétel_ nem _hisz_ 

 _f_ Imádgyuk az _isten_  _megfoghatatlan_  _ítélet_  _aki_  _irgalmasság_ tészen némelyekel és _aki_  _elhagy_ másokot a magok _hitlenség_ az ö _imádás_ méltó _bölcsesség_ rendelése _szerint_ és _megtekint_ nagy _hálaadás_  _hogy_ minket _megkülönböztet_ másoktol _aki_ vakságokban el _hagy_ egy szoval ebböl meg láthattyuk _hogy_ el nem _kell_ mulatni azokot az _indulat_ a melyeket a _kegyelem_  _felgerjeszt_ szivünkben és azokot meg ne vessük se _haszontalan_ ne _tesz_ a _földi_  _dolog_ valo ragaszkodásunkal

 _nagyböjt_ 3DIK _hét_ VALO SZOMBATON

Imádság

 _örök_ mindenhato Isten _kér_ tégedet mint _hogy_  _megelőz_ szánakodásodal nyomoruságinkot _megad_ minékünk azt is _hogy_ néked _tetszhet_ik_  _megtisztítván_ magunkot a szent _cselekedet_ és az üdveséges _böjtölés_  _kér_ tégedet ami urunk J k


 _episztola_ 

Dan 13 1

 _és_ vala egy férfiu _ki_  _Babilon_ lakik vala és annak neve _Joachim_ és vön susanna nevü _feleség_ a _Heltziás_ leányát _ki_ igen szép és _istenfélő_ vala mert a szüléi mivel _hogy_  _istenfélő_ valának _oktat_ az ö leányokot a Mojses _törvény_  _szerint_  _Joachim_ pedíg _igen_  _gazdag_ vala és _gyümölcsöskert_ vala _közel_ aházához és _őhozzá_  _gyűl_ a sidok mivel _becsületes_ vala minnyájoknál és rendeltetének anép _közül_  _két_ vén _bír_  _abban_ az _esztendő_ kik felöl szollot az ur _hogy_ a _hamisság_  _Babilon_ a vén _bíró_ származot _aki_ lattatnak vala a népet _igazgatni_ ezek _gyakorol_ a _Joachim_  _ház_ és azokhoz _jön_ minyájan _aki_  _törvény_ vala mikor pedig anép meg _tér_  _déltájban_ bé megyen vala susánna és sétál vala _férj_  _gyümölcsöskert_ és láttyák vala avének _hogy_ mindennap bé menne és sétálna és _felgerjed_ az ö _kívánság_ és _elfordít_ az ö elméjeket és _lehajt_ szemeket _hogy_ ne látnák az _ég_ se meg ne emlékeznének az _igaz_  _ítélet_ az okáért meg sebesedve valának _mindkettő_ annak szerelmében és meg nem _jelent_ egy másnak _fájdalom_ mert szegyenlik vala meg _jelenteni_ egy másnak az ö _kívánság_ véle akarván _hálni_ és _figyelmez_ minden nap szorgalmatosaban _hogy_ látnák _ő_ és mondá _egy_ amásikának _hazamegy_ mert _ebéd_  _óra_ vagyon és _ki_ menvén _eltávozik_ egy mástol és mikor _visszatér_  _egybetalál_ és _tudakozván_ egy mástol az _ok_ meg vallák akivánságokat és _akkor_ együt _idő_ rendelének mikor _találhat_  _ő_ egyedül lön pedig mikor alkalmatos napra _figyelmez_ bé mene susánna akertben szokása _szerint_ tsak _két_ leányal és meg akara mosodni mert _hévség_ vala és nem vala ót senki akét el rejtezet és _ő_ szemlélö véneken _kívül_ mondá azért aleányoknak _hoz_ nékem _olaj_ és szappant és akert ajtait zárjátokbé _had_ mosodgyam meg és _megcselekedik_ a mint parantsolta vala és bé zárák a _kert_ ajtait és _ki_ menének a _hátulsó_ ajton _hogy_  _elhoz_ a miket parantsolt vala és nem _tud_  _hogy_ a vének ót _benn_ el rejteztek mikor pedig _ki_ mentek volna aleányok _felkel_ a _két_ vének és _hozzá_  _fut_ és mondának _íme_ akert ajtai bé vannak zárva és senki minket nem lát és mi ate _kívánság_ vagyunk azokáért _enged_ nékünk és _közösül_ velünk _hogy_  _ha_ nem akarod _bizonyság_ mondunk _ellene_  _hogy_ egy _ifjú_ volt veled és azért _kiküld_ a leányokot _tőle_  _felfúvászkodik_ susánna és mondá szorongatásim vannak minden felöl mert _ha_ ezt _cselekedik_  _halál_ az nekem _ha_ pedig nem _cselekedik_  _ki_ nem menekedem _kéz_  _de_  _jobb_ nékem _cselekedet_ nélkül _kéz_  _esni_  _hogy_ sem vétkeznem az ur szine elött és _felkiált_ nagy szóval susánna és _felkiált_ avének is ellene és _elfut_  _egy_ a _kert_ ajtaihoz és fel nyitá mikor azért _hall_ a _kiáltás_ a _háziszolga_ a _kert_ bé rohanának az _hátulsó_ ajton _hogy_ látnák mi volna minek utánna pedig avének szollának _felette_ igen pirulának aszolgák mert _soha_ nem mondatott vala ollyan _dolog_ susánna felöl és lön másod nap és midön _eljön_ a nép _Joachim_ az ö _férj_ el jöve akét vén is rakva lévén _hamis_  _gondolat_ susanna ellen _hogy_  _megöl_  _ő_ és mondának a nép elött _küld_ susánnához a _Heltziás_ leányához a _Joachim_  _feleség_ és mindgyárt _elküld_ és el jöve a szüléivel és _gyermek_ és minden rokonival susánna pedíg igen _gyenge_ vala és szép _ábrázatú_ azok pedíg ahamisak meg parantsolák _hogy_  _felfed_ (mert _befedve_ vala:) _hogy_ akár tsak ugy _megelégedik_ az ö szépségivel sirnak vala az _övé_ és minyájan akik üsmerték vala _ő_  _felkelvén_ pedig akét vén anép _között_ akezeket a _fej_  _tesz_  _ki_ sirván _feltekint_ az _ég_ mert az ö szive _bizakodik_ az urban és mondának avének midön mi egyedül sétalnánk akertben bé jöve ez _két_ leányal és bé zárá akert ajtait és el _bocsát_ tölle az leányokot és _hozzá_ jöve egy _ifjú_  _ki_ el rejtezve volt és _közösül_ véle mi pedig mikor akertnek szegeletiben volnánk látván a _gonoszság_  _hozzá_  _fut_ és láttuk öket egy másal _közösülni_ és az _ifjú_ ugyan meg nem foghattuk mert _erős_ volt nálunknál és fel nyitván az ajtot el szaladot ezt pedig mikor _megfog_ meg kérdök _ki_ volna az _ifjú_ és nem akará meg vallani nékünk edolognak _tanú_ vagyunk _hív_ nékik a sokaság ugy mint véneknek és a nép _bíró_ és _halál_  _ítél_  _ő_  _felkiált_ pedig nagy szoval susánna és mondá _örök_ Isten _ki_ a _titok_  _tudó_ vagy _ki_ mindeneket _tud_ minek elötte meg légyenek _te_  _tud_  _hogy_  _hamis_  _bizonyság_ szollottak _énellenem_ és _íme_  _meghaló_  _holott_ semmit nem _cselekedik_ azokban a miket ezek _gonosz_  _költ_  _ellene_ meg _hallgat_ pedig az ur Isten az ö szavát és mikor ahalálra vitetnék _felindít_ az ur egy _ifjú_  _gyermek_ szent lelkét kinek _Dániel_ vala neve és _felkiált_ nagy szoval _tiszta_ vagyok én ennek vérétöl és az egész nép _hozzá_  _fordulván_ mondá mitsoda _beszéd_ ez a melyet szollál _ki_ midön _közötte_ állana mondá Illyen _balgatag_ vagytoké _Izrael_  _fia_ nem _ítélvén_ se nem üsmervén az _igaz_  _halál_ kárhoztattátoké az _Izrael_ leányát _visszatér_ az _ítélet_ mert _hamis_  _bizonyság_ szollottak ellene viszá _tér_ azért anép siettségel és mondának néki avének _jön_ ide és ülly közinkbe és _megjelent_ nékünk mert néked adta az Isten a vénségnek _tisztelet_ és mondá nékik _Dániel_ válaszszátok el öket _távol_ egy mástol és _megítél_ öket mikor azért el váltak volna egy mástol _eléhív_ az _egyik_  _közüle_ és mondá néki _gonosz_ napokba viszá aggot most _eléjön_ ate _bűn_ melyeket _ezelőtt_  _cselekedik_  _hamis_  _ítélet_  _ítélvén_ az ártatlanokot el nyomván és _elbocsátván_ a vétkeseket _holott_ az ur mondotta az ártatlant és az _igaz_ meg ne öllyed most azért _ha_ láttad _ő_ mond meg mitsoda _fa_ alat láttad öket _beszélgetni_ egy másal _ki_ mondá _schinusfa_ alat mondá pedig _Dániel_  _igazán_  _hazud_ik_ a _fej_ mert _íme_ az Isten Angyala sententziát vévén tölle _kétfelé_ vág tégedet és azt _félreállatván_  _hagy_ a másikát _eljönni_ és mondá néki _Kánaán_ és nem _Júda_ magva a szépség _megcsal_ tégedet és a _kívánság_  _elfordít_ ate szivedet igy _cselekedik_ az _Izrael_ leányival és azok _félvén_ szolnak vala néktek _de_ a _Júda_ leánya nem szenvedte el ati _hamisság_ most azért mond meg nékem mitsoda _fa_ alat láttad öket egy másal _beszélgetni_  _ki_ mondá _tölgyfa_ alat mondá pedig _Dániel_  _igazán_  _hazud_ik_  _te_ is a _fej_ mert _itt_ vagyon az ur Angyala _fegyver_ lévén _hogy_  _kétfelé_ vágjon téged és _megöl_  _titeket_  _felkiált_ azért az egész _gyülekezik_ nagy szoval és áldák az _isten_  _aki_ meg szabadittya az _őbenne_  _bízó_ és fel _támad_ aket vén ellen (mert _meggyőz_ öket _Dániel_ az ö szájokbol _hogy_  _hamis_  _bizonyság_ mondottak:) és _cselekedik_ vélek a mint _gonosz_  _cselekedik_  _felebarát_ ellen _hogy_ a mojses _törvény_  _szerint_  _cselekedik_ és meg ölék öket és meg szabadula az ártatlan vér az napon


Magyarázat

 _k_ Minek _tulajdonít_ az _írás_ azt _hogy_ susánna _oly_ álhatatosan álla ellene a _kísértet_ 

 _f_ Annak _tulajdonít_  _hogy_ a szüléi _jól_ nevelték volt mert mint _hogy_  _igaz_ valának az leányokot is az _isteni_  _félelem_  _int_ mivel aszülék _igazság_  _abban_ áll _hogy_ ezt az _hivatal_ végben vigyék mert elegg szükségesebb az ö üdveségek és a _gyermek_ ezen áll mivel _ha_ agyermekek rendeletlenek és rosz _erkölcsű_ azt tsak amagok _gondatlanság_  _tulajdonít_ mivel _gyakorta_ ettöl vagyon havalaki mondgya szent pál 1 tim 5 8 az _övé_ és _főképpen_ házanépére _gond_ nem visel ahitet _megtagad_ és ahitetlennél aláb valo Az anyák mondgya meg másut 1 tim 2 15 üdvezülnek a _fi_ szülése _által_  _ha_ meg maradnak ahitben és a szeretetben és a szenttségben _józanság_ 

 _k_ susánna nem álhataé avének _kérés_  _hogy_ ahalált _elkerülhet_ 

 _f_ Nem mert _soha_ sem szabad _kis_ vétket is _cselekedni_  _hogy_ a testi _halál_ el lehesen _kerülni_ annál is inkáb nem szabad olyan nagy vétket _cselekedni_ mint aházaság törés vagy más _egyéb_  _tisztátalanság_ mivel el akarván atesti _halál_  _kerülni_  _örökös_  _halál_ szereznénk magunknak _ezért_ is mondá ez a _tisztaságszerető_ aszszony _ha_ ezt _cselekedik_  _halál_ ez nékem mível az _élő_ Isten _kéz_  _esik_ és _örök_ el veszek _de_  _jobb_ nékem _cselekedet_ nélkül _kéz_  _esni_  _hogy_ sem vétkeznem az ur szine elött ezen példábol _megtanulhat_  _hogy_ inkáb _elkerül_ avétket mint akár mely veszedelmet mint _hogy_ annál nagyob veszedelem nintsen a léleknek üdveségit nagyobra _kell_  _becsülni_ a világ _java_ abetsületnél és az _élet_ ezt az _igazság_  _megbizonyít_ amartyrumok _de_  _hova_  _kell_ nagyob _bizonyság_ erröl mint akristus _halál_ 

 _k_ Susánna miképpen vévé _halál_ valo _ítélet_ 

 _f_ Meg marada álhatatosan ahitben és az _isten_ valo reménségben alázatos _bizodalom_  _emel_  _hozzá_  _könyörgés_ és _elébe_  _tesz_ ahamis _bíró_  _igazságtalanság_ az Isten azonnal meg is _hallgat_  _könyörgés_ és egy _gyermek_  _hatalmas_  _oltalmazó_  _támaszt_ néki akit nevezék _Dániel_  _aki_ is az egész népet az _igazság_  _térít_ és azokot ahamis vádolokot azon _büntetés_ alá _ítél_ a melyre itélték vala azt az ártatlan aszszonyt ez a példa nagy vigasztalásunkra lehet nékünk a midön nagy veszedelmekben és _keserves_ állapotokban _esik_ mivel az illyen állapotokban _bizodalom_  _kell_ az _isten_  _kapcsolni_ magunkot ö el nem _távozik_  _hogy_  _elesik_ azok kik _hozzá_  _támaszkodik_  _de_ söt még _ha_  _hozzá_  _hív_ segedelmit nyujttya _megoltalmaz_ és meg vigasztallya

 _k_ Az Isten miért _támaszt_ arra egy _gyermek_  _hogy_ meg üsmértesse susánának ártatlanságát és meg mentse ahaláltol

 _f_ Hogy meg mutassa nékünk _hogy_ az ö _kéz_ minden féle _eszköz_  _jó_ lészen _hogy_ aleg gyengébb _eszköz_  _haszontalan_  _tehet_ ahamisaknak _igyekezet_  _hogy_  _ha_ pedig némelykor avilági _hatalmas_ viteti végben rendelésit reájok szüksége nintsen azt a leg aláb valo _ember_ is végben vitetheti amint ezt meg mutatá az Anyaszent egyháza fel álitatásakor a melyre ollyan _tizenkét_ személyt választa akik alatson rendüek valának _érő_  _becsület_ és _tekint_ nélkül ezekel szabaditatá meg az egész világot az _ördög_  _kegyetlenség_ alol _eszerint_ mondgya szent péter 2 petr 2 9 _tud_ az ur az _istenfélő_ akisértetböl meg szabaditani ahámisakot pedig az _ítélet_ napjára a _kínzás_ meg _tartani_  _kicsoda_ az _aki_ az urban _bíz_ és tölle _elhagyattatik_ mondgya abölts

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_ avéneknek az elött tett vétkek _előjön_ 

 _f_ Mert susanna ellen valo _hamis_ vádolások és _hamis_  _tanúbizonyság_ melyeket az ö ártatlansága ellen _tesz_ azö _hamisság_ mértékét _betölt_ és illyen formában ez az utolso vétek az több vétkekért valo _büntetés_  _igazságos_  _okoz_ nékik 

 _k_ Miért _hogy_ az Isten meg nem szabadittya a veszedelemböl mind azokot a le nyomatot ártatlanokot valamint meg szabadittá susánnát

 _f_ Azért mert meg akarja némelykor probálni az ö _békességes_  _tűrés_ és álhatatoságokot _hogy_  _érdem_  _szerint_  _megkoronázhat_ öket erre valo nézve meg _kell_ bátorodni az _igaz_ kik el nyomatot állapotban vannak _aki_ mindent inkáb el _kell_ szenvedni mint Isten ellen _kis_  _hűségtelenség_  _esni_ mivel _ha_ ez _élet_ láthato képen meg nem segiti is ártatlanságokot a másikában sokal nagyob _jutalom_ fog azért adni erre valo nézve _ha_ sokakot meg szabaditot is _ellenség_  _kéz_  _de_ sokal még _több_ azoknak _hatalom_ alat _hagy_ meg szabaditá susánnát és a _három_  _ifjú_  _aki_ szól _Dániel_  _de_ meg nem szabaditá illyen formában a szent Makabaeusokot se amaga Fiát akit _halál_  _ad_  _érte_ se azt a _sok_ számu martyrokot ö mindeneket az ö _bölcs_ rendelése _szerint_ rendel el a mely rendelés _igazságos_ és méltó _imádás_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 8 1

 _Jézus_ pedig az _Olajfák_hegye_ mene és _ismét_ regel atemplomba jöve és az egész nép _hozzá_ jöve és le ülvén _tanít_ öket _hoz_ pedig az _írástudó_ és a _farizeus_ egy _házasságtörés_  _találtatik_ aszszonyt és _közép_ állaták azt és mondának néki Mester ez az aszszony most _találtatik_  _házasságtörés_ atörvenyben pedig Mojses meg parantsolta nékünk _hogy_  _efféle_  _megkövez_  _te_ azért mit mondasz ezt pedig mondgyák vala _kísértvén_  _ő_  _felemelkedvén_ mondá nékik _aki_  _bűn_ nélkül vagyon _közüle_  _elsőbben_ avessen _kő_ reája és _ismét_  _aláhajolván_  _ír_ aföldön _hallván_ pedig _egy_ a másik után _ki_ menének _elkezdvén_ avéneken és _Jézus_ egyedül marada és az aszszony _közép_ álván _felemelkedvén_ pedig _Jézus_ mondá néki aszszony holvannak akik téged vádolnak vala senki nem káhoztatoté téged _ki_ mondá senki uram mondá pedig _Jézus_ en sem _kárhoztat_ teged _eredj_ és már _többé_ ne vétkezél:


Magyarázat

 _k_ Mit _gondol_ ezeknek a _farizeus_  _cselekedet_ kik _házasságtörés_  _találtatik_ aszszonyt visznek a _Krisztus_  _elébe_ 

 _f_ Az ö _cselekedet_  _csalárdság_ valo _buzgóságos_ látok és _hogy_ mitsoda vak meröségel mérik vadolni azt az aszszonyt _holott_ ök sokal vétkesebbek valának annál a személynél az ö _kevélység_ és azért az _irigység_ a melyel valának akristushoz akit is _kísérteni_ akarák és meg akarák _fogni_ szavaiban _hogy_  _had_ vádolhasák _ő_  _kegyetlen_  _ha_  _büntetés_  _ítél_ az aszszonyt vagy _törvény_ nem _tartó_  _ha_  _büntetés_ nem _ítél_ 

 _k_ Mi formában _kell_  _gondolkodni_ az illyen _cselekedet_ 

 _f_ visgállyuk meg magunkot és _meglát_  _hogy_  _hasonló_  _dolog_  _történik_ mi velünk _gyakorta_ mi igen utállyuk a mások nagy és _ocsmány_ vétkeit annak ugy is _kell_ lenni _de_ mi akik másokot _ítél_  _oly_  _keménység_ sokal vétkesebbek vagyunk azoknál az Isten elött mi _kevélység_ és _irigység_ az Isten szolgainak _cselekedet_ roszra magyarázuk _hogy_ öket _megkisebbít_ mások elött ollyan _dolog_  _fog_ reájok amelyekröl ök _soha_ nem _gondolkodik_ mind ezek annál is nagyob vétkek _hogy_ lelkí vétkek lévén _hasonlít_ az _ördög_ 

 _k_ Mit _felel_ a _Krisztus_ a _farizeus_  _csalárd_  _kérdés_ 

 _f_ Nem _felel_ nékik mindgyárt _egyéb_  _hanem_  _hallgatás_  _lehajolván_  _ír_ ujával a _föld_ mint _ha_ nem _figyelmez_  _kérdés_ és mint _ha_ el akarta volna _kerülni_  _ítélet_  _tenni_ erröl adologrol és meg _felelni_ olyan _kérdés_ amelyek tsak arra valok valának _hogy_ okot _találhat_  _benne_  _hogy_ vádolhasák és _megkisebbíthet_ a nép elött akár miképen _felel_ ezen _hallgatás_  _de_ meg akará vélek ereztetni az ö ellene valo _csalárdság_ és méregel _teljes_  _irigység_ ezel minket arra _tanít_  _hogy_ mitsoda _okosság_ és vigyázásal _kell_  _felelni_ azoknak kik rosz szándékbol valo _kérdés_  _tesz_ nékünk

 _k_ A _Krisztus_ meg feleleé végtire _kérdés_ 

 _f_ Tsak _akkor_  _megfelel_ nekik mikor arra szorgalmaztaták _de_ az ö _felelet_  _teljes_ vala _bölcsesség_ olyan _ítélet_  _ad_ a mely _meghat_ lelkek üsméretit _az_ abelsö _bíró_  _küld_ öket akit magokban _hordoz_ és _aki_  _elébe_ tészi egész _élet_  _de_  _egyszersmind_ meg is üsmerteté vélek _hogy_ nem aláb valo vétkesek annál akit _oly_  _kemény_ vádolnának _aki_  _bűn_ nélkül vagyon _közüle_  _elsőbben_ avessen _kő_ reája mondá nékik avalo _hogy_ ez az aszszony _megérdemel_ akövezést _hogy_  _megbüntettetik_ atörvény _szerint_  _de_ nem ollyanoktol kik ö magok is meg _érdemel_ volna abüntetést mint _hasonló_ vagy még nagyob vétekben lévök _egy_  _bűnös_ a másikát nem _ítélhet_ illyen formában ameg válto atörvény ellen semit nem monda se a vádlot aszszonyt nem _kárhoztat_ és _oly_ mértékletes _bölcs_  _felelet_  _ad_ amely _elég_ tészen atörvény _igazság_ és azt az _kegyesség_ is meg _tart_ a mely ö néki _természet_ szerent valo volt _de_ a mely _egyszersmind_  _kárhoztat_  _kevélység_ és szemtelenségit a vádloknak

 _k_ A _Krisztus_ ezen _felelet_ mire _tanít_ minket

 _f_ Arra _hogy_  _gyakorta_ magunkban szállyunk valojában _gondolkodik_  _fogyatkozás_ vádollyuk bé magunkot Isten elöt és inkáb _ítél_ magunkot mint sem _felebarát_  _fogyatkozás_  _ha_ más képen _cselekedik_ nagy _fogyatkozás_ volna és roszabbá _tesz_ Isten elöt mint akár mely nagy _cégéres_ vétekben _élő_  _bűnös_ példának okáért egy _magahitt_  _kevély_ szüz az Isten _ítélet_  _szerint_ vétkeseb mint sem egy rendeletlen _életű_ aszszony _de_  _aki_ vétkeiért meg alázza magát

 _k_ Mit _cselekedik_ a _farizeus_  _hallván_ ezt a választ

 _f_ Meg ütközének ezen az _igazság_ melyet akristus tett _elébe_ és ollyanoká lének mint _ha_ lántsát ütöttek volna szivekben és el pirulván _hallgatás_  _ki_ menének _egy_ a másik után nem merék azt mondani _hogy_ vétek nélkül volnának _tartván_ attol _hogy_ még _több_ is ne _hall_ olyat a mi nékik nem _tetszik_ ugy anyira _hogy_  _Jézus_ egyedül marada és az Aszszony _közép_ álván

 _k_ A _Krisztus_ ezekböl a szavaibol következiké a _hogy_ egy _bíró_ egy _gazda_ egy atya vétekben lévén meg ne büntethesse az alatta valóit

 _f_ A _kívánatos_  _dolog_ volna _hogy_ ö magok _megfeddhetetlen_ volnának _de_ azö vétkek _ki_ nem veszi _kéz_ a _hatalom_  _hogy_ meg ne büntessék a vétkest _mindazonáltal_  _köteles_ erre valo nezve Isten elöt _hogy_  _jobb_ rendben _él_ és nagyob ártatlanságban mint _aki_ jó példát _kell_ adni ami pedig ezeknek _megvan_  _tiltva_ ahogy ne _rosszindulat_  _kíván_ avétket _megbüntetni_ valamint a _farizeus_  _hanem_ olyan _indulat_  _hogy_  _igazság_  _tesz_ a _gonosz_  _megjobbít_ és a vétket vélek _elhagyat_ ehelyes és rendes és erre _köteles_ mind azok _ki_  _hatalom_ vagyon másokon azért egy _fejedelem_ egy atya egy _bíró_ egy _gazda_  _megbüntethet_ avétkeseket _ha_ szinte magokot vétkeseknek _érez_ is lenni _de_ a _büntetés_ szánakodásal és _belső_ szégyenel légyen

 _k_ Mitsoda lelki _haszon_  _kell_  _fordítani_ akristus példáját _aki_  _oly_  _kegyesség_  _bánik_ azzal az Aszszonyal

 _f_ Tanullyuk meg ebböl apéldábol _hogy_ a _felebaráti_ szeretetnek _határ_  _kell_  _tartani_ amód nélkül valo _buzgóság_  _indulat_ szánakodo elmével _békességes_  _tűrés_ és szenvedésel _kell_ lennünk avétkesekhez a vétkek melyeket _érez_ magunkban nem _megenged_  _hogy_ öket meg vessük nyomorgasuk _helytelen_ valo _buzgóság_  _de_ söt még a _felebaráti_  _kötelesség_ arra viszen _hogy_ mindenben szolgállyunk avétkeseknek a miben töllünk lehet _hogy_  _megtér_ 

 _nagyböjt_ 4DIK VASÁRNAPON 
melyet a _község_  _guzsaly_ vasárnapjának nevezi

Imádság

A mi _bűn_ valo _keserűség_  _kér_  _mindenható_ Isten tégedet _megad_ nékünk malasztodnak vigasztalását és _hogy_  _élhet_ annak _kegyesség_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent Pál Galat 4 22

Mert _írva_ vagyon _hogy_  _Ábrahám_  _két_ fia volt _egy_ aszolgálotol amásik a szabadostol _de_  _aki_ aszolgálotol _test_  _szerint_ született _aki_ pedig aszabadostol az _ígéret_  _által_ mellyek példában mondattak mert ezek akét _testamentum_  _egy_ ugyan a sina _hegy_ szolgálatra szülvén mely az Ágár mert a sina _hegy_  _Arábia_ vagyon mely _az_  _foglaltatik_ mely most _Jeruzsálem_ és szolgál az ö _fia_ ama _fennlévő_  _Jeruzsálem_ pedig szabados mely a mi anyánk mert _írva_ vagyon vigadgy magtalan _aki_ nem szülsz _örvendezik_ és _kiált_  _aki_ nem nemzesz mert sokal _több_ az _elhagyatott_  _fia_  _hogy_ sem annak akinek _férj_ vagyon mi pedig _atyámfia_  _Izsák_  _szerint_ az _ígéret_  _fia_ vagyunk _de_ a mint _akkor_ az _aki_  _test_  _szerint_ születet vala üldözi vala azt _aki_ lélek _szerint_ ugy most is _de_ mit mond az _írás_ vesd _ki_ a szolgálot és a _fia_ mert nem lészen _örökös_ a szolgálo fia a szabados _fia_ az okáért _atyámfia_ nem vagyunk a szolgalo _fia_  _hanem_ aszabadosé mely szabadságal akristus szabaditot meg minket:


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ azok az egy nehány féle személyek _aki_ szól a mai letzke

 _f_ 1 Ágár _jelent_ az _ótestamentumbeli_ szövettséget mellyet tett az ur az ö népével _ki_ adván _törvény_ néki a _Sínai-hegy_ 

2 sára példáza az _újtestamentumbeli_ szövettséget mellyet tett Isten az _ember_ a _Krisztus_ az ö _fia_ az ö vérinek _érdem_  _által_ 

3 _Izmael_ Agarnak a szolgálonak fia _jelent_ asidokot kik mint arabok abajos és nehéz _törvény_  _járom_ alá valának vettetve amely _törvény_ ök abüntetésnek _félelem_ viszik vala végben és a _földi_  _jutalom_ valo nézve mely _ígéret_ vala nékik

4 _Izsák_ sárának a szabadosnak fia példáza akeresztyéneket kik az Anyaszent egyháznak _fia_ szabadosok mert szabados anyának _fia_ kik az _isten_  _engedelmeskedik_ és parantsolatiban _jár_ szeretettel és aszent léleknek szabadságával: _aki_ öket Isten _fia_ tészi

 _k_ A _kereszt_ élneké mindnyájan az _isteni_  _fiúság_ szabadságával

 _f_  _három_ féle _kereszt_ vannak ollyanok kik nem _él_ ezel a szabadságal 1 az ollyanok kik rabjai _hajlandóság_ példának okáért _aki_ uralkodik arosz _kívánság_ szeretete és az _érzékenység_  _gyönyörködtetés_ vagy agazdagsághoz vagy a nagyra vágyásnak szeretete vagy más _egyéb_ illyenek

2 Az ollyanok kik az _isten_ ugy _tekint_ mint olyan urat _aki_  _kemény_ és akinek mindenkor tsak abüntetés vagyon _kéz_ 

3 Az ollyanok akik az Isten parantsolatit tsak azért _követ_ és a vétkes _cselekedet_ tsak azért _kerül_  _hogy_  _fél_ akinoktol

 _k_ Miben áll aszabadságnak lelke

 _f_  _abban_  _hogy_ az _isten_ szolgállyuk és parantsolatit meg _tart_  _tiszta_ és _haszonkeresés_ nélkül valo szeretettel _hogy_ minden _cselekedet_ ö néki ajánlyuk és _őérte_  _cselekedik_  _hogy_  _ő_ evilágon mindenek felet és magunknál jobban szeresük _hogy_ meg vállyunk rosz _hajlandóság_ és tsak egyedül az _isten_  _kapcsol_ magunkot

 _k_  _kicsoda_ az az aszszony _aki_ nem szült és a kinek _sok_ számu _fia_ lettenek

 _f_ Az az Anyaszent egyház _aki_ is akristus _eljövetel_ elöt magtalan volt és akinek patriarkákbol profétákbol és _izraelita_ álló _kevés_ számu _fia_ valának kik a _Krisztus_  _előre_ adot _kegyelem_ az _isten_ lélekben és _igazság_ szolgálták _de_ az Anyaszent egyház a _Krisztus_ születése után _termékeny_ let és véghetetlen számu _fi_  _ad_  _isten_ a _keresztség_  _által_ 

 _k_  _kicsoda_ azok afiak kik az _ígéret_ lélek _szerint_ születtek

 _f_ Azok avaloságos _kereszt_ kik itt alat üldöztetnek és _csúfoltatik_ atest _szerint_ valo _keresztény_  _de_ az Apostol azt mondgya _hogy_ a szolgálo fia nem lészen _örökös_ a szabadosnak _fia_ az az _hogy_ azok kik rosz _hajlandóság_ rabjai és akik az _isten_ tsak _félelem_ szolgállyák az _igazság_ szeretete nélkül és tsak avilági _jutalom_ azok _ki_ vettetnek atselédes _gazda_  _ház_ és nem részesülnek a mennyei _örökség_ amely _örökség_ tsak az _isteni_ szeretetett _illet_ és tsak az Isten valoságos és az _ígéret_  _fia_  _megadatik_ azoknak _ki_ mondgya az Apostol rom 8 15 nem vettétek a szolgálat lelkét _hogy_ a _félelem_  _él_  _hanem_ a _fogad_  _fi_ lelkét vettétek a melyben _kiált_ Atyánk Atyánk


 _evangélium_ 

szent Ján 6 1

Ezek után _Jézus_ a _Galileai-tenger_  _túl_ mene mely a _Tiberiás_ és _követ_  _ő_ nagy sokaság mert láttyák vala ajeleket melyeket _cselekedik_ azokon kik _beteg_ valának fel mene azért _Jézus_ ahegyre és ót ül vala atanitványival _közel_ vala pedig ahusvét a sidok _ünnep_ napja mikor azért _felemel_ szemeit _Jézus_ és látta volna _hogy_ igen nagy sokaság _jön_  _hozzá_ mondá _Fülöp_  _honnét_ veszünk _kenyér_  _hogy_ ezek _eszik_ ezt pedig mondgyavala _kísértvén_ öket mert ö _tud_ mit volna _cselekedendő_  _felel_ néki _Fülöp_  _kétszáz_ pénz árru _kenyér_ nem _elég_ nékik _hogy_  _ki_  _ki_ mind tsak _kevés_ vegyen is mondá néki egy a _tanítvány_  _közül_ András simon péternek abáttya vagyon _itt_ egy _gyermek_ kinek _öt_  _árpakenyér_ vagyon és _két_  _hal_  _de_ ezek mitsodák annyi _között_ mondá azért _Jézus_  _letelepít_ az _ember_ vala pedig _sok_ széna azon ahelyen _letelepedik_ azért a _férfi_ szám _szerint_ ugy mint _ötezer_ vévé azért _Jézus_ a _kenyér_ és mikor _hála_ adot volna _eloszt_ aletelepedteknek _hasonló_ ahalbol is menyit akarnak vala _hogy_ pedig _betelik_ mondá atanitványinak szedgyétek fel a mely morsalékok meg maradtak _hogy_  _él_ veszenek fel szedék azért és _tizenkét_  _kosár_  _megtölt_ az _öt_ arpa _kenyér_  _hulladék_ melyek meg maradtak vala azoktol akik _eszik_ az okáért az emberek mikor látták volna a _jel_ melyet _Jézus_  _cselekedik_ mondának _hogy_ ebizonyára aproféta _ki_ evilágra _jövendő_  _Jézus_ azért midön _ész_ vette volna _hogy_  _eljön_  _hogy_ meg ragadnák _ő_ és _király_  _tesz_  _ő_  _ismét_ ahegyre _fut_ maga egyedül


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_  _elöben_ az Anyaszent egyház amái _evangélium_ 

 _f_ Nagy számu népet _ad_  _elöben_  _aki_ minden _dolog_ el _hagyván_ [el- _hagyván_ ] akristus után mégyen apusztában _hogy_  _beszéd_  _hallgathat_ nem _gondolkodván_ az _étel_ se _egyéb_ testi szükségéröl ezt a példát azért adgya _elöben_  _hogy_ ebböl _megtanul_ mi formában _kell_  _keresni_ az Isten _ország_ a mely _keresés_  _abból_ áll _hogy_ azt mindenél nagyobra _becsül_ ne is nyughatatlankodgyunk mind arrol ami az _élet_ szükséges az Isten olyan jó Atya _aki_ meg nem engedi _hogy_ a szükségekre valo _elfogy_ azoknak kik mindent _elfelejt_  _őérte_ ezt világosan _megígér_ mondván _keres_  _először_ az Isten _ország_ és az ö _igazság_ és atöbbi _megadatik_ néktek Math 6 33 ö _megtart_  _ígéret_  _ha_ mi _kötelesség_  _követ_ 

 _k_ A _Krisztus_ mitsoda jót tészen ezel anépel

 _f_ Tsudát tészen _hogy_  _táplálhat_  _öt_  _kenyér_ és _két_  _hal_  _megelégít_  _ötezer_  _ember_  _ki_ vévén az aszszonyokot és agyermekeket ebböl _meglát_  _hogy_  _ha_ akristust az ö _ige_ és _kegyelem_ azon _hit_ és _hűség_  _keres_ valamint ez a nép minden testi és lelki szükséginkre _gond_ lenne mivel az _eledel_ melyet _ad_ anépnek _jelent_ azt az _eledel_ melyet _ad_ az ollyan lelkeknek kik _övé_ akarnak lenni akik _érezvén_ szükségeket tsak ötölle várják mind azt ami szükséges _hogy_ szivekben _táplál_ és _megerősít_ az _élet_  _kegyelem_  _de_ ö azt akarja _hogy_  _bizodalom_ és szüntelen _kér_ azt ö tölle és azon meg nem _kell_ tsökenni _ha_ mindgyárt meg nem adgya ö _tud_ mikor _kell_ minket meg _hallgatni_ és reánk _hinteni_  _bőség_  _java_  _hogy_  _ha_  _halogat_ a _megadás_ tsak azért _cselekedik_  _hogy_  _kívánság_ nagyobodgyék és _hogy_ nagyob _bőség_ adgya meg azután a mit _kér_ mert a mihez _könnyű_  _jut_ annak el vésztésit is _könnyű_  _elfelejt_ 

 _k_ Az üdvezitö tészené _hasonló_  _csoda_ még mostanában is mint a melyet amái _evangélium_ látunk

 _f_ Minden _bizonnyal_  _tesz_ és még nagyobakot az egész világot ollyan _búzaszem_  _táplál_ a melyeket minden nap meg szaporittya a _föld_ és _hogy_  _ha_ mi ezt nem _csodál_ nem attol vagyon _hogy_ ez aláb valo _csoda_ volna annál _hanem_ azért _hogy_  _közönséges_ és mint egy _természet_  _szerint_ valo az emberek nem _csodál_ azt amit minden nap szoktak látni söt még arra nem is _figyelmez_  _de_ ami még mind ezeknél _csodálatos_ ahogy a miolta akristus fel állitotta az Anyaszent egyházát _azóta_ a maga _test_  _táplál_ az _igaz_ a mely _eledel_  _soha_ el nem _fogy_  _de_ söt még mentöl azoknak számok nevekedik ez a szenttséges _eledel_ is _több_ szaporodik és szaporodni is fog világ vegiig _kis_  _fogyatkozás_ nélkül mivel mindenkor egészen meg marad

 _k_ A _Krisztus_ miért vette azt az _öt_  _kenyér_ és akét _hal_  _hogy_ azt asok népet _táplál_ nem táplálhatta volnaé azok nelkül is

 _f_ Igen is _táplálhat_  _de_ minket arra akara _tanítani_  _hogy_ a _közönséges_ és _természet_  _szerint_ valo modokal _él_ és _először_ azt vigyük végben a mi _hatalom_ vagyon minek elötte a _rendkívül_ valo és atsudálatos modokhoz _folyamodik_  _hogy_  _ha_ pedig aközönséges _eledel_ akara _csoda_  _tenni_ az arra valo volt _hogy_ az az egy ügyü nép atsudát inkáb észre vehesse mivel _tud_  _hogy_ nem volt több _öt_  _kenyér_ és _két_  _hal_  _hogy_  _ha_ pedig a népnek _természet_ felet valo _erő_ adot volna és ezekel amodokal nem _él_  _akkor_ azt a láthatatlan _csoda_ másra magyarázták volna vagy a _természet_  _jóság_  _tulajdonít_ vagy más _természet_  _szerint_ valo _ok_ és nem _tulajdonít_ atsudának

 _k_ Mit _cselekedik_ akristus _hogy_  _eledel_ adhason anyi népnek

 _f_ Az _öt_  _kenyér_ maga _elébe_ viteté és mint _hogy_ anyi népnek _elegendő_ nem lett volna az ö mindenhatosága _elegendő_  _tesz_ meg szaporitván azt azött _kenyér_ amaga és atanitványi _kéz_ kik anépnek _osztogat_  _eszerint_ is _kell_  _bánni_ szükséginkben a modokal melyeket Isten _ad_  _kéz_  _hogy_  _az_  _tesz_  _hogy_  _ha_ pedig azon nem _elegendő_ az _isten_  _kér_  _hogy_ méltoztassék mindenhato akarattyával azokot meg szaporitani _olyanformán_ amint ö _ítél_  _illendő_ lenni az ö _iránta_ valo rendeléséhez _képest_ és atöbbit _hagy_ reája _bizodalom_ hameg adgya áldgyuk _érte_  _ha_ pedig meg nem adgya _elhitet_ magunkal _hogy_ valamely _jobb_  _tart_ ami üdveségünkre

 _k_ Az Anyaszent egyház miért adgya _elöben_ ezt atsudát most _hogy_  _húsvét_  _közelget_ 

 _f_ Hogy _abban_ meg mutassa nékünk világosan ahusveti _communio_  _jel_ a melyben akristus egy és ugyan azon _kenyér_ a mely az ö _test_ még sokal _csodálatos_  _táplál_ az Anyaszent egyházban valo népit anyi _sok_ saeculumoktol _fogvást_ és _hogy_  _táplálni_ is fogja világ végezetig láttyuk azt is _egyszersmind_ az _öt_  _kenyér_ tett _csoda_  _hogy_ mitsoda _készület_  _kell_ lennünk a _communio_ ugy mint ellene mondgyunk a _földi_  _dolog_ valo szeretetnek _követ_ akristust szeresük akülönös _élet_ aböjtöt az Isten _ige_ munkálkodgyunk üdveségünken akristus _meggyógyít_ a _beteg_ minek elötte _enni_ adna _kér_  _hasonló_ akristust _hogy_  _meggyógyít_ lelkünket minek elötte _táplál_ szent _test_ mert senkinek mondá szent _Ambrus_ nem _kell_  _enni_  _abból_ az _eledel_ mely akrístus _test_  _hogy_  _ha_  _elsőbben_ meg nem gyógyitatik lelki nyavalyáibol akristus egy nehány sorjábán le ülteté a népet a _fű_ azal meg mutatván nékünk _hogy_ meg _kell_ gyöznünk a _teremt_ állatokhoz valo _hajlandóság_  _aki_  _jelent_ a _fű_ az _írás_  _szerint_ és azokot _meggyőz_  _hogy_ nagyob _csendesség_  _járulhat_  _az_ a szentséges _kenyér_ és valamint ez a nép sorjában és _ki_  _ki_ a maga rendében vala _helyheztetve_ a _jelent_ azt a _diszciplína_ és subordinatiot melyet _kell_  _tartani_ az Anyaszent egyházban a melyben _tartozik_  _ki-ki_ az maga pásztorinak és Isten szolgainak _engedelmeskedni_ és alázatoságal _követni_ azt a rendet mellyet _ad_ az Anyaszent egyház azoknak kik a _communio_  _készül_ azért _hogy_ az illyen szent _dolog_ semi rendeletlenség ne légyen

 _k_ A _Krisztus_ miért parantsolá atanitványoknak _hogy_ fel szednék a morsalékokot

 _f_ Azért 1 _hogy_  _abból_  _oly_ világosan _megbizonyíttatik_ a _csoda_  _hogy_ senki _abban_ ne _kételkedhet_ 2 _hogy_ meg mutassa _kegyelem_  _bőség_ melyet tészen azokal kik mindent _elhagy_  _őérte_  _igaz_ szivel

 _nagyböjt_ 4DIK _hét_ VALO _hétfő_ 

Imádság

Adgyad _mindenható_ Isten _hogy_ minden _esztendő_  _betöltvén_ ami _nagyböjti_  _kötelesség_  _tetszhet_ik_ néked testi sanyargatásinkért és lelki alázatoságinkért _kér_ tégedet a mi urunk J k


 _episztola_ 

3 _király_  _könyv_ 3 16

Akkoron _jön_  _két_  _kurva_ aszonyok a _király_ és _elébe_ állának kinek _egyik_ mondá _kér_ uram én és ez az aszszony _egyház_ laktunk és szültem nála akamarában _harmadnap_ után _hogy_ én szültem szüle ez is és együt valánk és senki _egyéb_ velünk a _ház_ nem volt _kettő_  _kívül_ meg _hal_ pedig ez aszszonynak a fia _éjjel_ mert _aludván_ meg nyomta _ő_ és _felkelvén_  _éjfél_  _csendesség_ el vette az én _fia_  _oldal_ mellöl én _te_ szolgálod _aludván_ és _öl_  _helyheztet_ a _meghal_ fiát az _öl_  _tesz_ és mikor _felkel_ reggel _hogy_  _tej_ adnék a _fia_  _halva_ látám kit jobban meg nézvén _fényes_ nappal _talál_  _hogy_ nem az én szültem volna és mondá a másik aszony nem ugy vagyon a mint mondod _hanem_ a _fia_  _meghal_ az _enyém_ pedig _él_ ama viszont mondgya vala _hazud_ik_ mert a _fia_  _él_ és a _fia_  _meghal_ és illyen modon vetekednek vala a _király_ elött _akkor_ mondá akirály ez azt mondgya az én _fia_  _él_ és a _fia_  _meghal_ és amásik azt _felel_ nem _hanem_ a _te_  _fia_  _meghal_ az _enyém_ pedig _él_ mondá azért akirály _hoz_  _kard_ nekem és mikor _elhoz_ akardot akirály _elébe_ mondá vágjátok _kétfelé_ ez _eleven_  _gyermek_ és adgyátok _fél_ az _egyik_ és _fél_ amásikának mondá pedig az aszszony akinek a _gyermek_  _eleven_ vala akirálynak (mert _megindul_ szive afián) _kér_ uram adgyátok néki az _eleven_  _gyermek_ és ne _megöl_  _ő_ a másika viszont mondgya vala se nékem se néked ne légyen _hanem_  _megosztatik_  _felel_ a _király_ és mondá adgyátok az _első_ az _eleven_  _gyermek_ és meg ne öletessék mert az az annya _meghall_ azért az egész _Izrael_ ez _ítélet_ melyet a _király_  _tesz_ és _fél_ a _király_ látván az _isten_  _bölcsesség_ lenni _őbenne_ ezitélet tételre


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ nékünk salamonnak ez a _rendkívül_ valo _bölcsesség_ melyet _isten_ vette vala

 _f_ Jelenti akeresztyeni _bölcsesség_ a mely az Isten ajándékja a mely _kedveltet_ velünk a menyei _dolog_ nagyobra _becsültet_ velünk az _örökös_  _jó_ az _idő_ egy szoval a _keresztényi_  _bölcsesség_ mely a _Krisztus_ avaloságos salamonétol származik nem _egyéb_  _hanem_ az _isteni_ szeretet _de_ ollyan _fényes_ szeretet szent Agoston mondása _szerint_ a mely meg világositatott a szent lélek világoságával a mely meg _tud_  _különböztetni_  _hogy_ mi _hasznos_  _kedves_ és _tökéletes_ Isten elött és _hogy_ mi _megegyezik_ az ö akarattyával

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ a _bölcsesség_ meg lehesen nyerni

 _f_ Azt _óhajtani_ és _kérni_  _kell_ az _isten_ valamint Salamon: azt nagyobra _kell_  _becsülni_ az _ország_  _királyság_  _ezüst_ aranynál és adrága köveknél valamint ö _cselekedet_  _ha_ valaki mondgya szent _Jakab_ szükölködik _bölcsesség_ nélkül _kér_ az _isten_  _ki_ mindennek _bőség_ adgya _de_  _hit_  _kér_ semmit nem _kételkedvén_  _Jákob_ 1 5 mint ollyan jó _erkölcs_ a mely _teljesség_ szükséges _hogy_ magát _igazgathat_ és másokot _ha_ ollyan _hivatal_ vagyon

 _k_ Miért mondád _hogy_ aböltseség _teljesség_ szükséges _hogy_ magát _igazgathat_ 

 _f_ Mert anélkül nem lehet _elérni_ az _örök_  _boldogság_ mivel a _tanít_ az _ember_ arra _hogy_ magát az _igazság_ és az _igazság_ rende _szerint_ vezérellye _holott_ tsak ezek vezetik az _örökös_  _jó_ mivel avaloságos _bolondság_ tsak amaga akarattya és _kívánság_  _szerint_  _élni_ és azal nem _gondolni_  _hogy_ meg üsmérje és _követ_ az Isten _törvény_ és akaratit az _értelem_ és az _okosság_ ellen _cselekedik_ az _aki_ el mulattya azokot az _örök_  _boldogság_ vivö utakot a melyeket a _Krisztus_  _ad_  _elöben_ az ö _evangélium_ 

 _k_ Szükséges _tehát_ aböltseség arrais _hogy_ másokot _igazgathat_ 

 _f_ Hogy _ha_ arra szükséges mindennek _hogy_ magát _igazgathat_ sokal szükségesebb még arra _hogy_ másokot _igazgathat_  _ezért_ is _int_ salamon sap 6 2:3 akirályokot abirokot és mind azokot kik népet _igazgat_  _hogy_ a _bölcsesség_ vegyenek _oktatás_ magoknak mivel az _oly_ világoságot _ad_ mely a szivek _titok_ meg hattya az _igaz_  _megkülönböztet_ vélek ahamistol _ha_  _eltévelyedik_ utban vezeti _ha_  _elesik_ fel _emel_ öket és az _igazság_ uttyán _jártat_ öket erröl _bizonyság_ tészen a salamon _cselekedet_  _aki_ ennek akét aszszonynak a szivekben _keres_ azt az _igazság_ amelyet _beszéd_ fel nem _találhat_ volna

 _k_ Mit _jelent_ ez a _két_ aszszony

 _f_ Az _egyik_ amelyik rea álla és _kér_  _hogy_  _kétfelé_ vágnák a _gyermek_  _jelent_ az ollyan _félkeresztény_  _aki_ azt _gondol_  _hogy_  _feloszthat_ sziveket az Isten és avilág _között_ akik noha akarnák szolgálni az _első_  _de_  _egyszersmind_ a másikát is akarnák részeltetni szeretetekben amásika pedig a melyik _irtózva_  _hall_  _hogy_ a _gyermek_  _kétfelé_ vágják és akinek szive _megindul_  _fia_ mint valoságos anyának _jelent_ az ollyan lelkeket _aki_ avaloságos _isteni_ szeretet vagyon kik sziveket egészen az _isten_ szentelik és akik nem szenvedhetik _hogy_  _abban_ részt vegyen valamely _teremt_ állat az elsö _jelent_ még az ollyan _keresztény_ kik _kétfelé_ akarják választani a _Krisztus_ el szakadván az ö Anyaszent egyházátol amásika _jelent_ az ollyat _aki_  _ellenség_ az el szakadásnak és _aki_ az _egyesség_  _kapcsolván_ magát annak _megtartás_ mindent fel szentel 


 _evangélium_ 

szent Ján 2 13

És _közel_ vala a sidok _húsvét_ és fel mene _Jézus_  _Jeruzsálem_ és _talál_ atemplomban az _ökör_  _juh_ és _galamb_ árusit és a pénz váltokot ülvén és midön _kötelecske_ mint egy _ostor_  _csinál_ minnyájokot _kihány_ a _templom_ a _juh_ és azökrököt is és a pénz váltok pénzét _elont_ és az asztalokot _feldönt_ és azoknak kik a _galamb_ árullyák vala mondá vigyétek el ezeket _innét_ és ne _tesz_ az én Atyám _ház_  _kereskedés_  _ház_  _megemlékezik_ pedig atanitvanyi _hogy_  _írva_ vagyon ate _ház_ valo _buzgóság_ meg _emészt_ engem _felel_ pedig a sidok és mondának néki mitsoda _jel_ mutasz nékünk _hogy_ ezeket _cselekedik_  _felel_  _Jézus_ és mondá nékik _elbont_ etemplomot és _harmadnap_ fel állatom azt mondának azért asidok _negyvenhat_  _esztendő_  _építtetik_ etemplom és _te_  _harmadnap_ fel állatod azt ö pedig a maga _test_  _templom_ mondgya vala azt mikor azért fel _támad_  _halott_  _megemlékezik_ a _tanítvány_  _hogy_ ezt mondotta vala és _hisz_ az _írás_ és a _beszéd_ mellyet _Jézus_ mondott midön pedig _Jeruzsálem_ volna _húsvét_ az _ünnepnap_ sokan _hisz_ az ö nevében látván az ö _csoda_ melyeket _cselekedik_  _Jézus_ pedig nem _hisz_ nékik azért _hogy_ ö üsmérne mindeneket és mivel _hogy_ nem vala szükséges néki _hogy_ valaki _bizonyság_  _tesz_ az _ember_ felöl mert ö _tud_ mi volna az _ember_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ a _templom_ melyet asidok _megfertőztet_ 

 _f_  _jelent_ a mi _templom_ az Anyaszent egyházat és még a mi lelkünköt is atemplomok ollyan _épület_ amellyekben az Isten lakik és amelyekben akristus nem _figura_  _hanem_ valoságban munkálodgya nagy _titok_ a _közönséges_ anyaszent egyház pedig az Isten _ház_ a melyben akarja _hogy_  _tisztel_  _imád_ és neki _engedelmeskedik_ az egész _hív_ kik _abban_  _megegyesül_ és _aki_ egy _test_ egy szivnek és egy léleknek _kell_ lenni mindenik lélek _különös_ az _isten_  _lakóhely_ és _templom_ akik meg szenteltettek a _keresztség_  _által_ és tsak egyedül az ö _dicsőség_  _kell_ lenni azoknak _akármiképpen_  _ért_  _de_ a Mennyei Atyának _ház_ az _imádság_ akönyörgésre és az áldozatra rendeltetet és valami ezekel _ellenkezik_  _ki_  _kell_ azokot _onnét_ vetni azt _kereskedő_  _számvetőház_  _csinálni_ ót világi _dolog_  _hiábavalóság_  _tréfa_  _beszélgetni_ mind ezek _megfertőztet_ az Isten _templom_ a melyért _harag_ veszik magokra

 _k_ A mi lelkünk miképen lészen az _imádság_  _ház_ 

 _f_ Hogy _ha_  _ki_ vettyük elménkböl és szivünkböl a világi _gondolat_ és _kívánság_  _ha_  _felemel_ az _örökös_  _jó_  _hajlandóság_  _isten_  _ajánlván_ mind azt valamit _gondol_ mondunk és _cselekedik_  _hasonló_  _dicséret_  _hálaadás_ és áldozatinkot _hogy_  _ha_ azon munkálodunk _hogy_ szivünkböl _ki_ üzük mind azt ami abuzgoságal és a szenttségel _ellenkezik_ mind azt a vétkes _kereskedés_ a melyért szivünket _birtok_  _tart_ a _gonosz_ lélek egy szoval alélek nem lehet _imádság_  _ház_ se _isten_  _templom_  _hanem_ tsak annyiban a mennyiben ellene mondunk a _fösvénység_ a _kevélység_ nagyra vágyásnak egy szoval mind annak ami meg szenyesithetné _tisztaság_ 

 _k_ Mit _jelent_ az _ostor_ a melyel _ki_ üzé atemplombol mind azokot kik atemplomban árultanak és vásárlottanak

 _f_ Jelenti anyomoruságokot és amenyei _ostor_ a melyel az Isten _ostoroz_  _hogy_ meg büntesse mind azokot kik _megfertőztet_  _templom_ és _hogy_ magunkban _térvén_  _kihajt_ szivünkböl a _hamisság_ áruját _ha_ valaki az Isten _templom_  _megfertőztet_ mondgya szent pál el veszti azt az Isten mert az Isten _templom_ szent a mely _ti_ vagytok 1 Cor 3 17

 _k_ Mit _kelletik_  _csinálni_ a midön láttyuk az Isten Fiát _kéz_ venni _ostor_ az ö szent _harag_  _hogy_ minket _megbüntet_ annyi _sok_  _fertőztetés_ 

 _f_ Meg _kell_ magunkot alázni az _isten_  _hatalmas_  _kéz_ alat _aki_ minket tsak azért _fenyeget_ és _ostoroz_ evilágon _hogy_  _jobb_  _tesz_ és _érdemes_ mint _fia_ a menyei _örökség_ az igen nagy _irgalmasság_ tölle a midön meg érezteti velünk _kéz_  _csapás_ és _kihajt_ szivünkböl arosz _hajlandóság_ a melyek _megfertőztet_ 

 _k_ Az urnak _harag_ hasznosé azoknak _aki_  _büntet_ 

 _f_ Az ö _harag_ rettenetes azoknak kik _csapás_ alat _megkeményedik_ valamint a vas a _kalapács_ alat a midön az ö _templom_ nem _hogy_  _ki_ vetnök azt a mi néki nem tettzik _hanem_ még azt _megfertőztet_ ujjab vétkekel _akkor_ még roszabak lészünk mint az elött voltunk és a rosz _megorvosolhatatlan_ lészen _hogy_ pedíglen meg lehesen _csendesíteni_ az _isten_  _felgerjedett_  _harag_ suhajtoznunk _kell_ az ö _kéz_ alat a mely _ha_ rajtunk sulyos az ö _irgalmasság_  _kell_  _tulajdonítani_ visgállyuk meg _eltöltött_  _esztendő_ szivünknek _keserűség_ és _tekint_ ugy ez _élet_ nyomoruságit mint anyi _kegyelem_  _isten_ a melyeket a végre _küld_ reánk _hogy_ az ö _benne_ lévö _templom_ meg ujittsuk a mely _templom_ el rontottuk volt és _tisztátalan_  _tesz_ vétkeinkel

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_  _követni_  _kell_ az urunk _buzgóság_ 

 _f_ Az ö _ház_ valo _buzgóságos_  _követni_  _kell_ apásztoroknak és az _egyházi_ szolgáknak _aki_ arra _kötelez_  _hivatal_  _hogy_ az Anyaszent egyházban valo rendeletlenségeket _helyrehoz_ meg büntessék azokot kik az urnak _templom_  _megfertőztet_ és munkálodgyanak a _hív_ meg szentelésin

 _k_ Ez a _buzgóság_ tsak az _egyházi_ illetié

 _f_ Azzal _tartozik_  _hogy_ a _hív_ is _felindít_ azt a _buzgóságos_ mivel _ha_ a _Krisztus_ lelkétöl vezéreltetnek a mint szükséges is a _keresztény_ lehetetlen _hogy_ az Isten _ház_ valo _buzgóság_ meg ne emésze öket akár mely renden legyenek szükséges _tehát_  _hogy_ minden _hatalom_ példájokal _imádság_  _megorvosol_ az rendeletlenségeket melyeket látnak a szent _hely_ és a _templom_ etehát a _nagy_  _hivatal_ az uraknak a magistratusoknak és a _cselédes_  _gazda_ 

 _nagyböjt_ 4DIK _hét_ VALO _kedd_ 

Imádság

Adgyad uram _hogy_ ez a mostani _böjtölés_ minket nagyob _buzgóság_  _éltet_ és nyerhesük meg szüntelen valo segittségit _irgalmasság_ a mi urunk J k 


 _episztola_ 

Exod 32 7

Szolla pedig az ur Mojsesnek mondván _eredj_ meny alá vétkezet anéped melyet _kihoz_  _Egyiptus_  _föld_  _hamar_  _eltávozik_ az uttol melyet nékik mutattál és _önt_  _borjú_  _csinál_ magoknak és _imád_ és _áldozván_ aldozatokot mondották ezek ate _isten_  _Izrael_  _ki_ téged _kihoz_  _Egyiptus_  _föld_ és _ismét_ mondá az ur Mojsesnek látom _hogy_  _-e_ nép _keménynyakú_  _elereszt_ engem _had_  _felgerjed_  _ellene_  _harag_ és töröllyem el öket és téged nagy nemzetté _tesz_ Mojses pedig _kér_ az urát _isten_ mondván miért _felgerjed_ uram _harag_ a néped ellen mellyet _kihoz_  _Egyiptus_  _föld_ nagy _erő_ és vastag _kéz_  _kér_ ne mondgyák az _egyiptius_ álnokul vitte _ki_ öket _hogy_  _megöl_ ahegyeken és el _töröl_ a _föld_  _megcsendesedik_  _harag_ és légy _kegyelmes_ anéped _gonoszság_  _megemlékezik_  _Ábrahám_  _Izsák_ és _Izrael_ ate szolgaidrol: _ki_  _megesküszik_  _tennenmagad_ mondván meg sokasitom ati magotokat mint az _ég_  _csillag_ és ezt az egész _föld_ melyröl szollottam ati magotoknak adom és _bír_ azt minden koron és meg engesztelteték az ur _hogy_ ne _cselekedik_ agonoszt mellyet szollot vala az ö népe ellen


Magyarázat

 _k_ Mi az _ok_  _hogy_ az Isten az _izraelita_ szolván Mojsesnek nem mondá néki _hogy_ az én népem vétkezet _hanem_ ate néped vétkezet

 _f_ Mert az a nép el _hagyván_ az _isten_ az _aranyborjú_  _imád_ meg is _érdemel_  _hálaadatlanság_  _hogy_ az Isten ne nevezné maga népinek lenni _hasonló_ mondhatni egy olyan _keresztény_  _aki_ az Isten sokal _több_  _cselekedet_ mint a sidó népért és _aki_ magának _bálvány_  _csinál_ az aranybol _ezüst_ vagy a _föld_ szeretvén és _kapcsolván_ magát a _teremt_ állatokhoz arra is _kényszerít_ ezekért az urat _hogy_ el vesse _ő_ maga _elől_ és _fia_ ne _tart_  _többé_  _ő_ 

 _k_ vannaké olyan _kereszt_ kik az _aranyborjú_  _imád_ 

 _f_ Felette is sokan vannak olyanok a _fösvény_ és az ollyanok _aki_ agazdagsághoz valo szeretet vagyon szivekben akik avallásnak aleg szenttyeb _dolog_ is _gyakorta_ arosz _kívánság_  _fordít_ az illyenek szent pál _szerint_  _bálványozás_  _esik_  _aki_ is azt _tanít_  _hogy_ abálványózo _aki_  _fösvény_  _aki_ az aranyat és az _ezüst_ szereti _imád_ ezeket mivel szent Agoston _szerint_ azt _imád_ az _ember_ amit szeret az Apostol _könnyhullatás_ szollot az ollyanokrol kik akristus _kereszt_  _ellenség_ valának akik ahasokot _tart_  _isten_ ugy mint az _érzékenység_ és a mértékletlenséget meg másut az _ördög_ a világ _isten_ nevezi mivel _aki_ avétek _által_ rabsága alá adgya magát az ollyan urának és _isten_ üsméri _ő_ nékie _áldozván_ testét lelkét szivit elméjit az ö rabságában pedig ateremtett állatokhoz valo szeretetért _esik_ ez igy lévén mind azok arosz _kívánság_ melyek az _ember_ szivében uralkodnak avilági _dolog_ mind anyi _bálvány_ 

 _k_ Az Isten miért mondá Mojsesnek _elereszt_ engemet _holott_ meg nem _könyörög_ volt néki az _izraelita_ 

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa mitsoda nagy _hitel_ volt Mojsesnek elötte azért is _hogy_  _megelőz_  _ő_  _harag_ minek elötte _kinyilatkoztat_ a népen _de_ nem azért _hogy_ a népért valo _kérés_ meg gátollya söt még azal nagyob szánakodásra akará _indítani_  _hogy_  _bosszúállás_ és _harag_  _megcsendesít_  _könyörgés_ az Isten _abban_ ugy _cselekedik_ mint egy jó Atya _aki_ fel _kel_  _hogy_ meg büntesse az _engedetlen_ fiát _de_  _aki_  _mindazonáltal_ nem _bán_  _ha_ meg gátollyák és _ha_  _kér_  _hogy_ néki meg botsáson

 _k_ Mit _tanulhat_ mi ebböl

 _f_ Azt _tanulhat_ ebböl apéldábol _hogy_ az Isten adgya az _igaz_ avétkesekhez valo szeretetet _hogy_ meg gátollyák _buzgó_  _könyörgés_  _bosszúállás_ mivel az ö _irgalmasság_ ollyan _hogy_  _kedvel_ abünösökért valo _esedezés_ azért _hogy_ a _könyörületesség_ és a szánakodásra _indíttatik_ és _egyszersmind_ meg is _fenyeget_ a vétkeseket abüntetésel melyet _érdemel_ azért _hogy_  _megelőz_  _gyorsaság_ valo _megtérés_ abüntetést a mely reájok is fog szállani minden _bizonnyal_  _hogy_  _ha_ vak meröségel akarnak vétkekben meg maradni

 _k_ Mire akar Isten minket _tanítani_ amidön az ö szolgájára Mojsesre valo nézve meg _enged_ anépnek

 _f_ Arra _hogy_ ebböl _megtanulhat_ agonoszok _hogy_ mitsoda _hasznos_ nékik az _istenfélő_  _ember_  _kedv_ lenni mivel meg kegyelmez nékik _hogy_  _ha_ szereteteket _keres_ azoknak _aki_ ö szeret az _istenfélő_ is meg láthattyák ebböl _hogy_ mitsoda _kedves_  _őelőtte_ a midön agonoszok _megtérés_  _esedezik_ néki

 _k_ Miképen viselé Mojses _abban_ az állapotban magát

 _f_ Az Isten meg _ígér_  _hogy_ nagy nemzetté _tesz_  _ő_  _mindazonáltal_ nem _tekintvén_ a maga nagyságát az _isten_ nagy _buzgóság_  _kér_ azért aháláadatlan népért ebböl azt _tanulhat_  _hogy_ el mulasuk inkáb amagunk _haszon_ mint sem az atyánk fiaiét és nagyob szorgalmatoságal _könyörög_  _érte_ mint sem magunkért _hogy_  _ha_ arra nagyob szükségek vagyon mint magunknak az illyen _felebaráti_ szeretet _kedves_ Isten elött és nékünk _hasznos_ ambár a mások _haszon_  _keres_ is és nem a magunkét


 _evangélium_ 

szent Jan 7 14

Midön pedig az _ünnep_  _fél_ el mult volna fel mene _Jézus_ a _templom_ és _tanít_ és _csodálkozik_ asidok mondván miképpen _tud_ ez _írás_  _holott_ nem _tanul_  _felel_ nékik _Jézus_ és mondá az én _tudomány_ nem az _enyém_  _hanem_ azé _aki_ engem _küld_  _aki_ annak akarattyát akarja _cselekedni_ meg üsméri atudománt _ha_ az _isten_ vagyoné vagy _ha_ én magamtol szollok _aki_ magátol szóll az ö _tulajdon_  _dicsőség_  _keres_  _aki_ pedig annak _dicsőség_  _keres_  _aki_  _ő_  _küld_ ez _igazmondó_ és _hamisság_ nintsen _benne_ nem Mojses adotté néktek _törvény_ és senki _közüle_ nem _cselekedik_ atörvényt miért _keres_ engem meg _ölnyi_  _felel_ a sereg és mondá _ördög_ vagyon _ki_  _keres_ tégedet meg _ölnyi_  _felel_  _Jézus_ - és mondá nékik egy _cselekedet_  _cselekedik_ és minnyájan _csodál_ az okáért adta mojses néktek a _körülmetélkedés_ (nem _hogy_ Mojsestöl volna _hanem_ az atyáktol) és szombaton _körülmetél_ az _ember_  _ha_ akörnyül metélkedést fel veszi az _ember_ szombaton _hogy_ fel ne bontassék a Mojses _törvény_ reám boszszonkodtoké _hogy_ az egész _ember_  _meggyógyít_ szombaton ne _ítél_ szin _szerint_  _hanem_ egész _ítélet_  _ítél_ mondának azért némellyek _Jeruzsálem_ nem ezé akit meg _ölnyi_  _keres_ és _íme_ nyilván szól és semit nem mondanak néki nem _de_  _bizonnyal_ meg üsmérteké a _fejedelem_  _hogy_ eza _Krisztus_  _de_ ezt _tud_  _honnét_ valo légyen a _Krisztus_ pedíg mikor _eljön_ senki nem _tud_  _honnét_ valo légyen _kiált_  _Jézus_ atemplomban _tanítván_ és mondván engem is _tud_  _honnét_ valo légyek is _tud_ és én magamtol nem _jön_  _de_  _igaz_ az _aki_ engem _küld_ kit _ti_ nem _tud_ én _tud_  _ő_ mert ö tölle vagyok és ö _küld_ engem _keres_  _ő_  _megfogni_ és senki nem veté _kéz_ reája mert még el nem _jön_ vala az ö _óra_ asereg _közül_ pedig sokan _hisz_  _őbenne_ 


Magyarázat

 _k_ Honnét volt akristusnak az a nagy _tudomány_  _holott_ nem _tanul_ 

 _f_ A sidok _tudván_ azt _hogy_ a _József_  _ház_ neveltetet volt fel és _hogy_ az ö _írástudó_ nem _jár_  _tanulni_ azért igen _csodálkozik_  _tudomány_ mert ök azt nem _tud_  _hogy_ ugy mint Isten _ige_  _bölcsesség_  _tudomány_ vala az Atyának és ugy mint _isten_  _küldetik_  _ember_  _hogy_ minket _tanít_ az _isten_ magátol vette volt a _tudomány_ melyet az _ember_  _hirdet_ mivel _őbenne_ aböltseségnek és atudománynak minden _kincs_ el rejtve valának Col 2 3 és _aki_  _ő_  _elküld_ vala _elébe_ adta volt _hogy_ miket mondgyon joan 12 49 ezt az _igazság_ ök nem _tudván_ azért is _csodál_ mi pediglen azt _tud_  _hogy_ valamit _tanít_ az _ég_  _lehoz_ azt az Apostolinak adta az Apostolok az ö _tanítvány_  _hagy_ és ezt az _hagyomány_ meg _tart_ szüntelen az Anyaszent egyház saeculumokrol saeculumokra ebböl azt _kihozhat_  _hogy_ ami ahit ágazattyát _illet_ valami ezen az uton nem _jön_  _hozzá_ és valamit ollyan uj _dolog_  _tanít_ mely _ez_ a _hagyomány_ meg nem _egyezik_ amind _tévelygés_ és _hamisság_ 

 _k_ Mire _kell_  _fordítani_ azt az üsmerettséget a melyet a _Krisztus_  _hoz_ és _hagy_ nékünk

 _f_ Arra _hogy_  _az_ szabjuk _hit_  _élet_ magunk viselésit és mind azt ami az üdveséget _illet_ mivel akeresztyéneknek nem _kell_ azal ahaszontalan _csodálkozás_ lenní a _Krisztus_ és a szentek _tudomány_  _aki_  _betölt_ világoságával _hogy_  _ha_ vétkesebek nem akarunk lenni sokal a sidoknál _aki_ nem vala az a világoságok a mely nékünk vagyon

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondá akristus _hogy_ az ö _tudomány_ nem az ö _tudomány_ 

 _f_ Azzal _hogy_ ugy mint Isten fia az Attyátol vette atermészetit _tudomány_  _bölcsesség_ mivel az _isten_ a _bölcsesség_ és atudomány mind egy ugy pedig mint _ember_ tsak azt _tanít_ a mit tölle _tanul_ és amit néki _hagy_  _hogy_  _tanít_ ez igy lévén az ö _tudomány_ az Attya _tudomány_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket ezekel

 _f_ Arra _oktat_ apredikátorokot _aki_  _ő_  _kell_  _követni_  _hogy_ ne amagok _gondolat_  _hirdet_ se ne amagok elméjekböl merittsék a mit mondanak _hanem_ annak a _tudomány_ és _bölcsesség_  _kincs_ melyek szent pál _szerint_ akristusban vannak el rejtve még ezeken _kívül_ arrais _tanít_ öket _hogy_  _hivatal_ ne a magok _dicsőség_  _keres_ mivel nem magoké atudomány melyet _kell_  _tanítani_  _hanem_ tsak egyedül annak aditsöségit _keres_  _aki_  _küldetik_ és _aki_  _közöl_ vélek világoságit

 _k_ Miképen _kell_  _érteni_ ezeket aszavait az urnak _aki_ az Isten akarattyát akarja _követni_ meg üsmeri _ha_ atudományom tölle vagyoné

 _f_ Azt ugy _kell_  _érteni_  _hogy_  _aki_ az _isteni_  _igazság_  _tanulás_ elö akar menni ne nagy _elmetörés_ legyen a _hanem_  _hogy_  _hív_  _követ_ azokot az _igazság_ melyeket _isten_ vettünk mivel _Dávid_ azt mondgya _hogy_ a _törvény_  _megtartás_ lett _tudós_ a _tanító_  _felett_ ps 118 99 _de_ ezekböl nem _következik_  _hogy_ ne _kelletik_ szorgalmatoságal _tanulni_ a szent _könyv_ és a szent Atyák _tanítás_ igen is _kell_ azokot _tanulni_  _de_ alázatoságal _engedelmesség_ ugy mint _illik_ a szentek _tanítvány_  _kérni_  _kell_ azt a _kegyelem_  _hogy_ azokhoz szabhasák elméjeket _kívánság_ és minden magok viselésit az Isten akarattyának _követés_ lehet _tehát_ azt az ajándékot el nyerni _hogy_  _aki_ mit _tanít_  _ha_ az akristus tudományaé az ur parantsolati mondá _Dávid_ világosak és meg világosittyák aszemeket ps 18 9 mind azoknak kik azokot _hív_ meg _tart_ az _Emmaus_ menö _két_  _tanítvány_ a nagy szent _Gergely_ pápa _szerint_ azért világositatának meg és azért üsmérék meg akristust mert _felebaráti_ szeretettel valának _hozzá_ és _hogy_ szállást _ad_ néki

 _k_ Mitsoda _értelem_ vagyon ezeknek aszoknak _aki_ az Isten _dicsőség_  _keres_ ez _igazmondó_ 

 _f_ Ez az _értelem_ vagyon _hogy_  _aki_ nem amaga _dicsőség_  _keres_  _hanem_ az _isten_ nem amaga _gondolat_  _kihirdet_ és más _egyéb_ nem _tanít_  _hanem_ a mit az Isten nékünk _ki_ nyilatkoztatot és azt amire parantsollya Isten _hogy_  _tanít_ az _ember_ az ollyan _tehát_  _igazmondó_ mivel az Isten tsak az _igazság_  _tanít_ minket: Az Isten _igaz_ mondá az Apostol minden _ember_ pedig _hazug_ rom 3 4 és egy predikátor _aki_ nem az _ember_  _haszon_  _keres_ senkit meg nem tsal _hízelkedés_ és _csalandó_  _ígéret_ mert _olyankor_ semit nem mond magátol _egyéb_ nem _tanít_  _hanem_ a mit akristustol vett el sem _hallgat_ azt amit _ki_ mondani parantsolt

 _k_ Mit _felel_ akristus a sidoknak midön mondák neki _hogy_  _ördög_ vagyon

 _f_ Illyen nagy _káromlás_ semmit nem _felel_ ezen nagy _kegyesség_ és mértekleteségével arra _tanít_ minket _hogy_ meg ne indullyunk azon amidön szidalmaznak és _gyaláz_ minket _hanem_  _hallgatás_ mutasuk meg _hogy_  _az_ nem _hajt_ 

 _k_ Mi _ok_  _bánik_ illyen formában a sidok akristusal és miért végezék el magokban _hogy_  _megöl_ 

 _f_ Egyéb _ok_ arra nem lehete _hanem_  _hogy_ egy jó _cselekedet_  _cselekedet_  _meggyógyítván_ egy beteget szombat napon mivel _hogy_ bé fedezék ellene valo _irigység_ és _gyűlölség_ azt veték _ok_ és azal vádolák _hogy_ meg szegi aszombatot az _egyházi_  _hív_ szolgáknak a nagy vigasztalás a midön az _isten_ munkálodván üldözéseket szenvednek a mellyeket még _előre_ el láthattyák mivel a _tanítvány_ nem nagyob mesterénél _ha_ ö üldöztetett a _tanítvány_ is üldöztetik a midön valamely jó _cselekedet_  _sok_ ellene mondoi vannak a _jel_  _hogy_ az Isten elött _kedves_ a jó _cselekedet_  _bosszant_ az _ördög_ mert el ronttya uralkodását _de_ öis _felindít_ és _feltámaszt_ a testi _ember_ azok ellen kik azt _cselekedik_ 

 _k_ Az _ember_  _ellenzés_ nem _kell_  _tehát_ minket _megtartóztatni_  _hogy_ ne mivellyük az Isten munkáját

 _f_ Jóbban nem _cselekedhet_ik_ mint _ha_ az üdvezitöt _követ_  _aki_ ellen _bosszankodik_ a sidok mind pedig _halál_  _keres_  _de_ ö _mindazonáltal_  _követ_ szokása _szerint_ az _igazság_ predikállani azért azt is akarja _hogy_ azok akik az _övé_  _bátorság_  _oltalmaz_ az _igazság_  _hogy_ az akadályokot meg vessék és _hogy_ mivellyék annak _dolog_  _ki_ öket _küld_  _de_ azt nagy _állandóság_ söt még _élet_ el vesztésével is:

 _nagyböjt_ 4DIK _hét_ VALO SZEREDÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ az _ember_ a magad _kép_  _formál_ világi _jó_ adtz néki _hogy_ az után az _örökös_  _jó_  _megengedhet_ néki _megad_ lelki szaporodását Anyaszent egyházadnak _hogy_ azok kik elsö születések _által_  _földi_ a szenttségben valo új születések _által_ mennyeiek lehesenek ami urunk J k


 _episztola_ 

Isai 1 16

Mosodgyatok meg _tiszta_ legyetek vegyétek el _gondolat_  _gonoszság_ szemeim _elől_ szünyetek meg _gonosz_  _cselekedni_  _tanul_  _jól_  _cselekedni_  _keres_ az _ítélet_ segittsétek meg az el nyomatattat _tesz_  _ítélet_ az árvának _oltalmaz_ az _özvegy_ és _előjön_ és _megfedd_ engem ugy mond az ur _ha_ ati _bűn_ leendnek mint averes _festék_  _megfehérül_ mint ahó és _ha_ pirosak lesznek is mint a piros szin _fehér_ lesznek mint a _gyapjú_  _ha_ akarjátok és engem _hallgat_ a _föld_  _java_  _eszik_  _hogy_  _ha_ nem akarjátok és engem _harag_  _ingerel_ a _fegyver_  _megemészt_  _titeket_ mert az ur szája szollot 


Magyarázat

 _k_ Az Anyaszent egyház mire akar minket _tanítani_ a mái letzkében

 _f_ Elönkbe adgya mind azt a mi szükséges _hogy_ valoságos _megtérés_  _visszatérhet_ az Isten _kegyelem_ epedig tsak _két_  _dolog_ áll _hogy_ szünnyünk meg arosz _cselekedet_ és _cselekedik_ jót _tesz_ ajó _erkölcs_ a rosznak _hely_ valamég meg nem szününk arosz _cselekedet_  _addig_ meg nem _tér_ ámbár _külső_ ne _cselekedik_ is roszat a szivnek _kell_ meg szünni arosz _cselekedet_ és azt meg utálni valamég jót nem _cselekedik_ adig nintsen valoságos _megtérés_ és tsak _akkor_ szününk meg arosztol a midön jót _kezd_  _cselekedni_  _hogy_  _ha_ a jó _erkölcs_ szeretete a szivben vagyon ót _hiába_ nem marad _hogy_  _ha_ pedig nem munkálodik ót nintsen mivel ajót ez a szeretet _cselekedik_ és _enélkül_ a rosz _cselekedet_ meg sem szünik és mindenkor rabságban _tart_ az akaratot

 _k_ Miképpen szünik meg _tehát_ egy _bűnös_ arosz _cselekedet_ 

 _f_ Egy _bűnös_ meg szünik a rosztol a midon attol _irtózik_ és valoságal utállya a midön ellene áll rosz _kívánság_ arosz szokásokat sziviböl _kiirt_ és _meggyőz_  _abban_ uralkodo rosz _hajlandóság_ és elméjiben valo rosz _gondolat_  _hogy_ el vethesse az Isten szemei _elől_ a mí aroszat _okoz_ mivel _haszontalan_ volna tsak a _csemete_  _ki_ vagdalni _hogy_  _ha_  _gyökér_  _ki_ nem veszük

 _k_ Mikor _tanul_  _jól_  _cselekedni_ 

 _f_ A midön ollyanban _foglal_ magunkot valojában a mí az Isten _törvény_ a _keresztényi_ jó _erkölcs_ és rendünk _kötelesség_ valo szeretetre _indíthat_ minket a midön magunkot arra _oktat_ az _evangélium_ és más olyan _könyv_ melyek _keresztényi_  _élet_  _tanít_  _hogy_ az _isten_  _felebarát_ és magunknak mivel _tartozik_ a midön _erőszak_ veszünk magunkon _hogy_ akristus _tanítás_  _szerint_ valo _cselekedet_ szoktasuk magunkot amidön azon vagyunk _hogy_ az _isten_ adgyuk magunkot azal aszivel és _buzgóság_ mint a melyel voltunk avilághoz amidön _gyakorta_  _kér_ az _isten_ szeretetét a mely _kezdet_ minden _jó_ és lelke minden jó _erkölcs_ és jó _cselekedet_ 

 _k_ Mit _kíván_ Isten _mitőlünk_ mikor azt parantsollya vegyétek el _gondolat_  _gonoszság_ szemeim _elől_ 

 _f_ Az Isten nem _megelégedik_ azzal _hogy_ a roszat _elkerül_ és ajót tsak az emberek látokra _cselekedik_  _hanem_  _hogy_  _ki_ vessük aszivünkböl mind azt ami néki nem tettzik ugy mint a magunkhoz valo szeretetet akevélységet nagyra vágyást _irigység_  _fösvénység_ és _több_ illyeneket ö azt nem szenvedheti _hogy_  _kis_ ragaszkodásal legyünk az _eltöltött_  _élet_ valo vétkekhez és a _csúfság_ volna _bocsánat_  _kérni_ olyan vétekért a melyet még szeretünk _jel_ volna a _hogy_ nintsen valoságos _töredelmes_ 

 _k_ Mit _kíván_ az Isten még _mitőlünk_ a mai letzkében

 _f_ Azt _kíván_  _hogy_  _ki_  _ki_ a maga _érték_ és rende _szerint_ a jó _cselekedet_  _foglal_ magát anyomorultakot segittse az _irgalmasság_  _cselekedet_ mivellye _ha_  _irgalmasság_ akar nyerni _isten_  _oltalmaz_ segittsék az árvát _özvegy_ az el nyomorultattat és _ítélet_  _tesz_ ezekben _kell_  _tehát_ egy _kereszt_  _foglalatoskodni_ amaga rendihez és _hivatal_  _képest_  _ez_  _kell_  _megtanulni_  _idő_  _főképpen_ ezekben a szent _idő_  _baj_ és vigyázás nélkül nem _tesz_ szert ezekre a jó _erkölcs_  _de_ ezeknek _gyümölcs_  _örökké_  _tart_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 9 1

 _és_  _általmenvén_  _Jézus_ láta egy vakon születet _ember_ és _kérd_  _ő_ atanitvanyi Rabbi _ki_ vétkezet ezé vagy a szüléi _hogy_ vakon születetnék _felel_  _Jézus_ sem enem vétkezet sem az ö szüléi _hanem_  _hogy_  _kijelentetik_ az Isten _cselekedet_  _őbenne_ nékem szükséges annak _cselekedet_  _cselekedni_  _aki_ engem _küld_ mig nap vagyon _eljön_ az _éjszaka_ midön senki nem munkálkodhatik miglen evilágon vagyok világosága vagyok avilágnak ezeket midön mondotta volna a _föld_ pöke és sárt _csinál_ anyálbol és a sárt annak szemeire _ken_ és mondá néki _eredj_ mosdgyál meg a _Siloe_tava_ (mely _elküldött_ magyaráztatik:) el mene azért és meg mosodék és meg jöve látván azért aszomszédok és akik látták vala _ő_ az elött _hogy_  _koldus_ vala mondának nem ezé _aki_ ül és _koldul_ némellyek mondgyák vala _hogy_ ez az némellyek pedig nem _hanem_  _hasonló_  _az_ ö pedig mondgya vala _hogy_ én vagyok mondának azért néki mi modon nyiltak meg néked a szemeid _felel_ az az _ember_  _aki_  _Jézus_ mondatik sárt _csinál_ és _megken_ a szemeimet és mondá nékem meny a _Siloe_tava_ és mosdgyál meg és el menék meg mosdám és látok és mondának néki _hol_ vagyon az _felel_ nem _tud_ vivék a _farizeus_ azt _aki_ vak volt szombat vala pedig mikor a sárt _csinál_  _Jézus_ és _meggyógyít_ annak szemeit _ismét_  _kérd_  _ő_ a _farizeus_ mi modon látna ö pedig _felel_ nékik sárt _tesz_ nékem a szemeimre és meg mosdám és látok mondának azért a _farizeus_  _közül_ némellyek ez _ember_ nem _isten_ valo _aki_ a szombatot meg nem _tart_ némellyek pedig mondának _hogy_  _cselekedhet_ik_ abünös _ember_ a _jel_ és szakadás vala _közötte_ mondának azért _ismét_ avaknak _te_ mit mondasz a felöl _aki_ meg nyitotta szemeidet ö pedig mondá _hogy_ proféta az nem _hisz_ azért a sidók _őfelőle_  _hogy_ vak volt volna mig elö nem _hív_ az ö szüléit és _megkérd_ öket mondván eze ati _fia_ kit _ti_ mondotok _hogy_ vakon születet mi modon látt _tehát_ most _felel_ nékik az ö szüléi és mondának _tud_  _hogy_ ez a mi _fiú_ és _hogy_ vakon született mimodon lásson pedig most nem _tud_ avagy _ki_ nyitotta meg szemeit nem _tud_  _ő_  _kérd_  _elég_  _idős_ ö maga szollyon maga felöl ezeket mondák az ö szüléi mert _fél_ asidoktol mert már _összetanácskozik_ asidok _hogy_  _ha_ valaki _ő_  _Krisztus_ vallaná lenni a synagogábol _ki_ vessék azért mondák az ö szüléi _hogy_  _elég_  _idős_  _ő_  _kérd_  _hív_  _ismét_ az _ember_  _aki_ vak volt és mondák néki _ad_  _dicsőség_ az _isten_ mi _tud_  _hogy_ ez _ember_  _bűnös_ ö azért mondá nékik _ha_  _bűnös_ nem _tud_  _egy_  _tud_  _hogy_ midön vak volnék most látok mondának azért neki mit _cselekedet_ néked mi modon nyittotta meg szemeidet _felel_ nékik meg mondottam már néktek és _hall_ miért akarjátok _ismét_  _hallani_  _talán_ tiis az ö _tanítvány_ akartok lenni meg átkozák azért _ő_ és mondák _te_ légy annak _tanítvány_ mi pedig a Mojses _tanítvány_ vagyunk mi _tud_  _hogy_ Mojsesnek szollot az Isten ezt pedig nem _tud_  _honnét_ valo légyen _felel_ az az _ember_ és mondá nékik _hisz_  _csodálatos_  _dolog_ ez _hogy_  _ti_ nem _tud_  _honnét_ valo légyen és meg nyitotta szemeimet _tud_ pedig _hogy_ a _bűnös_ az Isten meg nem halgatya _de_  _aki_  _istentisztelő_ és az ö akarattyát _cselekedik_ azt _meghallgat_  _örök_  _fogva_ nem _hallatik_  _hogy_ valaki meg nyitotta volna szemeit a vakon születetnek _ha_ ez az _isten_ nem volna nem _cselekedhet_ik_ semit _felel_ és mondának neki mindenestöl _bűn_ születtél és _te_ tanitaszé minket és _kivet_  _ő_  _meghall_  _Jézus_  _hogy_  _ki_ vetették _ő_ és midön _talál_  _ő_ mondá néki hiszé _te_ az Isten _fia_  _felel_ az és mondá _kicsoda_ az uram _hogy_  _hisz_  _őbenne_ és mondá néki _Jézus_ láttad is _ő_ és _aki_  _teveled_ szóll ö az amaz pedig mondá _hisz_ uram és _leborulván_  _imád_  _ő_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _kell_ nékünk vigyáznunk _ebben_ avakon születet _ember_  _aki_ szól amái _evangélium_ 

 _f_ Az ö testi vakságában látnunk _kell_ nékünk annak alelki vakságnak és _tudatlanság_  _kép_ a melyben vannak minden emberek avilagban valo _jötte_ és a melyböl tsak akristus _meggyógyíthat_  _de_ sokal nagyob _csoda_ mint a melyel _meggyógyít_ szemeit ennek az _ember_ 

 _k_ Miképpen _gondolkodik_ az Apostolok ezen vakon született _ember_ felöl

 _f_ Azt _gondol_  _hogy_ vagy amaga vagy a szüléi vétkekért született vakon _de_ akristus _felelet_ meg láták _hogy_ más képen volna adolog az _eredendő_ vétek amelyben születünk _közönséges_ valo _ok_ az _ember_ nyomoruságnak akár testi akár lelki légyen a _de_  _azonkívül_ rend _szerint_ nem _kell_ más _különös_  _ok_  _keresni_ valamely nyomoruságnak _hanem_  _természet_  _szerint_ valo _ok_  _mindazonáltal_ mint _hogy_ az _isteni_ rendelésnek _törvény_ alá vagyon vettetve az egész _természet_ az _isten_ vannak _különös_ rendelési az ollyan _dolog_ is amelyek _közönséges_ és _természet_  _szerint_ valok _ez_ láttyuk _ebben_ az _ember_ atermészet _szerint_ valo _ok_ és atesti _fogyatkozás_  _okoz_  _hogy_ vakon szülesen valamint akristus mondá _de_ az Isten azö vaksága _által_ akará meg üsmértetni az ö _fia_ a _Krisztus_  _istenség_ és _hatalom_ 

 _k_ Mit _kihozhat_ ebböl afeleletböl

 _f_ Azt _kihozhat_  _hogy_ veszedelmes _felebarát_ nyomoruságban valo _esés_  _bizonyos_ vétkeknek _tulajdonítani_  _hogy_  _ha_ az Isten _ki_ nem mutattya annak _ok_ mivel más képen _sok_ féle _balítélet_  _esik_ mások felöl és _hasonló_ vétekben mint a _jobb_  _baráti_ akik látván _hogy_ az Isten mitsoda nyomoruságokal _ostoroz_  _ő_ azt az _ok_  _ad_  _hogy_ igen nagy vétkeket _cselekedet_ és _képmutató_ volna nem tsak aleg _gonosz_  _megbüntet_ az Isten _kemény_  _külső_ ezen avilágon és itt nem tsak aleg ártatlanabbaknak _kedvez_  _több_ adván nékik _gazdagság_ és világi _boldogság_ az _első_  _gyakorta_  _csendesség_  _bír_ a világi _jó_ a midön az utolsok nyomoruságokot szenvednek a _dúsgazdag_ és lázár _eziránt_ nagy példák _de_  _hova_  _kell_ nagyob mint a _Krisztus_ példája az _evangélium_  _tanítás_  _szerint_ a választottaknak _több_  _kell_ szenvedni eföldön és semit nem szenvedni _jel_ volna ameg vettetésnek

 _k_ Az üdvezitö mivel _meggyógyít_ avakot

 _f_ Sárt _csinál_ anyálábol és a sáral _megken_ szemeit ugy tettzik mint _ha_ az illyen _orvosság_ nem _hogy_ a vakot _meggyógyít_  _de_ még aláto _ember_ ìs meg vakítaná _mindazonáltal_  _ilyen_  _orvosság_  _ad_ azért _hogy_ nagyob _fényesség_  _kitetszik_ ahatalom mely ezt a _csoda_  _tesz_ és _hogy_ meg mutassa _hogy_ ö ura atermészetnek és azzal ugy _bánik_ a mint néki tettzik

 _k_ Mit _jelent_ az asár a melyel _megken_ avak szemeit

 _f_ A _Krisztus_ azt a sárt anyálábol és _föld_  _csinál_ a szájábol valo nyál _jelent_ az Isten _ige_ és az _örök_ valo _bölcsesség_  _aki_ is azt mondgya maga _hogy_ a _felséges_ szájábol szarmazot Eccl 24 5 ez az _isteni_  _ige_  _aki_ is _örökös_  _bölcsesség_ a mi _test_ vette fel akit _jelent_ a _föld_ és _abból_ mint egy sárt _csinál_  _hogy_  _meggyógyít_ a mi lelkünk vakságát ugyan ezt is mondgya az _írás_  _feltévén_ ezekel aszokal a _testesülés_ nagy _titok_ az _ige_  _test_ lett ugyan az az _test_ let _ige_  _megegyesítvén_ minket magában _megken_ ami lelki szemeinket _kegyelem_  _kenet_ és meg világosit minket a _hit_ világoságával

 _k_ A _Krisztus_  _megkenvén_ szemeit sáral a vaknak miért _küld_  _ő_  _hogy_ meg mosodgyék a _Siloe_tava_ 

 _f_ Mert az ató _jelent_ azokot az üdveséges vizeit a _kegyelem_ melyet veszünk a szenttségekben _főképpen_ akereszttségben melyet a _Krisztus_ rendelte arra _hogy_  _abban_ meg mosodgyunk és _tisztátalanság_  _megtisztul_ az elött a _katekumenus_  _megken_ és _hisz_ akristusban _de_ amég nem vala _elegendő_ mert meg _kelletik_ öket mosni a _keresztség_ vizében is siloé tészi ( _elküldetik_ ) és asiloé _tó_ annak _tó_ akit az Atya _elküld_  _hogy_ meg mosogason minket _bűn_ 

 _k_ szent _János_ miért mondgya _hogy_ azok kik üsmerték avakon születet _ember_  _gyógyulás_ után meg nem üsmerték

 _f_ Azal _tudta_ akarja adni _hogy_ a _tökéletes_  _megtérés_ az a _jel_ a midön apenitentzia _tartó_ mind másnak tettzik azok elöt akik _ő_ üsmérték _megtérés_ elöt és _aki_ anyira meg változot _hogy_ ugy tettzik mint _ha_ más _ember_ lett volna és _aki_  _beszéd_  _gondolat_  _hajlandóság_  _cselekedet_ szokásit mind meg változtatta akevélységet el _hagyván_ alázatosá lett aharagosbol _kegyes_ lett a _fösvény_  _adakozó_ atisztátalanságbol _tiszta_  _életű_ lett egy szoval _aki_ azt szereti amit _azelőtt_  _gyűlöl_ és azt _gyűlöl_ amit az elött szeretet

 _k_ Mik _követ_ ennek avaknak _meggyógyulás_ 

 _f_ Az ö testi szemeinek _meggyógyulás_  _követ_ az ö lelki szemeinek _meggyógyulás_ mivel _tökéletes_  _hit_  _hív_ akristusban a _farizeus_  _ő_  _csalárd_  _tart_ akristusért üldözni _kezd_ és _ki_ is rekeszték asynagogábol _de_ ö ezen meg nem ijede _hanem_ nagy _buzgóság_ és _hűség_ tészen vallást akristus nevéröl és a _hit_ noha nagy _idegenség_  _elhagyatik_ szüléitöl akik ís attol _tart_  _hogy_ a synagogábol _ki_ ne üzetessenek _jel_ az illyen álhatatoság a valoságos _megtérés_  _hogy_ akegyelemhez _hív_ lehessünk meg _kell_ vetnünk atestet és avért az _ember_  _tekintet_ és az _ember_  _ellenzés_ és maradgyunk meg _kötelesség_  _szerint_ nagy álhatatoságal a _Krisztus_ valo _vallástétel_ mivel ö nem üsmeri _tanítvány_ lenni azokot kik meg pirulnak az ö _evangélium_ 

 _k_ Mit látz ezen vak szüléinek példájában

 _f_ Azt látom _hogy_ az _igazság_ és az ártatlanságnak igen _kevés_  _oltalmazó_ vagynak és _hogy_  _gyakorta_ azoktol _elhagyattatik_ akik _inkább_  _tartozik_ mellettek lenni arra nem _figyelmez_  _hogy_  _ha_ akristus _tisztelet_  _oltalmaz_  _őbenne_ sokal _hatalmas_  _pártfogó_  _talál_ mint sem az egész _ember_ valamint ez a _boldog_ vak ezt _megtapasztal_ 

 _k_ Mitsoda _oltalom_ vala az ur _ehhez_ avakhoz

 _f_ A synagogábol _ki_ üzetetvén akristusra _talál_ akì is _ő_ Atyai szeretettel _fogad_ és ujjab világosagal és _kegyelem_ bé _tölt_  _ez_ masokis _tapasztalhat_  _hogy_  _ha_ ugy mint ez a vak avett _kegyelem_  _jól_  _él_ 

 _k_ Mit _ért_ ezeken a szavain az urnak azért _jön_ evilágra _hogy_  _aki_ nem látnak lássanak és akik látnak vakokká legyenek

 _f_ Azt _ér_  _hogy_ akristus azért _eljön_  _hogy_ meg vilagosittsa avakokot és azokot kik alázatoságal meg vallyák vakságokot _de_ azok kik _magukhittség_ meg világositataknak _tart_ magokot a magok vakságokban meg maradnak és asetettségben _elhagyattatik_ az _első_  _ért_ azokot kik _hozzá_ mennek _hogy_ meg világosittsa öket az utolsokon _ért_ akevély sidokot és mind azokot kik öket _követ_ az alázatoságal valo meg vallása vakságuknak és _gyengeség_  _kezdet_ a világoságnak és az _erő_ és _jel_ az _előre_  _adat_  _kegyelem_ amely minket arra viszen _hogy_ a _Krisztus_  _folyamodik_  _imádság_  _ellenben_ pedíg a _magahittség_ meg gátollya akegyelmet mert azt _elhitet_ velünk _hogy_ mindenre _elégséges_ vagyunk és az üdveség _iránt_ semire szükségünk nintsen

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók havakok volnátok nem volna _bűn_ 

 _f_ Azt _tesz_  _hogy_  _ha_ a _farizeus_ és azok kik _hozzá_  _hasonló_ ellene mondanának _magukhittség_ és _ha_  _tudomány_ anyit nem _tart_  _igazán_ meg vallanák vakságokot és nyomoruságokot és ugy _elkerül_ avétekben valo _esés_ ne _tart_  _tehát_ azt a _bűnös_  _ember_ maga felöl _hogy_  _elegendő_ világosága és _erő_ vagyon ajó _cselekedet_ és arosznak _elkerülés_  _hanem_ üsmérje meg alázatoságal _hogy_ tsak magában nem _egyéb_  _hanem_ tsak vakság és _gyengeség_ és _hogy_  _benne_  _egyéb_ jó nintsen _hanem_ a melyet veszen az _isten_ 

 _nagyböjt_ 4DIK _hét_ VALO _csütörtök_ 

Imádság

Ezekben a _böjti_ napokban magunkot sanyargatván _kér_  _mindenható_  _isten_  _önt_  _mibelénk_ azt a szent _öröm_ mely meg válhatatlan avaloságos _buzgóságos_ ugy _hogy_  _megbírván_ a _földi_  _dolog_ valo _hajlandóság_  _könnyű_ vehesük a menyei _jó_ ami urunk J k


 _episztola_ 

4dik _király_ 4 25

El mene azért és _jut_ az Isten _ember_ akármelus _hegy_ és mikor latta volna _ő_ az Isten _ember_  _ellenben_ mondá az _inas_  _Giézi_  _ihon_ amaz sunamitis _eredj_ azért _elébe_ és mondgyad neki _jól_ vagyé _te_ a _férj_ és a _fia_  _ki_  _felel_  _jól_ és mikor _eljut_ ahegyre az Isten _ember_  _megölel_ lábait és oda mene _Giézi_  _hogy_ el vonná _onnét_ és mondá az Isten _ember_  _hagy_  _béke_ néki mert a lelke _keserűség_ vagyon és az ur el rejtette _tőle_ és nem _megjelent_ nékem _ki_ mondá néki vallyon kértemé _fia_ az én uramtol nem mondámé néked ne _megjátszódtat_ engem és ö mondá _Giézi_  _felövedz_  _ágyék_ és vedd _kéz_ a páltzámot és meny el _ha_  _ember_  _előtalál_ ne _köszönt_ és _ha_ valaki _köszönt_ téged ne _felel_ néki és _tesz_ a páltzámot a _gyermek_  _orca_ mondá pedig a _gyermek_ annya _él_ az ur és _él_ ate lelked el nem botsátlak téged _felkel_ azért és _követni_  _kezd_  _ő_  _Giézi_ pedig el ment vala _előtte_ és a páltzát a _gyermek_  _orca_  _tesz_ és nem vala _szózat_ sem _érzékenység_ és viszá _tér_  _elébe_ és meg _jelent_ néki mondván nem _feltámad_ agyermek bé mene azért _Elizeus_ aházba és _íme_ a _meghal_  _gyermek_ az ö agyán _fekszik_ és bé menven bé zárá az ajtot magára és a _gyermek_ és _imádkozik_ az urnak és _felhág_ és a _gyermek_  _fekszik_ a száját annak szájára _tesz_ és szemeit annak szemeire és _kéz_ annak _kéz_ és reája _borul_ és meg melegedék a _gyermek_  _test_ ö pedig _térülvén_ sétála aházban és az után _ismét_  _felhág_ és agyermekre _borul_  _ásít_ a _gyermek_  _hét_ és meg nyittá a szemeit ö pedig szolittá _Giézi_ és mondá néki _előhív_ a sunamitist _kihívattatván_ bé mene _hozzá_  _Elizeus_ mondá vid el a _fia_ az aszony az ö lábaihoz _esik_ és _imád_ a _föld_ és fel vévé a fiát és _ki_ mene és _Elizeus_ viszá _tér_  _Galgala_ 


Magyarázat

 _k_ Hogy üsmérhette a sunamita aszszony _Elizeus_ profétát

 _f_ ugy üsmérte _hogy_  _egyszer_ aproféta sunamitis városába menvén ez az aszszony arra _kényszerít_  _hogy_ menne _hozzá_ és lenne nála szálláson és észre vévén _hogy_ Isten _ember_ volna egy _kis_  _házacska_  _készít_ néki _hogy_ mikor avárosban menne mindenkor oda szállana _megtanul_ ebböl mitsoda nagy _tisztelet_ és mitsoda _hasznos_ nékünk az Isten szolgait magunkhoz _fogadni_ és szükségekben segiteni akristust _fogad_ magunkhoz a midön ollyanoknak adunk szállást akik az _övé_ és _hogy_  _ha_ ö vélek _tisztelet_  _bánik_ akar akristushoz meg mutattyuk valoságos szeretetünket

 _k_ Mitsoda _jutalom_ vett aprofétának valo _szállásadás_ 

 _f_ Az Isten egy _fia_  _ad_ néki aproféta _könyörgés_ noha _idős_ vala és bé _tölt_  _ház_ áldásival az Isten _uzsora_  _visszaad_ az _őérte_ tett _jótétemény_ és _gyakorta_ meg adgya azokot a _kegyelem_ a melyeket szükségeseknek _ítél_  _ha_ szinte nem _kér_ is valamint _Elizeus_ egy _fia_ nyere ennek az aszszonynak noha azt nem _kér_  _tudván_ azt a proféta _hogy_ mitsoda _öröm_ volna _ha_ egy fia lenne ez a _fiú_  _idő_ meg _hal_  _de_ a proféta _imádság_  _feltámaszt_ és _visszaad_ az annyának igy _megjutalmaztatik_ ez az aszszony _jótétemény_  _ha_ szinte az _istenfélő_ emberek _aki_ szállást adunk atest _szerint_ valo _holt_ fel nem _támaszt_ is _de_ jó példájokal és _könyörgés_ lelki _élet_ nyerhetnek azoknak kik ugy vannak avétekért mint aholtak

 _k_ Magyarázd meg nékem a mái letzkében valo _titok_ 

 _f_ 1 Ez a magtalan aszszony _jelent_ az Anyaszent egyházat _aki_ is magtalan vala akristus _eljövetel_  _de_  _aki_ az után _sok_ számu _keresztény_ szüle

2 Az _Elizeus_  _bot_ amelynek nem vala anyi _erő_  _hogy_  _feltámaszthat_ a _gyermek_  _jelent_ az _ótörvény_ a melynek nem vala anyi _erő_  _hogy_ az _ember_  _élet_ adhatot volna a mely _élet_ el vesztették volt avétekért a _bot_  _jelent_  _keménység_ és _fenyegetés_ a _törvény_ a melyek _félelem_  _okozhat_  _de_ szeretetet és _éltető_ elmét nem adhatának _Giézi_ aproféta szolgája az ura elött el menvén a _bot_ és fel nem támaszthatván ahalotat _jelent_ az _ó_ törvény béli szolgálatot a mely _élet_ nem adhatot

3 _Elizeus_ utánna menvén _jelent_ akristust _aki_ is Mojses után jöve el _Elizeus_  _összezsugorítván_ magát a _gyermek_  _fekszik_ a száját a szájára _tesz_ a szemeit a szemeire a _kéz_ a _kéz_ etsduálatosan _jelent_ mind azt a mit az Isten _fia_  _cselekedet_  _érte_  _aki_ is magára vévén nyomoruságinkot magát meg alázá _megtestesülés_  _hogy_  _hozzá_  _hasonló_ lehesen és _hogy_ a mi alá valo voltunkhoz _alkalmaztathat_ magát a profétának lehelete mely meg melegité és _feltámaszt_ a _gyermek_ az aszeretetnek lelke melyet akristus _ad_ az Apostolinak midön reájok _fúj_ és amelyel meg melegitti lelkünket az _élet_  _kegyelem_ adván nékünk az ö szemei meg nyittyák lelki szemeinket ahitnek világoságával az ö szája meg nyittya a miénket _hogy_  _hirdet_  _ő_ és _igazság_ vallást _tesz_ az ö _kéz_ a jó _cselekedet_  _fordít_ amiéinket

4 _Elizeus_ bé zára az ajtot magára _hogy_ nékünk meg mutassa _hogy_ akristusnak _csodálatos_ valo _kegyelem_ asziveknek _titok_ munkálodik a mely bé zárja az _érzékenység_ ajtaját aveszedelmes _dolog_ elött és a szivnek ajtaját arosz _gondolat_ rosz _kívánság_ az _ördögi_  _incselkedés_ és a világi _kecsegtetés_ elött és mind azok elött melyek azt meg ronthatnák mind ezekböl amiket már mondottunk el lehet _ítélni_  _hogy_ menyi _sok_  _imádság_ szenvedésiben _fáradság_ utozásiban _telik_ akristusnak a lelkeknek _feltámadás_ a midön a sidoknak predikálla és a midön _elküld_ apostolit _hogy_  _hirdet_  _evangélium_ az egész _föld_ 

 _k_ Mi _ok_ lehet annak _hogy_ aproféta meg parantsolá _Giézi_  _hogy_ uttyában senkit ne _köszönt_ 

 _f_ Azt akará meg mutatni _hogy_ mitsoda _figyelmetesség_ és szorgalmatoságal _kell_ végben vinni az Isten parantsolattyát _hogy_ az elménkben más _dolog_ nelégyen se a szivünkben más _kívánság_  _hanem_  _hogy_ néki _engedelmeskedik_ és _hogy_ azt _cselekedik_ amit töllünk _kíván_  _hogy_ nem _kell_  _figyelmezni_ aditséretre a _csúfolás_ se az emberek _beszéd_ a melyek _bennünket_ az ö uttyárol _eltéríthet_ vagy _kevélység_  _indíthat_  _hanem_ egyedül az _isten_  _figyelmez_ és tsak ö rolla _gondolkodik_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ a sunamitis aszszony látvan fiát _halva_ 

 _f_ A _gyermek_ a proféta agyára _tesz_  _gondolván_  _hogy_  _talán_ az Isten a proféta ágyán inkáb _feltámaszt_ agyermeket vagy is a proféta az ágyán _találván_ agyermeket inkáb meg _esik_ a szive rajta az után nagy siettségel az ur szolgájához mene a kit nagy sirasal és sziv béli _keserűség_  _kér_  _hogy_ meg segitené és _addig_ el nem _bocsát_ valamég meg nem ígéré _hogy_ el menne véle noha már _Giézi_  _elküld_ a _bot_ ennek az aszszonynak _cselekedet_  _kárhoztat_ az ollyan atyáknak és Anyáknak _gondviseletlenség_ és _kedvezés_ kik _csendesség_ nézik _gyermek_ a vétek _halál_ lévö voltokot nem _igyekezvén_ azon _hogy_  _abból_ aveszedelemböl _ki_ vegyék és nem _folyamodik_ az Isten szolgainak _könyörgés_ és _intés_ valamint ez az aszszony _cselekedik_  _hogy_  _térés_ meg nyerhesék az _isten_ mi lehet vétkeseb az illyen _gondatlanság_ 


 _evangélium_ 

szent luk 7 11

És lön az után avárosba megyen vala mely Náimnak _hívattatik_ és mennek vala véle atanitványi és sokaságos sereg mikor pedig aváros _kapu_  _közelget_  _íme_ egy _halott_ visznek vala _ki_  _egyetlenegy_ fia az annyának és ez _özvegy_ vala és avárosnak _sok_ serege ö véle kit mikor látot volna az ur _könyörülvén_ rajta mondá néki ne sirj és _odajárul_ és _illet_ akoporsót azok pedig akik viszik vala meg állának és mondá _Jézus_  _ifjú_ néked mondom _felkel_ és fel üle _aki_  _meghal_ és szollani _kezd_ és _ad_  _ő_ az ö annyának _elfog_ pedig minnyájokot a _félelem_ és magasztallyák vala az _isten_ mondván _hogy_ nagy proféta _támad_  _közötte_ és _hogy_ az Isten meg látogatta azö népét 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ ennek az _ifjú_  _halál_ 

 _f_ Jelenti a vétekben valo lételt a mely el választtya alelket az ö _isten_ akinek ö az _élet_ valamint ahalál el választtya a lelket atestöl akit _éltet_ ugy avétek meg foszttya a lelket az _isten_ valo _indulat_ és _gondolat_ valamint ahalál el veszi atestnek mozgását és a _külső_  _dolog_ valo _érzékenység_ illyen állapotban vannak mind azok akik _teljes_ avilági szeretettel és üresek az _isteni_ szeretettöl nagy _bátorság_  _jár_ a széllyes uton mely a veszedelemre viszi és akik el távoznak akeskeny uttol melyet akristus _tanít_ nékünk és amely egyedül vihet minket az _örök_  _élet_ 

 _k_ Min _megesik_ aszive akristusnak amidön látá ezt ahalotat _hogy_  _temetni_ viszik

 _f_ Ennek az _ifjú_ nem a testi _halál_  _megesik_ az ö szive _hanem_ alelki _halál_  _főképpen_ az _ifjú_ lelki _halál_  _ki_  _kép_ szemlélte _ebben_ ahalotban az _özvegyasszony_ egy _fia_ nem aholt _test_  _hanem_ aléleknek avétekben valo létit utállya az Isten nagy _oktatás_ lehet nékünk az üdvezitönek ez a példája a melyböl _megtanulhat_  _hogy_ amidön _holttest_ látunk _megesik_ a szivünk az _ember_ nyomoruságán _aki_ ugy _teremtetik_  _hogy_ meg ne _hall_ mert ártatlan volt és _aki_ azért vetteték ahalál és annyi nyomoruságok alá mert vétkesé lett _abban_ ahalotban láttyuk _tehát_ mi _kép_ annak amivé _kell_ nékünk is lennünk tsak _kevés_  _idő_ mulva és _talán_ egy nehány _óra_ mulva és annak alelki _halál_  _kép_ a melyben vannak _sok_ olyan _kereszt_ kik el vesztették akegyelemnek _élet_ akik el vannak temetve avétekben és _aki_ amelységben viszi vétkes _kívánság_  _hogy_  _ha_ az Isten _könyörületesség_ meg nem állittya öket nagy _figyelmetesség_  _tartozik_  _tehát_ arra vigyazni _hogy_ meg utállyuk avétket mely ahalált _okoz_ vigyazunk az _ítélet_ melyet reánk mondottak és annak végben menetelére a mely _talán_ nem mesze vagyon és vigyázunk arra _hogy_ mik _követ_ avétket az _örökkévaloság_ mennyi lelket _megöl_ minden nap avétek _aki_ az Anyaszent egyház sirattya valamint a mái _evangélium_ valo _özvegyasszony_ siratá fiát nagy anyai szeretettel _aki_ szivek ezeken meg nem _esik_  _tarthat_ attol _hogy_ alelki _hall_  _között_ ne legyenek

 _k_ Az üdvezitö miért mondá ennek az anyának _hogy_ ne sirjon rosznak tarttyaé _ha_ sirattyuk atyánk _fia_ 

 _f_ Azt rosznak nem _tart_  _ha_ mértékleteségel szomorkodunk _ha_ areménséget és a _hit_ meg nem sérttyük mivel ezeknek meg _kell_ gyözni atermészetet nagy _keménység_ volna nem siratni azokot kik _hozzá_  _oly_  _közel_ valok és _aki_  _tartozik_ szeretni _mindazonáltal_ látván az Isten akarattyát az alá _kell_ magunkot vetni az üdvezitö vigasztalni akará ezt az anyát _aki_ az _egyetlenegy_ fiát siratá mert _élet_ akará néki viszá adni _hasonló_ vigasztalásunk légyen az _atyánkfia_  _halál_ mivel öket tsak egy _idő_ veszttyük el a mely sokáig nem _tart_  _főképpen_  _ha_  _istenes_  _él_ a nékünk nagy vigasztalásunkra vagyon _hogy_  _ha_ pedig öket mód nélkül szánnok anyi mint _ha_  _boldogság_  _irigyelni_ ahitnek _kell_ meg mérsékelni _keserűség_ és _megtörölni_  _könnyhullatás_ adván nékünk azt a reménséget _hogy_ még minyájan _összegyűlik_ az _ítélet_ napján és _hogy_  _örökké_ együt _él_ aboldogságban

 _k_ Ennek az _özvegyasszony_ a sirásán mire _kell_  _figyelmezni_ 

 _f_ Arra _hogy_ a _Krisztus_  _megkönyörülvén_ sirásán _visszaad_ neki a fiát ezt a mi _oktatás_  _cselekedik_ mert ez az _egyes_  _fiú_  _jelent_ az Anyaszent egyháznak azokot a _fia_ kik a vétekben _meghal_ és _aki_ szeretettel sirattya a _Krisztus_  _megkönyörülvén_ sirásán és _könyörgés_  _gyakorta_ valo _kegyelem_ adgya ameg térésekre _ugyanezért_ is _kötelesség_  _jár_ az _istenfélő_  _hogy_  _imádkozik_  _érte_ és sirasák lelki _halál_  _hogy_ a _Krisztus_  _megengesztelvén_  _könyörgés_ lelki _élet_ adgyon nékik

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_ akristus _odajárul_ és _illet_ a _koporsó_ és _aki_ viszik vala meg állának

 _f_ Azért _közelget_ ahalothoz _hogy_ észre vegyük _hogy_ azok kik alelki _halál_ vannak _örökké_ is _abban_ maradnának _hogy_  _ha_ akristus nem _járul_  _hozzá_  _hogy_  _ha_ szeretetével és _irgalmasság_ meg nem elözné öket _hogy_  _ha_ nem _keres_ öket _ingyen_ valo _kegyelem_ a mely nélkül a _bűnös_ magátol _hozzá_ nem _térhet_ a _Krisztus_  _megillet_ a _koporsó_ azért _hogy_ meg mutassa mitsoda szükséges _hogy_ a _bűnös_ meg romlot szivét _megillet_ a melyben avétek ugy vagyon zárva mint _koporsó_  _hogy_  _felgerjeszt_  _abban_ a _félelem_ atöredelmeséget a _bizodalom_ és a szeretetett _hogy_ meg változtassa _benne_ a _teremt_ állatokhoz valo ragaszkodást a mely nem engedi _hogy_ az _isten_  _fordulhat_  _aki_ ahalotat viszik _jelent_ azokot a rosz szokásinkot és _hajlandóság_ melyek a roszra visznek és a melyeket meg _tartóztat_ akristus az ö szent Lelkének _erő_ 

 _k_ Mit _jelent_ ezek a szavai az urnak amelyekel parantsolá a _halott_  _hogy_  _felkel_ 

 _f_ Jelentik azö _kegyelem_  _belső_ valo szozattyát _aki_ is _beszél_ a _bűnös_ szivében _aki_ fel nyittya _fül_  _hogy_  _hallhat_  _aki_ fel álittya a vétekböl valamint _koporsó_ és _felállítván_  _kész_ legyen parantsolatinak végben vitelére minden _aki_ az Atya szavát _hall_ és _megtanul_  _énhozzám_  _jön_ mondgya a _Krisztus_ joan 645

 _k_ Miért tészi fel szent lukáts _hogy_ a _Krisztus_  _feltámasztván_ az _ifjú_  _visszaad_ az annyának

 _f_ Azért mert amidön akristus egy _bűnös_  _megtérít_  _visszaad_  _ő_ az Anyaszent egyháznak a mi anyánknak _aki_  _megtérés_  _imádság_ és sirasival nyerte meg néki _hogy_ az után az Anyaszent egyház _tanít_ és vezérellye _ő_ az _igazság_ uttyán ez a _megbecsülhetetlen_  _kegyelem_ melyet nyert a _megtért_  _bűnös_ az Anyaszent egyház _kérés_ arra _kényszerít_  _ő_  _hogy_ az ö szent Annyához nagyob _kötelesség_ és _engedelmesség_ légyen és _követ_ parantsolatit

 _k_ Mit _jelent_ ahárom _halott_  _aki_ a _Krisztus_  _feltámaszt_ 

 _f_ Jelentenek _háromféle_  _bűnös_  _ki_  _kegyelem_  _által_  _feltámaszt_ a synagoga béli _fejedelem_ leánya _ki_ az ágyán _halva_  _fekszik_  _jelent_ azokot kik tsak a szivekben vétkeztek _gondolat_ és _kívánság_ a mái _evangélium_ lévö _ifjú_ kit _temetni_ visznek _kép_ azoknak kik _külső_  _cselekedet_ is _ki_ mutattyák a vétket lazár pedig akit már _eltemet_ és szagos volt _jelent_ azokot kik meg rögzöt vétkes szokásoknak sullyos _teher_ alat vannak és _aki_ példájok veszedelmes és _botránkoztató_ 

 _nagyböjt_ 4dik _hét_ VALO PÉNTEKEN

Imádság

Oh’ _isten_  _aki_ meg ujitod avilágot _ki_ mondhatatlan szenttségidel _kér_ tégedet _megenged_ Anyaszent egyházadnak azt a _kegyelem_  _hogy_  _élhet_ azzal amit rendeltél _hogy_ az _örök_  _boldogság_ vigye és az _időbeli_ segittségedet meg ne vonnyad tölle a mi urunk J k


 _episztola_ 

3 _király_ 17 17

Lön pedig ezek után _megbetegedik_ aház _gazdasszony_ fia és igen nehéz _betegség_ vala ugy _hogy_ nem maradna lélegzet _benne_ mondá azért _Illyés_ mi _köz_ nékem veled Isten _ember_  _bejön_  _hozzá_  _hogy_  _emlékezik_ lenne _hamisság_ és _megöl_ afiamot és mondá néki _Illyés_  _ad_ nékem a _fia_ és el vévé _ő_ az _öl_ és vivé a _vacsorálóház_ : _ahol_ ö lakik vala és _tesz_ az ö ágyára és _kiált_ az urhoz és mondá én uram _isten_ még az _özvegyasszony_ ís _aki_ engem _táplál_ a mint lehet meg sanyargattadé _hogy_  _megöl_ fiát és _kiterjeszt_ magát és meg méré a _gyermek_  _három_ uttal és _kiált_ az urhoz és mondá én uram _isten_  _tér_  _beléje_  _kér_ a _gyermek_ lelke és meg _hallgat_ az ur az _Illyés_ szavát és viszá _tér_ a _gyermek_ lelke és _megelevenedik_ és vévé _Illyés_ a _gyermek_ és alá vivé _ő_ az also _ház_ és _ad_ az annyának és mondá néki _íme_  _él_ ate _fia_ és mondá az aszszony _Illyés_ most _ebben_ üsmértem meg _hogy_ Isten _ember_ vagy _te_ és az ur _ige_  _igaz_ ate szádban


Magyarázat

 _k_ A mai letzkében lévö aszszony _harag_ mondáé ezeket a szokot a profétának mi _köz_ nékem veled

 _f_ Nem _harag_  _de_ söt meg alázatoságbol mondá attol is _tarthat_  _hogy_  _talán_ nem _bánik_ ollyan szentül az Isten _ember_ a mint _kívántatik_ és _talán_ a fia _halál_  _megbüntet_  _ő_ a midön az Isten _ember_  _él_ ahit arra _tanít_  _hogy_  _őbennük_ az _isten_  _tekint_ nagy _tisztelet_ legyünk _hozzá_ magunkot _hozzá_  _érdemtelen_  _tart_ az illyen _gondolat_ vivé szent pétert arra latván _oly_  _csodálatos_  _halászat_  _hogy_ az urnak lábaihoz _borulván_ azt mondaná néki _eltávozik_  _tőle_ mert én _bűnös_ vagyok

 _k_  _Illyés_ fel akarván _támasztani_ agyermeket miért _kiterjeszt_ magát és méré meg a _gyermek_  _három_ uttal

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_  _cselekedet_ titok volna és _hogy_ annak mélyeb _értelem_  _kell_  _keresni_ mint sem a _betű_  _szerint_ valot mivel a profétának az ö magát _összezsugorítás_ és a _holt_  _háromszori_  _borulás_ nem vala szükséges annak _aki_ a _csoda_  _tesz_ agyermek _test_ valo _magaösszezsugorítás_ a profétának ugy _tekinthet_ mint _kép_ az Isten _fia_ maga meg alázásának a _megtestesülés_ a melyben magát _meghajt_ a mi _kicsinység_  _képest_  _hogy_ lelkünknek _élet_ adgyon ami _gyengeség_  _hasonló_  _test_ vett magára azért _hogy_ a mi _test_  _hasonló_ légyen az ö _dicsőség_ a profétának _háromszori_  _leborulás_  _jelent_ azt _hogy_ a vétekböl valo _feltámadás_ a _mindenható_  _isteni_  _három_ személynek munkája ugyan ezt is láttyuk a _keresztség_ a midön Atyának _fiú_ és szent Lélek _isten_ nevében _keresztel_ és _hogy_  _három_ márttyák a vizben az _óember_  _hogy_ az uj fel _támad_ 

 _k_ Mitsoda _hálaadás_  _tartozik_ az Isten _fia_  _oly_ nagy maga meg alázásáért a mely meg _érdemel_ nékünk a lelki ujonnan valo születést

 _f_ Ollyan _hálaadás_  _hogy_ a menyiben töllünk lehet mérjük magunkot annak maga meg alázásához _aki_ magát a mi _gyengeség_ mérte erre valo nézve akarja azt _hogy_  _hasonló_ legyünk a _kisded_ és _aki_ elsö akar lenni _hogy_ a leg aláb valonak _tart_ magát és mások szolgájának

 _k_ Mi képpen mutathattyuk meg a _Szentháromság_ valo _kötelesség_ a melyel vagyunk _hozzá_ az új _élet_ 

 _f_ Hogy _ha_ nagy szorgalmatoságal meg _tart_ ezt a nagy _kegyelem_ az Atyához valo _fiúi_  _engedelmesség_ a _fiú_  _igazán_ valo szeretetünkel és a szent Léleknek sugarlásit _hűség_ valo _követés_ mivel mi _fogad_  _fia_ vagyunk az Atyának meg váltattunk a _fiú_  _által_ meg szenteltettünk a szent Lélek _által_ ennek a _három_  _isteni_ szemelynek lévén szenteltetve _tartozik_ annak mindenel ajánlyuk néki lelkünknek _élet_  _gondolat_  _kívánság_ és _cselekedet_ mert mindent tölle veszünk és ezek után _ha_ a világ a vétek és az _ördög_  _hatalom_ alá adnok magunkot nagy _szentségtörés_ volna és meg szeplösitenök _test_ és lelkünket kik az Isten _templom_ lettek a _keresztség_ 


 _evangélium_ 

szent Ján 11 1

Vala pedig egy _beteg_ lázár _Betánia_ Máriának és ennek nennyének Mártának _kastély_ valo Maria pedig a vala _aki_ meg kente az urat _kenet_ és _megtöröl_ az ö lábait az ö _haj_ szálaival kinek a _báty_ lázár _beteg_ vala ahugai azért _hozzá_  _küld_ mondván uram akit szeretz _beteg_  _hallván_ pedig _Jézus_ mondá nekik ebetegég nem _halál_ valo _hanem_ az Isten _dicsőség_  _hogy_  _dicsőíttetik_ az Isten _fia_  _azáltal_ szereti vala pedig _Jézus_ mártát és az _öcs_ Máriát és lázárt midön azért _meghall_  _hogy_  _beteg_ volna meg marada még _két_ nap azon ahelyen ezekután mondá atanitványinak mennyünk _ismét_  _Júdea_ mondának néki atanitványok Rabbi most _keres_ tégedet a sidok _megkövezni_ és _ismét_ oda mégyé _felel_  _Jézus_ nem _tizenkét_  _óra_ vagyoné a napnak _ha_  _ki_ napal _jár_ meg nem ütközik mert evilágnak világoságát láttya _ha_ pedig _éjjel_  _jár_ meg ütközik mert nintsen világoság _benne_ ezeket szollá és ezek után mondá nékik lázár a mi _barát_ aluszik _de_ el mégyek _hogy_ az álombol fel serkenttsem _ő_ mondának azért atanitványi uram _ha_ aluszik _meggyógyul_ az ö _halál_ mondotta vala pedig _Jézus_ ök pedig _gondol_  _hogy_ az álomnak _alvás_ mondaná akkor azért _Jézus_ nyilván meg mondá nékik lázár _meghal_ és _örül_  _tiértetek_  _hogy_  _hisz_  _hogy_ ót nem voltam _de_ menyünk el _hozzá_ mondá azért _Tamás_  _aki_  _kettős_ mondatik a _tanítványtárs_ mennyünk el mi is _hogy_  _hal_ ö véle el jöve azért _Jézus_ és _talál_  _ő_  _hogy_ már négy napig volna akoporsoban _Betánia_ pedig _Jeruzsálem_  _közel_  _tizenöt_  _futamatnyi_  _föld_ vala a sidok _közül_ pedig sokan _jön_ mártához és mariához _hogy_ vigasztalnak öket a _báty_ felöl Márta _meghalván_  _hogy_  _Jézus_  _jön_  _elébe_ mene Mária pedig _otthon_ ül vala mondá azért Márta _Jézus_ uram _ha_ itt lettél volna az én _báty_ meg nem _holt_ volna _de_ most is _tud_  _hogy_ valamiket _kér_ az _isten_ meg adgya néked az Isten mondá neki _Jézus_  _feltámad_ ate _báty_ mondá neki Márta _tud_  _hogy_  _feltámad_ az utolso napon mondá néki _Jézus_ én vagyok a _feltámadás_ és az _élet_  _aki_  _énbennem_  _hisz_  _ha_ szinte meg _hal_ is _él_ és mind _aki_  _él_ és _énbennem_  _hisz_ meg nem _hal_  _örökké_ hiszedé ezt mondá néki valoban uram én _elhisz_  _hogy_  _te_ vagy akristus az _élő_ Isten _fia_  _ki_ evilágra _jön_ és mikor ezeket mondotta volna el mene és _elhív_ az _öcs_ Máriát _titkon_ mondván a Mester _jelen_ vagyon tegedet _hív_ Maria ezt _hallván_  _felkel_  _hamar_ és _hozzá_ mene mert még nem _jön_  _Jézus_ a _kastély_  _hanem_ még azon _hely_ vala _ahol_ Márta _elébe_ ment vala a sidok azért akik véle aházban valának és vigasztallyák vala _ő_ midön látták volna Máriát _hogy_  _hamar_  _felkel_ és _ki_ ment _követ_  _ő_ mondván _hogy_ akoporsohoz mégyen _hogy_ ót sirjon Maria azért midön oda ment volna _ahol_  _Jézus_ vala látván _ő_ alábaihoz _esik_ és mondá néki uram _ha_ itt lettel volna nem _meghal_ a _báty_  _Jézus_ azért _hogy_ látá _ő_ sirni a sidokot is kik véle _jön_  _hogy_ sirnának _megbúsul_ lelkében és _megháborít_ magát és _kérd_  _hova_ tettétek _ő_ mondák néki uram _eljön_ és lásd meg és _könnyezik_  _Jézus_ mondák azért a sidok _íme_ mint szereti vala _ő_ nemellyek pedig _közüle_ mondának nem _cselekedhet_ik_ volnaé ez _aki_ meg nyitotta a vakon születnek szemeit _hogy_ ez meg ne halna _Jézus_ azért _ismét_  _megbúsulván_ magában akoporsohoz mene vala pedig egy _barlang_ és _kő_ vala arra _tétetve_ mondá _Jézus_ vegyétek fel akövet mondá néki Márta alázár _húg_ uram _immár_ szagos mert negyed napi mondá _Jézus_ nem mondamé néked _hogy_  _ha_  _hisz_ meg látod az Isten _dicsőség_ el vevék azért akövet _Jézus_ pedig _felemelvén_ szemeit mondá Atyám _hála_ adok néked _hogy_  _meghallgat_ engemet én pedig _tud_  _hogy_ mindenkor _meghallgat_ engem _de_ enépért a mely _körüláll_ mondám azt _hogy_  _meghisz_  _hogy_  _te_  _küld_ engemet ezeket midön mondotta volna nagy szoval _kiált_ lázár _kijön_ és mindgyárt _ki_ jöve _aki_  _meghal_  _megkötve_ lévén lábai és _kéz_ ruhákkal és az _orca_  _keszkenő_ vala _befedve_ mondá nékik _Jézus_  _megold_  _ő_ és _elbocsát_ sokan azért a sidok _közül_ kik Máriához és Mártához _jön_ és látták vala a miket _cselekedet_  _Jézus_  _hisz_  _őbenne_ 


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ az ur _oly_ igen szeretvén lázárt meg _enged_  _hogy_  _halálos_  _betegség_  _esik_ 

 _f_ Azért _hogy_ azt ne _csodál_  _ha_ az _istenfélő_  _betegség_ és nyomoruságokban láttyuk és _hogy_ magunkot vigasztallyuk nyomoruságinkban mivel _hozzá_ valo szeretetinek _jel_ a midön _ostoroz_ ollyan Atya _aki_  _megbüntet_  _fia_  _hogy_  _jobb_ legyenek és _érdemes_  _örökség_ ö maga az Isten _fia_ volt _mindazonáltal_ nem vala ment a szenvedésektöl az Attya _gyalázatos_  _halál_  _ad_  _érte_ mernöké arra _kérni_  _hogy_ más képen _bánik_ velünk ugy nem volnánk az ö _örökös_ és valoságos _fia_  _ha_ semmit nem szenvednénk valamint szent pál is mondgya hebr 12 8

 _k_ Mit _tanulhat_ szent _Tamás_ ezekböl a szavaibol mennyünk el mi is _hogy_  _meghal_ ö véle

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ ne vigyázunk a világtol valo _tartás_ se a magunkhoz valo szeretetre _hanem_  _bátorít_ magunkot és _felebarát_ az _isteni_ szeretettel _hogy_ meg vessük azokot a veszedelmeket mellyek _kötelesség_ meg akarják gátolni valamint az elsö _kereszt_  _cselekedik_ akik nem _tart_ attol _hogy_ a _hatalmas_ és agonoszoknak _harag_  _esik_ tsak meg segithessék azokot kik veszedelemben vagy nyomoruságban valának

 _k_ A lázár _halál_ miért nevezé az ur álomnak

 _f_ Azért _hogy_  _megtud_  _hogy_ ö néki olyan _könnyű_ egy _holt_ fel _támasztani_ valamint almábol fel ébreszteni valakit és _hogy_ az _igaz_  _halál_ inkáb alom mint sem _halál_ mivel azö _halál_ a nyomorult _élet_ az _örök_  _élet_ valo _általmenetel_ 

 _k_ Mit _jelent_ nékünk alázár _halál_ negy naptol _fogvást_ akoporsoban valo léte és az ö rothadása

 _f_ Jelenti az ollyan lelket _aki_ a vétkes szokásokban _fekszik_ valamint a _koporsó_ el is lévén temetve az elmének _fél_ vakságában le nyomatva és _befedve_ valamint egy _kő_ a _megkeményedik_ szivnek _teher_ alat a mely másokot meg ront meg rothadot _példaadás_ 

 _k_ Miretanitanak minket ezek az urhoz valo szavai Mártának uram _ha_  _itt_ lettél volna az én _báty_ meg nem _holt_ volna

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ a mi lelkünknek _halál_ nem más _okoz_  _hanem_ az _isten_ valo _eltávozás_  _aki_ is _élet_ lelkünknek valamég akeresztyén lélek _hozzá_ valo _hűség_  _félelem_ és szeretetit meg _tart_ az Isten is meg _tart_  _mindaddig_ mindenhato segittségivel akegyelemnek _élet_  _de_  _mihelyt_ sugarlásit _elkezd_ mulatni és arra _kényszeríteni_  _hűségtelenség_ és _hálaadatlanság_  _hogy_ ö tölle el távozék és tsak magára el _hagy_  _akkoron_ minden _bizonnyal_ ahalálban _esik_ akristus _felel_ Mártának én vagyok a _feltámadás_ és az _élet_ az az _hogy_ a lelkek tölle veszik az _élet_ és a _feltámadás_ ezt is _jelent_ a lázár _feltámadás_ ezt a lelki _feltámadás_ meg is adgya azoknak kik azt ollyan _hit_  _kér_ mint a melyel akarta _hogy_ márta _kér_  _báty_  _feltámadás_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _búsul_ és _háborodik_ magába a lázár _halál_ 

 _f_ Ura lévén szent Lelke _indulat_ maga magát _felindít_  _hogy_ mi is _őreája_ valo nézve ahit alá vessük elménket és _érzékenység_ alázár _halál_  _búsulás_  _indít_ magában meg akarván nékünk mutatni _hogy_  _irtózás_  _kell_ lennünk a vétekben valo létünkhöz a mellyet az emberek vakságbol tsak _játék_  _tart_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _könnyezik_ és parantsolá _hogy_ fel vennék akövet

 _f_ Meg akará mutatni azoknak kik abünösök _megtérés_ munkálodnak _hogy_ siratniok _kell_ azoknak veszedelmes állapottyokot és _hogy_  _előle_ el vegyék mind azt valami _megakadályozhat_ az _isten_ valo _megtérés_ 

 _k_ Miért _felkiált_ szoval

 _f_ Hogy velünk _megértet_ mitsoda nehéz a vétekben meg rögzöt _bűnös_  _megtérés_ és _hogy_ mitsoda nagy _baj_ arosz szokásnak sulyos _teher_ alol fel _kelni_ eza _kiáltás_ az üdvezitönek _jelent_ azon _bűnös_ az _isten_ valo _távollét_ a kinek nagy _kiáltás_  _kell_  _isten_ meg nyerni valoságos _megtérés_ 

 _k_ Lázár _feltámadván_ miért parantsolá atanitványinak _hogy_  _megold_  _ő_ 

 _f_ Ezel meg mutatá nékünk _hogy_ mitsoda szabadságot adot Apostolinak és a papoknak _hogy_  _megbocsát_ a vétkeket és _felold_ abünösököt a szenttség _szerint_ valo _feloldás_  _de_ noha szabadságok is légyen arra _hogy_  _megtartóztat_ és _megbocsát_ a vétket _megkötöz_ és _feloldoz_ a _bűnös_  _mindazonáltal_ a szent Atyák _szerint_ a _feloldozó_ szabadságal _akkor_  _él_ a midön láttyák a _Krisztus_  _kegyelem_  _által_ valoságos _töredelmes_ a _bűnös_ és nem _akkor_ a midön még abünös a vétkeihez vagyon ragaszkodva és rosz szokásinak _koporsó_  _sok_ szent Atyákot _eléhozhat_  _de_ azok _közül_ tsak szent _Gergely_ pápát _eléhoz_ hom 26 supr Evange láttyátok mondgya _hogy_ a _tanítvány_  _élet_  _felold_ azt akit az ö Mesterek _halott_  _feltámaszt_ mert _ha_  _akkor_  _feloldoz_ mikor még _holt_ volt annak inkáb meg rothadását mutatták volna meg mint sem a _Krisztus_  _hatalom_ ebböl láttyuk _hogy_ tsak azokot _kell_  _feloldozni_ pásztori szabadságunkal _aki_ láttyuk _hogy_ a mi mesterünk _feltámaszt_  _éltető_  _kegyelem_ 

 _nagyböjt_ 4DIK _hét_ VALO SZOMBATON

Imádság

Enged meg uram nékünk _kegyelem_  _hogy_  _gyümölcs_ vehessük a _benne_ lévö áitatoságnak mivel a mi _böjtölés_ tsak ugy lésznek nékünk _hasznos_  _hogy_  _ha_  _tetszik_  _jóság_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Isa 49 8

Ezeket mondgya az ur _kellemetes_  _idő_  _meghallgat_ tégedet és a meg szabaditásnak napján meg segitettelek téged és _megtart_ téged és a népnek szövettségül adtalak téged _hogy_ fel állatnád a _föld_ és az _elpusztult_  _örökség_  _bír_  _hogy_ azoknak akik _fogva_ vannak mondanád mennyetek _ki_ és azoknak akik a setettségben vannak _megjelenik_ az utakon legeltetnek és minden _egyenes_  _hely_ az ö legeltetések nem _éhezik_ se nem szomjuhoznak és nem süti öket a _hévség_ és a nap mert a rajtok _könyörülő_  _igazgat_ öket és a vizek _forrás_  _itat_ öket és minden _hegy_ uttá _tesz_ és az _ösvény_ fel magasztaltatnak _íme_ ezek meszünnen _jön_ és _íme_ amazok _észak_ és a _tenger_ felöl és ezek a _déli_  _föld_  _dicséret_ mondgyatok _ég_ és vigadgy _föld_  _énekel_  _dicséret_  _hegy_ mert meg vigasztalta az ur az ö népit és az ö szegényin _könyörül_ és mondá sion _elhagyott_ engemet az ur és az ur _elfelejtkezik_ rolam vallyon el feletkezhetiké az aszszony a magzattyárol _hogy_ ne _könyörül_ az ö mehe _fia_ és _hogy_  _ha_  _elfelejtkezik_ is _de_ én el nem feletkezem rolad:


Magyarázat

 _k_ Ezen letzkében valo elsö szokot kinek mondgya az Isten

 _f_ A _Krisztus_ az ö _fia_ akit a _föld_ akará _küldeni_  _hogy_ az emberek üdveségében munkálodnék a meg szabaditásnak napja a melyben meg segitette Isten akristust az az ö elsö _eljövetel_  _idő_ az Atya Isten meg segitette _ő_ ugy mint _ember_  _hogy_ végben vihesse a meg váltásnak munkáját meg is _tart_  _ő_  _ellenség_ üldözések ellen és _győzedelem_ adot néki avétken ahalálon és pokolbéli _hatalmasság_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk atöbbit is

 _f_ A _Krisztus_ fel álitotta a _föld_ meg váltván az _ember_ és _megbékéltetvén_ öket az Attyával az _elpusztult_  _örökség_  _jelent_ az egész nemzeteket _aki_ az Atya _örökség_ adta néki el valának pusztulva azok az _örökség_ a sokaságu _hamis_  _isten_ vagy is inkáb az _ördög_  _aki_  _imád_ mint _istenség_ és el valának hagyatatva _isten_ mert el _hagy_ öket amagok uttyokon _járni_ és sziveknek _kívánság_  _hagy_ öket azok pedig _aki_ afogságbol _ki_ vitt és a setéttségböl _ki_ vette _jelent_ azokot kik meg szabaditattak az _ördög_  _fogság_ és a véteknek szolgálattyábol az üdvezitönek _kegyelem_  _által_ és _aki_ meg világositotta _evangélium_  _hogy_  _visszatérhet_ az _isten_ és az ö szolgálattyára állyanak azzal a szeretettel a mely valoságos szabadakká tészi öket ök is azok ajuhok kik az utakon és az _egyenes_  _hely_ legeltetnek mert _tévelygés_  _visszatérvén_ az _igazság_ utain _jár_  _ahol_ az ö lelkeknek _eledel_ az _igazság_ : a mellyeken vezeti öket az _örökös_ pásztor a maga _test_ és vérivel _táplál_ öket szüntelen vigyázván reájok _oltalmaz_ öket _ellenség_ 

 _k_ Még atöbbit is magyarázd meg nékünk

 _f_ Az _írás_ mondgya _hogy_ se nem _éhezik_ se nem szomjuhoznak és nem süti öket a _hévség_ és anap mert a _kegyelem_  _forrás_  _eloltván_  _benne_ a _kívánság_  _hévség_ nem fogják _többé_  _kívánni_ a _földi_  _jó_ se a vilagi _gyönyörűség_ az után a _fösvénység_ nagyra vágyodás és ahejában valoság nem fog _benne_ uralkodni a proféta mondgya _hogy_ az Isten uttá tészi ahegyeket és az _ösvény_ fel magasztallya mert meg alázza _kevélység_ és fel magasztallya azokot kik _kicsinyszívű_ és _félénk_ 

 _k_  _kicsoda_ az a sion városa a mely azon panaszolkodik _hogy_ az ur el _hagy_ és _elfelejtkezik_ rolla

 _f_ Az az Anyaszent egyház akit az Isten mint _ha_  _elhagy_ ugy _tetszik_ anagy üldöztetések alat _mindazonáltal_ el nem _hagy_ és _soha_ el sem _hagy_ meg _ígér_ néki _hogy_ minden _hatalmas_  _ellenség_  _megoltalmaz_ és veleis lészen világ végezetig


 _evangélium_ 

szent Jan 8 12

Ismég szolla nékik _Jézus_ mondván én vagyok avilágnak világosága _aki_ engem _kő_ nem _jár_ a setettségben _hanem_ az _élet_ világosága lészen _őnála_ mondák azért néki a _farizeus_ Te _te_ magad felöl _tesz_  _bizonyság_ ate _bizonyság_ nem _igaz_  _felel_  _Jézus_ és mondá nékik _ha_ én _bizonyság_  _tesz_ is magam felöl _igaz_ az én _bizonyság_ mert _tud_  _honnét_  _jön_ és _hova_ megyek _ti_ pedíg nem _tud_  _honnét_  _jön_ vagy _hova_ megyek _ti_  _test_  _szerint_ itéltek én nem _ítél_ senkit és _ha_ én _ítél_ az én _ítélet_  _igaz_ mert egyedül nem vagyok _hanem_ én és _aki_ engem _küld_ az Atya és ati _törvény_  _írva_ vagyon _hogy_  _két_  _ember_  _bizonyság_  _igaz_ Én vagyok _aki_  _bizonyság_  _tesz_ magam felöl és _bizonyság_  _tesz_  _énfelőlem_  _aki_ engem _küld_ az Atya mondának azért néki _hol_ vagyon ate Atyád _felel_  _Jézus_ sem engem nem _tud_ sem az Atyámot _ha_ engem _tud_  _talán_ az Atyámot is _tud_ ez _ige_ mondá _Jézus_ akintses ládánál _tanítván_ atemplomban és senki meg nem _fog_  _ő_ mert még el nem _jön_ az ö _óra_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékunk az _evangélium_ elsö szavait

 _f_ A _Krisztus_ azt mondá _hogy_ ö avilágnak világosága azaz _hogy_ ö az Anyaszent egyházát ugy világosittya valamint a nap a világot a _Krisztus_  _eljövetel_ elöt az emberek setéttségben valának és _tudatlanság_ nem üsmérik vala az _isten_ se magokot se _hivatal_ se _tévelygés_ söt még a _filozófus_ is _aki_ valamely üsmérettségek vala az _isten_ szent pál _szerint_ rom 1 21 nem _dicsér_  _ő_ se semi _hálaadás_ nem valának _hozzá_ a _teremt_ állatnak adták aditséretet és a _tisztelet_  _holott_ a _teremtő_  _kelletik_ azokot adni _sok_  _tévelygés_ és rendeletlenségekben valának az _okosság_ minden világosága meg vala homályositva a rendeletlen rosz _kívánság_ a melyeknek rabjai valának az emberek Az ur mondá _Dávid_ ps 13 2 menyböl nézet az emberek _fia_  _hogy_ lassa _ha_ vagyoné _értelmes_ és _istenkereső_ mindnyájan _elhajlik_ 

 _k_ Hogy _kelletik_  _tehát_ öket _tanítani_ 

 _f_ szükséges vala _hogy_ az _isteni_  _önnönmaga_ aböltseség _test_ vegyen magára _hogy_ láthato és _hozzá_  _hasonló_ légyen _hogy_ ö maga _tanít_ minket és világositson meg világával az _isten_  _megtestesült_  _fia_ méltoztatot mesterünké és az _igazság_  _tanító_ lenni senki nem üsméri a _fia_ mondá akristus Math 11 27 _hanem_ az Atya az Atyát sem üsmeri senki is _hanem_ a _fiú_ : és akinek a _fiú_ meg akarja _jelenteni_ : A _ti_ Mesteretek egy a _Krisztus_  _c_ 23:10 azt parantsollya nékünk az Atya _hogy_  _ő_  _hallgat_ azért _ha_  _ő_  _hallgat_  _bizonyos_ vagyunk _abban_  _hogy_ el sem tévelyedünk az _isteni_  _bölcsesség_ és _tudomány_ minden _kincs_ akristusban vannak el rejtve: ö minket tsak arra _tanít_ a mi _igazságos_ a mi _igaz_ és _hasznos_ az _evangélium_ és atraditioban _hagy_ nékünk _tanítás_ azokban fel _talál_ mind azokot a miket _kell_  _hinni_ és _cselekedni_ az üdveségre az _isten_ valo üsmérettség a magunk meg üsmérése az _isten_ magunkhoz és _felebarát_ valo _kötelesség_ mind ezek fel _találtatik_  _abban_ akét _tárház_ 

 _k_ Miért mondgya akristus _hogy_  _aki_  _ő_  _követ_ nem _jár_ asetéttségben _hanem_ az _élet_ világosága lészen nála

 _f_ Mert a _Krisztus_  _elhoz_ nékünk a _kegyelem_ és az _igazság_ az _igazság_  _hogy_ világosittson minket a menyei utunkban és a _kegyelem_  _hogy_  _követhet_ magunk viselésével az _igazság_ világoságát _hogy_  _élhet_ az áitatoságban _hogy_ minket _táplál_  _ige_  _hogy_  _erő_ adgyon arosznak _elkerülés_ és a _jó_ szeretettel valo _cselekedet_ az üdveségre szükséges mind a meg világositás mind az _élet_ akristusban valo _hív_ minket ugy világosit mint egy lámpás a rendeli el _cselekedet_ a mutattya meg a jót melyet _kell_  _cselekedni_ és ajutalmat melyet _kell_ azért várnunk az _isteni_ szeretet pedig mely nékünk meg _adatik_ a _Krisztus_  _által_  _élet_ a mi lelkünknek a _futtat_ minket az Istenhezvivö utunkban az is segit arra _hogy_  _odaérkezik_ végben viven parantsolatit az illyen világoság nélkül a setéttségben _jár_ és el tévelyedünk és az illyen _élet_ nélkül ahalálnak árnyékában _fekszik_ és aveszedelemre sietünk

 _k_ Mitsoda modal lehet meg üsmérni ezt a világoságot

 _f_ A szent _könyv_ és a szentek _írás_ meg _kell_  _tanulni_ a _Krisztus_  _élet_ és _tanítás_ az illyen _tanulás_ mind magunknak mind másoknak _hasznos_ lészen magunknak azért _hogy_ meg lassuk _hogy_  _igaz_ uton _jár_  _követvén_ az ö _isteni_  _tanítás_ és példáit másoknak azért mert öket vilagosittyuk jó példánkal és _istenes_  _élet_ és részeltetvén öket _abban_ a mit _tanul_ az _Krisztus_ és az _evangélium_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _igaz_ az én _bizonyság_ mert _tud_  _honnét_  _jön_ és _hova_ mégyek _ti_ pedig nem _tud_ 

 _f_ A _Krisztus_ azt _tud_  _hogy_ az _atyaisten_ születet és _küldetik_ és _hogy_ viszá _kelletik_  _hozzá_ menni _halál_ és _feltámadás_ után azt tsak egyedül ö _tudhat_  _de_  _hogy_ meg mutassa a sidoknak _hitetlenség_ mondá nékik _hogy_ az ö _sok_  _csodatétel_  _által_ a melyeket láttyák ö magok _bizonyság_  _tesz_ rolla az ö Attya azt _kihozhat_ ebböl _hogy_ mi akik _bizonyos_ vagyunk az ö _istenség_ sokal vétkesebbek leszünk azoknál a sidoknál _hogy_  _ha_ egész _hálaadás_ és szeretettel nem ragaszkodunk _őhozzá_ és _hogy_  _ha_  _hűség_ nem _követ_ az ö _kegyelem_ 

 _k_ Mitsoda atest _szerint_ valo _ítélet_ valamint a _farizeus_  _ítél_ 

 _f_ Az a midön tsak a _külső_ valo _dolog_  _tesz_  _ítélet_ és azt _belső_ meg nem visgállyuk tsak a magunk _indulat_  _követ_  _holott_ a _hit_ és az _okosság_ világosága _szerint_  _kell_  _ítélni_ az _igazság_ és a _felebaráti_ szeretetnek rendi _szerint_ és minek utánna valojában meg visgáltuk volna adolgot

 _k_ A _Krisztus_ miképpen mondgya azt _hogy_ senkit nem _ítél_  _holott_ ö _megítél_ mindeneket

 _f_ Ezt ugy _kell_  _érteni_  _hogy_ ö nem _ítél_ senkit testi képen se _harag_ se _irigység_ valo _hogy_ ö _ítél_  _de_ ö mindeneket valojában lát és _tud_ és az _igazság_ rendi szerent _ítél_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ lennünk akristus _ítélet_ a mely mindenkor _igazságos_ és _igazán_ valo

 _f_ Meg _kell_ magunkot aláznunk az Isten elöt és _félelem_  _kell_ lennünk akár mely jó _ítélet_ legyenek is az emberek _mifelőlünk_ mivel ök nem _tud_ mi _ok_ és mi végre _cselekedik_  _hol_ mit noha minden azon áll az Isten _aki_ láttya szivünknek _belső_  _titok_  _gyakorta_ rosznak _ítél_ azt lenni a mit az emberek _dicsér_  _benne_ 

 _k_ Szent _János_ miért _tesz_ azt fel _hogy_ senki meg nem _fog_ a _Krisztus_ mert még el nem _jön_ az ö _óra_ 

 _f_ Mert az az _óra_  _örök_  _fogva_ el volt rendelve a melybe _ellenség_  _kéz_ adná magát és nem vala _hatalom_  _hogy_  _addig_  _hozzá_ nyulhasanak ö az Attyához valo _engedelmesség_ szenvede és _meghal_ és azért mert ugy akarta mondgyunk _hasonló_ az _igaz_ akik az Isten _kéz_ vannak _aki_ ura _élet_ és _halál_ tsak anyiban vagyon másoknak _hatalom_ rajtok a menyiben ö akarja _ugyanezért_ is lehetnek nyugodalomban azok kik az _isten_  _hogy_ valamit szenvednek az ö _engedelem_ és akarattyábol szenvedik és azt tsak az ö _java_ akarja mivel ö _tud_ mitsoda utakon _kell_ öket vezetni az üdveségre ö nékik pedig tsak az ahivatallyok _hogy_  _ő_  _követ_  _hűség_ vivén végben _kötelesség_ :

 _nagyböjt_ 5DIK _hét_ VALO VASÁRNAPON 
melyet siket vasárnapnak nevezik

Imádság

Tekénts uram _kegyes_  _ház_ népére és adgyad _hogy_ segittségedböl testi és lelki mértekleteségben _élhet_ a mi urunk J k 


 _episztola_ 

szent Pal sidok 9 11

A _Krisztus_ pedig akövetkezendö _jó_  _főpap_ elö álván nagyob és _tökéletes_ sátor _által_ mely nem _kéz_  _csináltat_ az az nem _efféle_  _alkotmányú_ sem a _bak_ vagy _borjú_ vére _által_  _hanem_ a maga _tulajdon_ vére _általmegy_ bé _egyszer_ a szent _hely_  _örökváltság_  _találván_ mert _ha_ abakok és a _tulok_ vére és az üszönek _elhintett_  _hamv_ a _tisztátalan_ meg _szentel_ a _test_  _megtisztulás_ menyivel inkáb akristus vére _ki_ a szent lélek _által_  _önnönmaga_ ártatlan lévén az _isten_ áldozta _megtisztít_ lelki üsméretünket a _meghal_  _cselekedet_ az elö _isten_ szolgálattyára és _ezért_ az _újtestamentum_  _közbenjáró_  _hogy_ ahalál _által_ azoknak abünöknek válttságáért melyek az _előbbi_  _testamentum_ alat voltak ahivatalosok az _örökkévaló_  _örökség_  _ígéret_  _elvesz_ 


Magyarázat

 _k_ Szent pál miért nevezi akristust akövetkezendö _jó_  _főpap_ 

 _f_ Hogy _megkülönböztet_ az _ó_ törvény béli papoktol a mely törvény tsak világi _jó_  _ígér_ azoknak kik azt meg _tart_ az _evangélium_ pedig mennyei _jó_  _ígér_ a _keresztény_ a _Krisztus_ a mi _örökös_  _főpap_ azért áldozá fel magát _hogy_ azokot _megérdemel_ nékünk azt _kihozhat_ ebböl _hogy_ mi nem azért vagyunk _kereszt_  _hogy_ avilági _jó_  _bír_  _hogy_  _ha_ pedig azokot meg adgya nékünk akristus és _ha_ némelykor szabad legyen is azokot _kérni_  _de_ azokot nem ugy adgya _hogy_ azokban _tart_ a _boldogság_  _hanem_  _hogy_ azokal ugy _él_ mint ollyan segittségekel a mellyek segithetnek az _örökös_  _jó_  _elérés_ 

 _k_ Mi _következik_  _abból_ a mit mondál

 _f_ A _következik_  _hogy_  _ha_ a _Krisztus_ az _örökkévaló_  _jó_  _főpap_ és _hogy_  _ha_ azért ajánlya áldozattyát _hogy_ nékünk azokot meg nyerje az ollyan _kereszt_ kik tsak avilági _jó_ szeretik és akik tsak ez _élet_ munkálodnak nem veszik _gyümölcs_ az áldozatnak nem _ajánlván_ azt lélekben se _aszerint_ amint az áldozat rendeltetet mert _hogy_ annak _gyümölcs_ lehesen venni a mely _gyümölcs_ a menyei _jó_ áll azokot szeretni és _óhajtani_  _kell_  _aki_ pedig a világi szeretet uralkodik azokot se nem szeretik se nem _óhajt_ és nem részesülnek _abban_ az áldozatban a mely szereti és _óhajt_ amenyei _jó_  _ha_ ugy akarunk _jelen_ lenni azon az áldozaton a mint _kívántatik_ az áldozatban _kell_ lenni magunknak is _hogy_ ugyan egy áldozatra valók legyünk a _Krisztus_  _aki_ is ajánlyuk magunkot azon lélekben és azon végre és mint _hogy_ ö azért ajánlya magát _hogy_ minket részeltessen az _örökkévaló_  _jó_ mi nékünkis arra avégre _kell_ magunkot ajánlani ö véle _hogy_ azokot el nyerhesük _érdem_  _által_ 

 _k_ Mitsoda szent _hely_ az amelyben bé ment és aza sator mely _által_ bé ment

 _f_ Az a szent _hely_ ameny _ország_ melyet _jelent_ a _jeruzsálemi_  _templom_ a szenteknek szenttye az a sátor a mely sokal nagyob volt a sidok sátoránál és a melyen bé ment akristus a valoságos szent _hely_ az az ö _test_ akinek ajánlása és _halál_  _által_ meg nyitotta az _ég_ magának és mi nékünk ennek a sátornak a sidok sátoránál valo _tökéletes_ volta _abban_ áll _hogy_ enem _kéz_  _csináltat_ mint a sidoké _hanem_ a szent Lélek munkája _által_  _formáltatik_ és nem rend _szerint_ valo képen

 _k_ Mit _kell_  _abból_  _kihozni_  _hogy_ az üdvezitö amaga _tulajdon_ vérivel ment bé menyekben

 _f_ Azt _kell_  _kihozni_  _hogy_ mi _tag_ lévén akristusnak a mi _fej_ mi sem mehetünk bé a menyekbe _hanem_ tsak az ö vérinek _érdem_  _által_ és a magunk vére _által_ az az az ö áldozattyával együt a mi _élet_ áldozattya _által_ a melyet néki ajánlunk _meghalván_ minden nap _evangélium_  _halál_ és el vévén _tőle_ atesti _halál_  _abban_ az _idő_ amelybe tettzik _isten_  _ki_ venni minket evilágbol

 _k_ Mit _ért_ az _evangélium_  _halál_ 

 _f_ Azt _ér_  _hogy_ ellene mondgyunk a véteknek és az világi szeretetnek egyedül _isten_ szentelvén _élet_ tsak néki is _él_ és egy áldozatok legyünk akristusal olyan _élet_  _élvén_ mely _megegyezik_ az ö artatlan és szenttséges _élet_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 8 46

Ki _megfedd_ engem _közüle_ abünröl _ha_  _igazság_ mondok néktek miért nem _hisz_ nékem _aki_  _isten_ vagyon _isten_  _ige_  _hallgat_ az okáért nem _hallgat_  _ti_ mert nem _isten_ vattok _felel_ azért asidok és mondák néki nemde _jól_ mondjuké mí _hogy_ samaritanus vagy _te_ és _ördög_ vagyon _felel_  _Jézus_  _énnekem_  _ördög_ nintsen _de_  _tisztel_ az Atyámot és _ti_  _tiszteletlenség_  _illet_ engem én pedig nem _keres_ az én _dicsőség_ vagyon _aki_  _keres_ és _megítél_  _bizony_  _bizony_ mondom néktek _ha_  _ki_ az én _beszéd_ meg _tart_  _halál_ nem lát _örökké_ mondák azért a sidok most üsmérjük _hogy_  _ördög_ vagyon _Ábrahám_  _meghal_ és a proféták és _te_ azt mondod _ha_  _ki_ az én _beszéd_ meg _tart_ a _halál_ meg nem _kóstol_  _örökké_ vallyon _te_ nagyob vagyé a mi Atyánknál _Ábrahám_  _aki_  _meghal_ a proféták is _meghal_ mivé _tesz_ magadot _felel_  _Jézus_  _ha_ én _dicsőít_ magamot az én _dicsőség_ semmi vagyon _aki_  _dicsőít_ engemet az én Atyám akit _ti_ mondotok _hogy_  _isten_ és meg nem üsmértétek _ő_ én pedig üsmérem _ő_ és _ha_ mondom _hogy_ nem _tud_  _ő_  _tihozzátok_  _hasonló_  _hazug_ lészek _de_  _tud_  _ő_ és az ö _beszéd_ meg _tart_  _Ábrahám_ az Atyátok _örvendezik_  _hogy_ látná az én napomat látta és _örül_ mondák azért asidok néki még nints _ötven_  _esztendő_ és _Ábrahám_ láttad mondá nékik _Jézus_  _bizony_  _bizony_ mondom néktek minek elötte _Ábrahám_ lenne én vagyok _kő_  _kap_ azért _hogy_ reája _hajigál_  _Jézus_ pedig el rejté magát és _ki_ mene a _templom_ :


Magyarázat

 _k_ A _farizeus_ miért nem _hisz_ a _Krisztus_ mivel semmi _bűn_ meg nem fedheték _ő_ 

 _f_ Mert _irigység_ lévén ellene nem _hogy_ a szájábol valo _igazság_  _bevesz_ volna _de_ söt még _hamisság_ vádolák és minden _cselekedet_  _gyaláz_ és rágalmazák az _irigység_ ollyan _indulat_ mely el _olt_ a szivben a vallás béli _gondolat_ és a szeretetet és meg gátollya az _igazság_ üsméretit egy _kereszt_ semit nem _kell_ inkáb el _kerülni_ mint ezt az _indulat_ mert ez a _kevélység_  _eredvén_ ollyan _hathatós_ méreg mely meg ronttya az áitatoságot és alegg szentebb _cselekedet_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _aki_  _isten_ vagyon _isten_  _ige_  _hallgat_ 

 _f_ Azt _tesz_  _hogy_ az _aki_ az _isten_ és _aki_  _ő_ ugy szereti mint _isten_ és Attyát szereti is _hallgatni_ az ö szavát és arrol _gondolkodik_  _ezért_ is mondgya szent _János_ 1 joan 4 5 6 _hogy_ azok akik avilágbol valok a vilagrol szolnak és a világ _hallgat_ öket _de_ akik _isten_ valok _hallgat_ az Apostolokot _de_  _aki_ nem _isten_ valok nem _hallgat_ öket sokan vannak olyanok akik tsak _akkor_ szeretik _hallani_ az _igaz_ a midön öket nem _fedd_ és _gyűlöl_  _akkor_ a mikor _elébe_  _terjeszt_  _hamisság_ 

 _k_ Mit _felel_ akristus a sidoknak a midön azt mondák néki _hogy_ samaritanus és _ördög_ vagyon

 _f_ Ez _két_  _irtóztató_  _káromlás_  _de_ mint _hogy_ a samaritanus név _ő_ nem _illet_ mivel mindenek _tud_  _hogy_ se ót nem születet se a samaritanus vallást nem _tart_ azért erre meg sem _felel_  _de_ erre a mondásokra _hogy_  _ördög_ vagyon arra meg _felel_ mert magára az _isten_  _esik_ ez a _káromlás_  _aki_ vette mind szenttségit mind a _csodatétel_ valo _hatalom_  _de_ erre a _káromlás_  _csendes_ elmével _felel_ és _kegyesség_  _tagad_  _hogy_  _ördög_ volna mondván Én nekem _ördög_ nintsen _de_  _tisztel_ az Atyámot és _ti_  _tiszteletlenség_  _illik_ engem nem _keres_ az én _dicsőség_ vagyon _aki_  _keres_ és _megítél_ ö magát illyen _kegyesség_ menté és a _káromlás_ nem _káromlás_  _felel_ igy is _kell_  _cselekedni_ az Isten szolgainak a midön _gyalázat_ és _káromlás_  _illet_ az _isten_  _hagyván_  _hogy_ fogja pártyokot valamint az üdvezitö _mindazonáltal_  _tartozik_ meg _felelni_ az Isten _dicsőség_ és az _igazság_ mellet egy _egyházi_ szolgának nem _kell_  _hallatlan_  _tenni_ midön _becstelenség_  _illet_ a papi rendit a melyet vette _isten_ mivel az a _becstelenség_  _kár_  _tehet_  _abban_ ajóban a melyet _cselekedik_ az Anyaszent egyházban ami lelkünk üsméreti mondgya szent Agoston tsak minket _illik_  _de_ a mi _becsület_ a _felebarát_ és még az Anyaszent egyházé is és el szenvedni _hogy_ azt meg _gyaláz_  _hamis_ vádolásokal a _kegyetlenség_ volna _de_ azt a _Krisztus_ példájára _kegyesség_ és modgyával _kell_  _cselekedni_ minden _indulat_ nélkül és nem _kell_  _hamis_ vádoloinkot’ _becstelenség_  _illetni_ 

 _k_ Miképen mondgya akristus és _hogy_  _kell_  _érteni_ ezeket a szavait _ha_ én _dicsőít_ magamot az én _dicsőség_ semmi

 _f_ Ezt ugy _kell_  _érteni_  _hogy_  _ha_ mint _ember_ a maga _dicsőség_  _keres_ az _isten_  _kívül_ az a _dicsőség_ semmi volna _de_ elehetetlen vala mivel tsak az Attya és az _isteni_  _ige_  _dicsőség_  _keres_ és ezt _tart_ a maga _dicsőség_ tsak ezt is _keres_ az ö szenttséges _emberség_ minden _dicsőség_ tsak az _isten_  _illet_ az _ember_ magátol tsak semmi valamije vagyon azt mind vette és azért _dicséret_  _tartozik_ annak _aki_ vette ez igy lévén _ha_ magunkot _dicsőít_ a _hiábavalóság_ és _ha_ amások _dicséret_ vágyunk ugy magunknak _tulajdonít_ aditséretet mely az _isten_  _illet_  _aki_ is nem adgya másnak amaga _dicsőség_  _hagy_  _tehát_ az _isten_  _hogy_  _dicsér_ minket vagy is _hogy_  _dicsér_ ajándékit _mibennünk_ mivel tsak az ajó vagyon _benne_ a melyet tölle veszünk ugyan ezt is _tanul_ az üdvezitötöl a midön mondgya _hogy_ az ö Attya _dicsőít_  _ő_ 

 _k_ Az Atya miképen _dicsőít_ az _Krisztus_ 

 _f_ Ditsöitté _ő_ a profétak _által_ kik _ő_  _megjövendöl_ a menyei szózat _által_ mely rolla _bizonyság_ tett a _csodatétel_  _által_ melyeket tett _benne_ és általa az ö szenttséges _élet_  _által_ és mind azon jó _cselekedet_  _által_ a melyeknek Isten volt a _kezdet_ és mind azon _bizonyság_  _által_ melyek _megbizonyít_  _hogy_ valamiket akristus _tanít_ az _igaz_ volt és _hogy_ ö maga az Isten fia volt valamint maga mondá a sidoknak az én Atyám akit _ti_ mondotok _hogy_  _ti_  _isten_ minek elötte _Ábrahám_ lenne én voltam a sidok _betű_  _szerint_ vévén ezeket a szavait az üdvezitönek _kő_  _kap_  _hogy_  _megkövez_ mint _káromló_  _aki_  _isten_ és Isten _fia_  _tart_ magát nem tsak _kegyelem_  _hanem_  _természet_ 

 _nagyböjt_ 5DIK _hét_ VALO _hétfő_ 

Imádság

 _kér_ uram tégedet szenteld meg _böjtölés_ és _irgalmasság_  _megenged_  _bűn_  _bocsánat_ a mi urunk J k 


 _episztola_ 

jonas pro 3 1

És lön az ur _ige_  _Jónás_ masodszor mondván _felkel_ és _eredj_ Ninivébe a nagy városban és predikállyad ót abeszédet a melyet én néked szollok és _felkel_  _Jónás_ és Ninivébe mene az ur _ige_  _szerint_ és Ninivé nagy város vala _harmadnapi_  _járóföldnyi_ és bé _kezd_ menni _Jónás_ avarosba egy napi _járóföld_ és _kiált_ és mondá még negyven nap vagyon és Ninivé el süllyed _hisz_ a Ninivéi _férfi_ az _isten_ és _böjt_  _hirdet_ és zákokba _öltözik_ a nagytol _fogva_ mind _kicsiny_ és _eljut_ az _ige_ a Ninivéi _király_ és _felkel_ azö _király_ székéböl és le veté magárol az ö ruházattyát és zakba _öltözik_ és ahamuba üle és _megkiált_ és mondá Ninivében akirálynak és az ö _fejedelem_ szájábol mondván se az emberek se a _barom_ se az _ökör_ se ajuhok semit ne _kóstol_ se ne legeltessenek se vizet ne _iszik_ és zakokal _befedeztetik_ az emberek és abarmok és _kiált_ az urhoz _erős_ és _megtér_ a férfiu az ö _gonosz_ utárol és a _hamisság_ mely azö _kéz_ vagyon _ki_  _tud_  _ha_  _talán_ meg _tér_ és meg kegyelmez az Isten és meg _tér_ az ö _harag_  _búsulás_ és elnem veszünk és látá az Isten azö _cselekedet_  _hogy_ meg _tér_ az ö _gonosz_ utokrol és meg _enged_ az Isten agonoszt melyet szollot vala _hogy_  _cselekedik_ vélek és meg nem _cselekedik_ 


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a proféta ollyan nyomoruságokot _jövendöl_ a melyek bé nem tellyesedének

 _f_ ö azokot az Isten parantsolattyábol _jövendöl_ és az Isten azokot _megjövendöltet_ véle azért _hogy_ azok bé ne tellyesednének mivel ez inkáb _fenyítés_ vala mint sem _jövendölés_ a mely _fenyegetés_ arra _céloz_  _hogy_  _elébe_  _tévén_ a Ninivé bélieknek a városnak el süllyedésit a _félelem_ ö vélek rendeletlenségeket _elhagyat_ és penitentziát _tartván_ az Isten _irgalmasság_  _folyamodik_ és _elkerülhet_  _harag_  _erő_ a mint is minden _bizonnyal_ aváros el süllyedet volna _ha_ meg nem _térvén_ penitentziát nem _tart_ a proféta nem szolla nékik a penitentziárol _hanem_ tsak azt mondá _hogy_ negyven nap mulva aváros el süllyed _mindazonáltal_ penitentziát _tart_ mert öket _megtanít_ arra a _természet_  _törvény_  _hogy_ tsak olyan modal lehetne az Isten _harag_ meg _engesztelni_ és meg menekedni aveszedelemtöl a melyel öket _fenyeget_ ugy tettzik mint _ha_  _kételkedik_ az Isten _irgalmasság_ és _könyörületesség_ mivel azt _tud_  _hogy_ arra nem _érdemes_  _mindazonáltal_ a penitentziához _kezd_ remélvén _hogy_ a meg tartoztathattya az Isten _bosszúállás_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ a Ninivébélieknek _cselekedet_ 

 _f_ Az ö _cselekedet_  _kárhoztat_ az ollyan _keresztény_  _tunyaság_ kik el mulattyák lelkek veszedelmével az illyen _hasznos_  _orvosság_  _folyamodni_ ámbár az Isten meg _ígér_ is nékik a _Szentírás_ a _bocsánat_  _hogy_  _ha_ penitentziát _tart_  _ugyanezért_ mondá az ur _hogy_ ezek a pogányok _megítél_ a _keresztény_ az utolso napon mivel ök anyi _sok_  _intés_  _fenyegetés_ és példák után se anyi _sok_ vett _kegyelem_ után penitentziát nem _tart_ vagy is az ö penitentziájok nem ollyan _hit_ se nem olyan _gyorsaság_ se nem olyan _buzgóság_ valo mint a Ninivé bélieké akik is _bizonyos_ voltak _abban_  _hogy_ negyven napjok vagyon a _penitenciatartás_ és ök azt még az elsö napon _elkezd_ a _kereszt_ pedig nem lévén _bizonyos_  _abban_  _hogy_ tsak egy nap is _adatik_ nékik arra még is utolso _óra_  _halogat_ 

 _k_ Miben _kitetszik_ a Ninivé bélieknek _hit_ amelyel penitentziát _tart_ 

 _f_ Az ö _hit_  _kitetszik_  _abban_  _hogy_  _hisz_ egy üsméretlen _ember_ szavának _aki_ nékik _kis_  _csodatétel_ nélkül azt _hirdet_  _hogy_ negyven nap mulva a varosok el süllyedne akeresztyének pedig meg mutattyák _buzgótlanság_  _hogy_ nem _hisz_ az _evangélium_  _igazság_ a mellyeket az Isten _fia_ és az Apostoli _hirdet_ a mely _igazság_ anyi _csoda_ és _megtért_  _bűnös_  _tesz_  _bizonyság_ ezeknek apogányoknak penitentziájok olyan nagy vala _hogy_ zákban _öltözik_ és _hamu_  _fekszik_  _böjtölvén_ semit nem _eszik_ még tsak aviz _ital_ is _megtartóztat_ magokot akeresztyének pedig nehezen szenvedhetik a mértékletes _böjt_ semit nem akarván el _hagyni_ a _torkosság_ se a _kényes_ valo _élet_ egy _kis_ alkalmatlanságért a mely _gyakorta_ tsak _kényesség_ vagyon aböjtöt meg szegik egy szoval semit se el nem akarnak _hagyni_ se szenvedni az _örökkévaló_  _ki_  _elkerülés_ és a _bűn_  _bocsánat_ nem leheté _tehát_ valoságal el mondani nékik _hogy_ a Ninivé béliek meg _ítél_ öket az utolso napon

 _k_ Mitsoda _buzgóság_  _tart_ penitentziát a Ninivé béliek

 _f_ Egész szivekböl és _erő_  _kiált_ az _isten_ és mint egy _erőszak_ vesznek _irgalmasság_ a _kereszt_ pedig az _isten_  _kegyelem_ és _élet_  _megjobbítás_  _kér_  _de_ azt ollyan _hidegség_ és imel ámal mint _ha_ ugyan _bán_  _ha_ meg _hallgat_ öket

 _k_ Miben tettzik _ki_ azö valoságos _penitenciatartás_ 

 _f_  _ki_ tettzik az ö _élet_ magok viseléseknek és _cselekedet_ meg változtatásában ellene mondának rendeletlenségeknek és a penitentziának méltó _gyümölcs_  _hoz_ nagyob része pedig akeresztyéneknek _hogy_ tsak némelykor _meggyón_ik_ ugyan azon vétkeket a melyeket szászor is _meggyón_ik_ a melyeket el nem _hagy_ és a melyekben _csakhamar_  _ismét_  _beleesik_  _hogy_ ök meg igazultak azért Isten elöt azt _gondol_ arra pedig nem _figyelmez_  _hogy_ az _írás_ és a szent Atyák _szerint_ a penitentzia nem _igazán_ valo _hogy_  _ha_ tsak azt nem _követ_ a szivnek _megtérés_ a mely minden _bizonnyal_ meg változtatná a szokást _hajlandóság_ és a magunk viselésit


 _evangélium_ 

szent Jan 7 32

Hallák a _farizeus_ a sereget _hogy_ ezeket suttogná _őfelőle_ a _fejedelem_ és a _farizeus_ szolgákat _küld_  _hogy_  _megfog_  _ő_ mondá azért nékik _Jézus_ még egy _kevés_  _idő_ veletek vagyok és _az_ mégyek _aki_ engem _küld_  _keres_ engem és meg nem _talál_ és _ahol_ én vagyok _ti_ oda nem _jöhet_ mondák azért a sidok egy másnak _hova_ menendö ez _hogy_ meg nem _talál_  _ő_ vallyon apogányoknak _eloszlás_ menendöé és apogányokot tanitandoé mitsoda _beszéd_ ez a melyet monda _keres_ engem és meg nem _talál_ és _ahol_ en vagyok _ti_ oda nem _jöhet_ az _ünnep_ pedig utolso nagy napján meg álla _Jézus_ és _kiált_ mondván _ha_  _ki_ szomjuhozik _jön_  _énhozzám_ és _iszik_  _aki_  _hisz_  _énbennem_ a mint az _írás_ mondgya _élő_ viznek _folyó_ vizei _folyik_ az ö _has_ ezt pedig alélekröl mondá melyet veendök valának az _őbenne_  _hívő_ mert még nem _adatik_ alélek mert még _Jézus_ meg nem ditsoitetet vala


Magyarázat

 _k_ Mit _cselekedik_ a _fejedelem_ és a _farizeus_  _hogy_ meg foghatnák az üdvezitöt

 _f_ Anyi _sok_  _csodatétel_ után a melyeket láttak és _hall_ szolgákot _küld_  _hogy_ meg fogják _ő_ meg nem _gondolván_ azt _hogy_ néki _könnyű_ volna minden _erő_ semmivé _tenni_  _de_ vakságok miat ök _tehetetlenség_  _tulajdonít_  _békességes_ és _kegyesség_ valo szenvedésit _eszerint_ is _cselekedik_ mostanában az ollyanok kik azt _gondol_  _hogy_  _bízvást_  _megbánthat_ az _isten_  _büntetetlen_ is maradnak azért mert nem _megbüntet_ öket mindgyárt arra pedig nem _figyelmez_  _hogy_ az a _büntetetlenség_ nem mástol vagyon _hanem_ tsak a _halasztás_ a mely _jel_ az ö _jóság_ és nem _tehetetlenség_ és _idő_ reájok _bocsát_  _harag_ a mely annál is nagyob lészen a mennél inkáb _bosszant_  _tűrés_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ az ur _akkoron_ 

 _f_ Meg tartoztatá az ö rosz szándékjokot láthatatlan _hatalom_ és azt atanitványi _oktatás_ és vigasztalásokra _cselekedik_ ugy _hogy_ a midön az ö _ellenség_ el akarják öket veszteni _megtudhat_ ebböl a példábol _hogy_ semmitöl nem _kell_  _félni_  _bizonyos_ lévén _abban_  _hogy_ tsak ugy _esik_  _ellenség_  _kéz_  _ha_ az Isten akarja és azt _ha_ akarja tsak az ö _java_ és _haszon_ akarja

 _k_ A _gonosz_ az _istenfélő_ ellen valo _gyűlölség_ kitettziké _gyakorta_ 

 _f_ Az ö _gyűlölség_ nem mindenkor nyilván valo _hanem_ a szivnek _titok_ marad és azt _akkor_ mutattyák _ki_ a midön öket mások elött rágalmazák _gyaláz_ magok viselésit _csúfol_ nevetik az illyenböl mi _következik_ ahogy az ollyanok akik jó _erkölcsű_  _természet_  _szerint_ és _jól_ neveltettek szégyenleni fogják _idő_  _keresztényi_ modon _élni_ és el távoznak _hivatal_ 

 _k_ Mitsoda _orvosság_  _ad_ a mái _evangélium_ ez ellen a veszedelmes _kísért_ ellen

 _f_ Azt az _orvosság_  _hogy_  _jól_ meg _kell_  _gondolni_ akristus példájára _hogy_ tsak igen _kevés_  _idő_  _kell_ maradnunk az ollyan _csúfoló_ az _élet_ rövid lévén tsak _kevés_  _idő_ mulva viszá megyünk _az_  _aki_ minket evilágra _küld_ és _akkor_ meg menekedünk _gyalázás_  _csúfolás_ egy szoval ök oda nem mehetnek _ahova_ az _istenfélő_ mennek _hogy_  _ha_ roszaságokban és _igazságtalanság_ meg maradnak

 _k_ A _Krisztus_  _fenyegetés_ a melyel _fenyeget_ a sidokot mondván _hogy_ ö el mégyen _de_ ök oda nem mehetnek nem _tekint_ minket is 

 _f_ A minket még inkáb _tekint_ mint sem a sidokot _hogy_  _ha_ meg nem _tér_ a _kereszt_ nagyob _tökéletesség_ üsmérik akristust mint sem a sidok üsmérték nagyob világoságot és több _kegyelem_ vettek tölle azokhoz _képest_ sokal vétkesebbek is lésznek ök amazoknál _hogy_  _ha_  _hitetlenség_ arra _kényszerít_  _hogy_ el _hagy_ öket mivel nem ö _hanem_ ök _elhagy_  _ő_  _először_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _keres_ engem és meg nem _talál_ 

 _f_ Ezek rettentö szók és _meglát_ ezekböl _hogy_ az _isten_ vett _kegyelem_ valo _visszaélés_  _gyakorta_ reá nem _talál_ a segittségre melyet anyiszor meg vetettük és a melyel nem _él_ a mikor _kelletik_ ö is _megvet_ azt _aki_  _ő_ meg vetette el _hagy_  _aki_  _ő_ el _hagy_ a mái _fenyegetés_  _szerint_ ugy anyira _hogy_ minek utánna _visszaél_  _tűrés_ és _irgalmasság_ tsak az ö _igazság_  _tétel_  _megtalál_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek aszók _ha_  _ki_ szomjuhozik _jön_  _énhozzám_ 

 _f_ Azt teszik _hogy_ a _Krisztus_  _élő_  _kútfő_ a _kegyelem_ és a _dicsőség_  _aki_ azokot el akarja nyerni ollyan szorgalmatoságal _kell_  _kívánni_ valamelyel a szomjuhozo _ember_  _kíván_ avizet akegyelem mely minket _igaz_ tészen tsak azoknak _megadatik_ kik azt szivesen _kér_ és _kíván_ a _dicsőség_ mely _örökös_  _boldogság_  _ad_ nékünk tsak azoké kik azt ez _élet_  _buzgóság_ suhajtották

 _k_ Mit _ért_ ezeken a szokon _aki_  _hisz_  _énbennem_  _élő_ viznek _folyó_ vizei _folyik_ szivéböl

 _f_ Azt _ér_  _hogy_ a _benne_  _hívő_ nem tsak _teljes_ lészen akegyelemnek vizeivel _hanem_ még _betöltetik_ mint egy _folyó_ vizel nagy _bőség_  _hogy_ másokot is részesithessen _főképpen_ a papoknak és alelki pásztoroknak olyanoknak _kell_ lenni mint a _forrás_ kik a _Krisztus_  _kegyelem_ üdveséges vizeit vészik _hogy_ azokot _közöl_ azokal _aki_ az Isten _gondviselés_ alá adta

 _nagyböjt_ 5DIK _hét_ VALO _kedd_ 

Imádság

Kérünk uram tégedet _tekint_  _kegyelmesség_ a mi _böjtölés_ mely _megtisztítván_ minket _érdemes_ lehesünk _kegyelem_ és _élhet_ azokal az _orvosság_ melyek az _örökös_  _boldogság_ vezetnek a mi urunk J: _k_ 


 _episztola_ 

 _Dániel_ pro 14 27

Mellyet mikor _meghall_ a _babilóniai_  _felette_ igen _bosszankodik_ és _egybegyűlvén_ a _király_ ellen mondának sidová lett akirály _Belt_ el rontotta a sárkányt meg _öl_ a papokot is meg _öl_ és mikor a _király_ mentek volna mondának _ad_  _kéz_  _Dániel_ mert _egyéb_  _megöl_ téged és ate _ház_ látá azért akirály _hogy_  _felette_ igen _ráerősödik_ és a szükségtöl rea _kényszeríttetvén_  _kéz_  _ad_  _Dániel_ kik _ő_ az _oroszlán_ vermében veték és _hat_ napig vala ót a veremben pedig _hét_  _oroszlán_ vala és azoknak minden napra _két_  _test_  _adatik_ és _két_  _juh_ és _akkor_ nem _adatik_ nekik _hogy_  _megeszik_  _Dániel_ vala pedig _Habakuk_ proféta _Júdea_ és ö _étek_  _főz_ és _kenyér_ apritot vala egy _edény_ és a mezöre megyen vala _hogy_ az _arató_ vinné és mondá az ur Angyala _Habakuk_ viddel az _ebéd_ mely nálad vagyon _Babilon_  _Dániel_  _ki_ az _oroszlán_ vermében vagyon és mondá _Habakuk_ uram _Babilon_ nem láttam és a vermet nem _tud_ és meg _fog_  _ő_ az ur Angyala _tető_  _fogva_ és _letesz_  _ő_  _Babilon_ a verem felibe az ö lelkének sebeségével és _kiált_  _Habakuk_ mondván _Dániel_  _isten_ szolgája vedd el az _ebéd_ melyet néked az Isten _küld_ és mondá _Dániel_  _megemlékezik_ rolam Isten és el nem _hagy_ atéged szeretöket és _felkelvén_  _Dániel_  _eszik_ az ur Angyala pedig azonnal _hely_ viszá vivé _Habakuk_ el jöve azért akirály _hetednap_  _hogy_ siratná _Dániel_ és a veremhez mene és _betekint_ és _íme_  _Dániel_ az _oroszlán_  _között_ ül vala és _felkiált_ nagy szoval akirály mondván nagy vagy uram _Dániel_  _isten_ és _ki_ vonatá _ő_ az _oroszlán_ verméböl azokot pedig _aki_ veszedelmének _ok_ voltak a verembe vetteté és _megemésztetik_ egy szem pillantásban _őelőtte_  _akkoron_ mondá a _király_  _fél_ minnyájan a _föld_ lakok a _Dániel_  _isten_ mert ö a meg szabadito _jel_ és _csoda_  _cselekedő_ a _föld_  _aki_ meg szabaditotta _Dániel_ az _oroszlán_ verméböl


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ az _összegyűlt_  _babilóniai_ kik _halál_  _keres_  _Dániel_ azért _hogy_ le rontá abálványokot

 _f_ Jelentik az ollyan _gonosz_ kik _megegyesül_ szándékjokban és akarattyokban _hogy_ el veszesék az _istenfélő_ kik ellene állanak rendeletlenségeknek és rosz _kívánság_ a _babilóniai_  _király_ pedig _aki_  _ijedség_  _Dániel_ az _ellenség_  _kéz_ adgya _jelent_ az olyan _félénk_ és _kedvező_  _bíró_ kik nem _hogy_  _egyenlő_ akaratban volnának az _egyházi_ szolgákal _hogy_ a _közönséges_ valo _botránkoztatás_ és rendeletlenséget _megorvosol_  _hanem_ még a nép _kéz_ adgyák öket az ollyan _bír_ nem _hogy_ párttyát _fog_ az _özvegy_ és árváknak _hanem_  _enged_ a _gazdag_ és _hatalmas_  _igazságtalanság_  _tartván_ vagy _fenyegetés_ vagy ajándékot várnak töllök pilátus erröl nagy példa

 _k_ Mit _tanulhat_ a _Dániel_ példájábol _aki_ minden állapottyában szabadoson meg mondgya az _igazság_ a _király_  _aki_ meg is _hallgat_  _ő_ 

 _f_ Ez a példa _kárhoztat_ az ollyan _félénk_  _hízelkedő_ kik _gyakorolván_ a _főrend_ lévöket és a _földi_  _hatalmas_ nevelik azoknak rosz _erkölcs_  _hízelkedő_ és _haszonkereső_  _dicséret_  _holott_ arra _kell_  _fordítani_  _kedv_ valo léteket és _hitel_ valamint a proféta _hogy_ meg mutatnák nékik _hivatal_ és a vallás elö menetelét _tekint_ 

 _k_ Mire _kell_ még _figyelmezni_ ennek a szent profétának maga viselésiben

 _f_ Arra _kell_  _figyelmezni_  _hogy_ ez a proféta egy _bálványozó_  _király_ az udvarában lakván az ót uralkodo _istentelenség_ részt nem vet ebböl _megtanulhat_ avilágiak _hogy_ a világ meg romlásában részt ne vegyenek _ha_ magok a világtol el nem távozhatnak leg aláb a sziveket _eltávoztat_ mivel a világban lévök is ugy _tartozik_  _keresztényi_ modon és az Anyaszent egyház _törvény_  _szerint_  _élni_ valamint azok kik azt el _hagy_ söt még inkáb _tartozik_ magokra vigyázni mivel nagyob _kísértet_ és veszedelemben _forog_ és több számu _ellenség_  _körül_ véve

 _k_ Mit _jelent_ nékünk a _Dániel_ példája _aki_ az _oroszlán_  _között_ lévén az _isten_ mindenhatosága meg _tart_  _abban_ aveszedelemben

 _f_ Azt _jelent_  _hogy_ ugy _tekint_ magunkot evilágban mint olyanokot kik _körül_ vagyunk vétetve a _gonosz_ lelkektöl azok az _ordító_  _oroszlán_ a mint szent péter mondgya _egyéb_ nem _keres_  _hanem_  _hogy_ el szagassanak azt végben is vinnék _ha_ az Isten _kéz_ minket nem _oltalmaz_  _kér_  _tehát_ szent segittségit és meg adgya _hogy_  _ha_ minden _bizodalom_  _benne_ vettyük valamint _Dániel_ nem várván semmit az _ember_ se magunktol

 _k_ Mit mondasz az _isten_ azt a szent profétát _megtartás_ 

 _f_ Azt mondom _hogy_  _csodálatos_  _gondviselés_ látom rajta mivel _hogy_ meg szabadittsa _Dániel_ meg _kelletik_ tartoztatni az _oroszlán_  _éhség_  _aki_  _hét_ napig [ _hét_ -napig] _enni_ nem _ad_ az után _eledel_  _kelletik_ rendelni a profétának _aki_  _éhség_ vala az Isten mind a _kettő_ végben vivé _először_ bé zárá azoknak a _feneállat_  _torok_ azután _Júdea_  _enni_  _küld_ néki _Habakuk_  _által_ az _oroszlán_  _barlang_ mitöl lehet _félni_ a midön _hűség_ vagyunk az _isten_ és _benne_ vettyük reménségünket semi roszat nem _tehet_ a _hatalmas_ ìs az ö szolgainak _engedelem_ nélkül _hogy_  _ha_ pedig _hatalom_ alá adgya öket és szükségben _hagy_ némelykor azt tsak azért _cselekedik_  _hogy_ nagyob _fényesség_ szabadittsa meg öket és nagyob _győzedelem_ adgyon nékik valamint _cselekedik_ a szent Makabaeusokal és az új törvény béli martyrumokal

 _k_ Mit _cselekedik_ a _babilóniai_  _király_ a midön _hat_ nap mulva az _oroszlán_  _között_  _élet_  _talál_  _Dániel_ 

 _f_ Meg ijedvén illyen nagy _csoda_  _felkiált_ nagy szoval meg üsméré és _hirdetni_  _kezd_ a _Dániel_  _isten_ nagyságát az után _ki_ vonatá _ő_ a veremböl és a vádoloit vetteté _hely_  _aki_ mindgyárt el szaggaták az _oroszlán_  _csodálatos_ az _isten_ az ö _igazság_  _aki_ ugy rendeli a _dolog_  _hogy_ a _gonosz_  _igazságtalanság_ és _hamisság_ ö magokra fog szálni minden _bizonnyal_ vagy ezen vagy a más világon és ök fogják azt a _büntetés_ szenvedni a melyet az Isten szolgainak _készít_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 7 1

Ezek után pedig _Jézus_  _Galilea_  _jár_ mert nem akar vala _Júdea_  _járni_ mert a sidok _halál_  _keres_  _ő_  _közel_ vala pedíg a sidok _ünnepnap_ a sátoros _ünnep_ mondának azért néki az _atyjafia_  _eredj_ki_  _innét_ és meny _Júdea_  _hogy_ a _tanítvány_ is lássák _cselekedet_ melyeket _cselekedik_ mert senki semit rejtékben nem _cselekedik_ és ö maga nyilván akar lenni _ha_ ezeket _cselekedik_  _megjelent_ magadot evilágnak mert az attyafiai sem _hisz_  _őbenne_ mondá azért nékik _Jézus_ az én _idő_ még el nem _jön_ ati _idő_ pedig mindenkor _kész_ vagyon nem _gyűlölhet_  _titeket_ a világ engemet pedíg _gyűlöl_ mert _bizonyság_  _tesz_  _őfelőle_  _hogy_ az ö _cselekedet_  _gonosz_  _ti_ mennyetek fel az _ünnepnap_ én pedíg fel nem megyek ez _ünnepnap_ mert az én _idő_ még bé nem tellyesedet ezeket midön mondotta volna ö meg marada _Galilea_  _hogy_ pedig fel menének az _atyjafia_  _akkor_ ö is fel mene az _ünnepnap_ nem nyilván _hanem_ ugy mint _titkon_ a sidok azért _keres_  _ő_ az _ünnepnap_ és mondgyák vala _hol_ vagyon amaz és _sok_ vetekedés vala a sereg _között_  _őfelőle_ mert némellyek azt mondgyák vala _hogy_ jó _egyéb_ pedig azt mondgyák vala nem _hanem_  _elhitet_ a seregeket _mindazáltal_ senki nyilván nem szól vala _felőle_ a sidoktol valo _félelem_ 


Magyarázat

 _k_ Az ur miért nem akara _Júdea_ menni azért _hogy_ a sidok _halál_  _keres_ nem gátolhataé meg rosz szándékjokot

 _f_ Minden _bizonnyal_  _meggátolhat_  _de_ el _kerül_ az alkalmatoságot nagy _okosság_  _hogy_ a mi _gyengeség_ alkalmaztassa magát _megtanul_ ezen példábol mitsoda _okosság_  _kell_ el _kerülni_ az alkalmatoságot mely a veszedelemre _tesz_  _élet_ vagy szabadságunkot _hogy_  _ha_ tsak a _felebaráti_ szeretet vagy az Isten parantsolattyanem _kényszerít_ arra az _ember_ és rend _szerint_ valo utakon _kell_ el _kerülni_ az üldöztetést _hogy_  _gyengeség_ miat meg ne _esik_  _mindazonáltal_  _soha_ nem _kell_ olyat _cselekedni_ a mi _ellenkezik_  _hivatal_ és az Isten _törvény_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért nem akará _hallgatni_ attyafiait kik arra sürgeték _hogy_ menne _Júdea_  _hír_ nevet _keresni_ magának _csodatétel_ és predikálásival

 _f_ Meg akará azal mutatni _hogy_ mitsoda veszedelmes az atya _fi_  _tanács_  _követni_  _főképpen_ a midön az _egyházi_ szolgálatban _jár_ adolog mivel _gyakran_ a szülék tsak a _haszon_ és az elö menetelt _tekint_ a _gyermek_ 

 _k_ Az ur mi formában menté magát midön az _atyjafia_  _oly_ rosz _tanács_  _ad_ 

 _f_ Azt _felel_ nékik nem _hogy_ a világi _dicsőség_  _keres_  _de_ söt még azért _gyűlöl_ és üldözik _hogy_  _bizonyság_ tészen a világ meg romlásárol és rendeletlenségéröl a _Krisztus_ példáját _követ_  _tehát_ egy olyan lelki pásztor _aki_  _beszéd_ és az _evangélium_  _szerint_ valo _élet_  _kárhoztat_ a világnak _hiábavalóság_ az ö _gazdagság_ pompáit és meg _felel_ a világot szeretö attya _fia_ 

 _k_ A _Krisztus_ nem akarván _Jeruzsálem_ menni miért menté azal magát _hogy_ az ö _idő_ még elnem _jön_ 

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_ nem tsak _követ_ az Attya akarattyát _de_ még _abban_ a szem pillantásban viszi végben a melyben azt néki rendelte _ha_  _hív_ akarjuk az ö példájára az _isten_ szolgálni _csendesség_  _kell_ várni az _idő_ melyet az ö rendelése fog mutatni és _jól_ meg visgálni mindent _hogy_  _okosság_ munkálodgyunk mivel az _isten_ nem tsak _engedelmeskedni_  _kell_  _hanem_  _akkor_  _engedelmeskedni_ a mikor akarja _ahol_ ö akarja és ami formában ö akarja

 _k_ Leheté vétenünk az Isten akarattyát _követvén_ 

 _f_ Gyakorta azt _cselekedik_ amit Isten akar _de_ nem olyan formában se nem ollyan _indulat_ amint ö akarja _gyakorta_  _gondol_ azt _hogy_ az ö akarattyát _követ_ azonban tsak a magunkét _cselekedik_ 

 _k_  _kicsoda_ azok kik nem mérnek szabadságal szollani akristusrol a sidoktol valo _félte_ 

 _f_ Azok _aki_ se _hit_ se _bátorság_ nintsen _hogy_  _felkel_ a meg üsmért _igazság_ mellet _tartván_ a világi _hatalmas_ azok akik nem mérik parttyokot _fogni_ a jó _erkölcsű_ a midön _hall_  _hogy_ öket rágalmazák _de_ söt még _kedvkeresés_ ök is _az_  _tesz_ vagy leg aláb _hallgatás_ meg mutattyák _hogy_  _jóváhagy_ 

 _nagyböjt_ 5DIK _hét_ VALO SZEREDÁN 

Imádság

A _te_  _igazság_  _elégtétel_  _fordítván_ a _böjt_  _ó_ ’ _isten_  _hint_  _irgalmasság_  _hív_ szivekben világoságodot és valoságos _buzgóságos_ adván nékik _meghallgat_  _kegyelmes_ az ö alázatos _könyörgés_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

levit 19 1 10 11

Szolla az ur Mojsesnek mondván szoly az _Izrael_  _fia_ minden _gyülekezet_ és mondgyad nékik én _ti_ uratok _isten_ ne lopjatok ne _hazud_ik_ és senki meg ne tsallya _felebarát_ ne _esküszik_  _hamis_ az én nevemre se meg ne ferteztessed _isten_ nevét én az ur patvart ne _cselekedik_  _felebarát_ se _erőszak_ el ne nyomjad _ő_  _béres_ munkája reggelig nálad ne maradgyon ne átkozad a siketet se ne _tesz_  _akadék_ a vak _elébe_  _hanem_  _fél_ ate uradot _isten_ mert én vagyok az ur ne _cselekedik_  _hamisság_ se _hamis_ ne _ítél_ ne nézzed a szegénynek személlyét se ne _tisztel_ a _hatalmas_ szinét _igazán_  _ítél_  _felebarát_ ne légy rágalmazo se suttogo a nép _között_ ne ály _felebarát_ vére ellen én az ur ne _gyűlöl_ ate _atyádfia_ szivedben _hanem_ nyilván _megfedd_  _ő_  _hogy_ ne légyen _bűn_ miatta ne _keres_  _bosszúállás_ se meg ne _emlékezik_ apolgár _társ_  _bosszúság_ szeresed _barát_ mint magadot én az ur az en _törvény_  _megőriz_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_ akar nékünk adni az Anyaszent egyház a mái letzkében

 _f_ Maga az Isten szavait adgya _elöben_  _hogy_ annál is inkáb _irtózik_ a lopástol a _hazugság_ atsalárdságtol a _hamis_  _esküvés_ az _erőszakoskodás_ azt _hagy_ az után _hogy_ a munkásnak _bér_  _megfizet_  _hamarság_ még tsak más napra sem _kell_  _halogatni_  _főképpen_  _ha_ szükségben vagyon mert _ha_ szükségben nintsen el lehet _halasztani_ a _fizetés_ annyi _idő_ a menyire maga akarja azt azö szabad akarattyára _kell_  _hagyni_ 

 _k_ Mit parantsol az Isten nékünk ezek után

 _f_ Azt parantsollya _hogy_ roszat ne mondgyunk a siketröl avak _elébe_ semit olyat ne _tesz_ a miért _eleshet_ik_ az Isten _ezáltal_  _kárhoztat_  _hamisság_ azoknak kik nem tsak az ollyanrol _beszél_ roszat _ki_ testi _fül_ süket _hanem_ még az olyanrol is _ki_ jó _erkölcs_  _hallatlan_ tészi agyalázatokot melyeket ellene mondanak és _aki_  _kegyesség_ és _békességes_  _tűrés_ menti magát _kárhoztat_ az után azokot is kik nem _hogy_ szánnák _de_ sött még _csúfol_ a mások _fogyatkozás_ azért _aki_ valamit _tesz_ egy vak _elébe_  _hogy_ el _esik_ olyan _hamisság_ volna a melyért _büntetés_  _kell_ várni az utolso napon _tesz_ ezekhez _hogy_ az _egyházi_ pásztoroknak nagy _bölcsesség_ és vígyázásal _kell_ lenni a midön valamely _igazság_ akarnak _ki_  _tenni_ azokot _jól_ meg _kell_ fejteni és magyarázni _hogy_ a _gyenge_ elméknek _botránkoztatás_ ne légyen 

 _k_ Mit parantsol Isten ezen parantsolat _által_ ne nézed a szegényeknek személyét se ne _tisztel_ a _hatalmas_ szinét _igazán_  _ítél_ 

 _f_ Ezek a szók _inkább_ a _bíró_  _illet_  _aki_  _tartozik_ mind szegénynek mind _gazdag_ egy aránt _tenni_  _igazság_ agyengének ugy mint ahatalmasnak meg ne _esik_ szive se az _egyik_ szegénységin se a másikának ajándékin mivel nem szabad semmi féle _ok_  _igazságtalanság_  _cselekedni_ a _bíró_ mondgya szent Agoston meg nyeretesse agazdagnak perit mikor a perr _igazságos_ és _ha_ aszegénynek nyomoruságán meg _esik_ aszive meg vigasztalhattya _ő_ a magáébol az el vesztet periért mert mint _hogy_ az _igazság_ nem _övé_ azt nem adhattya annak akinek _igazságtalan_ a pere

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szokot ne ály _felebarát_ vére ellen

 _f_ Ez a parantsolat _tilt_ agyilkoságot és _hogy_ semmi némü képen _abban_ ne részesüllyunk se magunk azt ne _cselekedik_ se azt ne _cselekedtet_ se _jó_ ne _hagy_ meg gátollyuk azt _ha_ töllünk lehet vagy az ellen állyunk _ha_ ollyan _hivatal_ vagyunk

 _k_ A sidoknak valaé _ok_ ebböl a parantsolatbol szeresed _felebarát_ azt _kihozni_  _hogy_  _gyűlölhet_  _ellenség_ 

 _f_ Tsak némellyek _közüle_ magyarázák ezt illyen _hamis_ magyarázatal az ide aláb valo parantsolattya _isten_ ezt a magyarázatot egészen el ronttya mondván ne _gyűlöl_ az atyád fiát szivedben ugy _kell_  _tekinteni_ minden _ember_ mint atyánk _fia_ és _barát_ mert mindnyájunknak egy attya vagyon _aki_ az Isten az ö munkái vagyunk és az ö _kép_  _teremtetik_ minnyájunkban egy _ember_  _természet_ vagyon tsak avétket _kell_ másokban utálni mert az az ö munkájok _de_ atermészetet _kell_  _benne_ szeretni az az Isten munkája


 _evangélium_ 

szent Ján 10 22

Lön pedig a _templom_ meg szentelésinek _ünnep_  _Jeruzsálem_ és _tél_ vala és _Jézus_ a _templom_  _jár_ a salamon _tornác_  _körülvesz_ azért _ő_ a sidok és mondák néki meddig _tart_ lelkünket _függő_  _ha_  _te_ vagy akristus mond meg nékünk nyilván _felel_ nékik _Jézus_ szollok néktek és nem _hisz_ a _cselekedet_ melyeket én _cselekedik_ az én Atyámnak nevében azok _bizonyság_  _tesz_  _énfelőlem_  _de_  _ti_ nem _hisz_ mert nem vagytok az én _juh_  _közül_ az én _juh_ az én szomot _hallgat_ és én üsmérem azokot és _követ_ engem és én _örök_  _élet_ adok nékik és el nem vesznek _örökké_ és _ki_ nem ragadgya azokot senki _kéz_ az én Atyám amit nékem adot nagyob mindeneknél és senki _ki_ nem ragadhattya az én Atyám _kéz_ Én és az Atya egy vagyunk _kő_ vönek a sidok _hogy_  _megkövez_  _ő_  _felel_ nékik _Jézus_  _sok_ jó _cselekedet_ mutattam néktek az én Atyámtol azok _közül_ mellyik _cselekedet_  _megkövez_ engem _felel_ néki a sidok a jó _cselekedet_ meg nem kövezünk téged _hanem_ a _káromlás_ és _hogy_  _holott_  _te_  _ember_ vagy _isten_  _tesz_ magadot _felel_ nékik _Jézus_ níntsené _írva_ a _ti_  _törvény_  _hogy_ én mondottam _isten_ vattok _ha_ azokot mondotta _isten_  _aki_ az Isten _beszéd_ lett és az _írás_ fel nem bontathatik akit az Atya meg szentelt és a világra _küld_  _ti_ azt mondgyátok _hogy_  _káromol_ mivel _hogy_ azt mondottam az Isten _fia_ vagyok _ha_ az Atyám _cselekedet_ nem _cselekedik_ ne _hisz_ nékem _ha_ pedig _cselekedik_ és _ha_ nekem nem akartok _hinni_ atselekedeteknek _hisz_  _hogy_ meg üsmérjétek és _hisz_  _hogy_ az Atya _énbennem_ vagyon és én az Atyában _keres_ azért _ő_  _megfogni_ és _ki_ mene azö _kéz_ 


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a sidok azon panaszolkodának _hogy_ akristus meg nem mondá nékik világosan _hogy_ maga légyen a messiás noha _sokszor_ meg mondotta vala nékik

 _f_ Igen is _sokszor_ meg mondotta vala nékik és _sok_  _csodatétel_ meg is bizonyitotta vala _de_ ök azt nem _hisz_ mert nem akarák _hogy_ ö légyen a Messiás az _igazság_ utálták azö szájában mert az _irigység_ meg vakitotta vala öket és anyira meg volt a szivek romolva _hogy_ a _jobb_  _dolog_ is méregé változtatták _ha_ Isten _fia_ üsmerték volna _kénytelen_ lettek volna azt is meg vallani _hogy_  _igaz_ azö _tanítás_ és bé _kelletik_ venni _de_ ezeket az ö _irigység_ meg nem _enged_ nékik

 _k_ Mi végre akarák meg tudni ezt az _igazság_ 

 _f_ Arra avégre _hogy_ még annál inkáb üldöznék az üdvezitöt _hogy_  _ő_  _gyaláz_ mint _csalárd_ a mint is _mihelyt_ meg mondá nékik _hogy_ ö volna a Messiás azonal _kő_  _kap_  _hogy_  _megkövez_ illyenek az ollyanok akik az _igazság_  _keres_ nem azért _hogy_ azt szeretnék _hanem_  _hogy_ az ellen _beszélhet_ 

 _k_ Mi _ok_  _ad_ az üdvezitö annak _hogy_ a sidok nem _hisz_ szavának

 _f_ Ti nem _hisz_ mondá nékik mert nem vagytok az én _juh_  _közül_ miért mondá nékik ezeket mondá szent Agoston tract 48 in st joan mert látá _hogy_ az _örökkévaló_  _halál_ itéltettek : ugyan is mi lehet nagyob _jel_ annak _hogy_ meg voltak vettetve mint a _hogy_  _engedetlen_ valának és fel _támad_ a világoság ellen az ö _gonoszság_ és _irigység_ nem _megenged_ nékik _hogy_ meg üsmérhesék pasztorjokot nem ö vala _ok_ meg vettetéseknek _hanem_ az ö _hitlenség_ és más _egyéb_  _hamisság_  _okoz_ meg vettetéseket

 _k_ Az Isten _tudván_ azt _örök_  _fogvást_  _hogy_ kik lésznek a meg vettettek _között_ nem mutatta volnaé több _jóság_  _ha_ öket nem _teremt_ mint sem _hogy_  _teremt_ 

 _f_ Az Isten _ítélet_  _ki_ visgálhattya az ö utai pedig _megfoghatatlan_ a mi _kötelesség_ tsak a _hogy_ alázatoságal meg vallyuk _hogy_ azok _igazságos_ és rettegésel _imád_  _titok_ a mi az _isten_ vagyon a mind _imádás_ meltó az ö _igazság_ és _jóság_ mindenik _örökös_  _tisztelet_  _érdem_ el is mondhattyuk szent Agoston után _hogy_ ö véghetetlen jó és _hatalmas_ lévén _jobb_  _ítél_ lenni a roszból jót _kihozni_ mint sem _teljesség_ a roszat meg nem _engedni_ 

 _k_ Miképen leszünk a _Krisztus_  _juh_  _közül_ valok

 _f_ A mint maga mondgya _hogy_  _ha_  _hallgat_ és _követ_ az ö szavát az az _ha_  _engedelmeskedik_ szavának és az _ördög_ szavát nem _hallgat_  _ha_ ellene mondunk az _ördög_ pompainak és _cselekedet_ és _ha_  _követ_ a mi szenttséges üdvezitönknek alázatos és sanyaru _élet_  _aki_ a _szerint_  _él_ és _abban_ végig meg marad minden _bizonnyal_ akristus _juh_ számokban lészen

 _k_ Mit _ígér_ az ö _juh_ 

 _f_ Azt _ígér_  _hogy_  _örökkévaló_  _boldog_ tészi öket és ugy _gond_ viseli és meg _tart_  _mindenható_  _kéz_ eveszedelmes _élet_  _hogy_ se az _ember_ se az _ördögi_  _hatalom_  _kéz_ öket _ki_ nem veszi erre valo nézve nagy _bizodalom_ lehetnek mind azok kik az ö _juh_  _bélyeg_ viselik látván _hogy_ maga az _igazság_  _örökkévaló_  _élet_  _ígér_ nékik tsak végig meg maradgyanak _hűség_ noha _mindazonáltal_ mindenkor _tarthat_ mert ez _élet_  _folyás_ alat _ha_ szinte _juh_ voltak is _de_  _hűségtelenség_  _gödölye_ lehetnek valamint _ellenben_ a nagy _bűnös_ a _penitenciatartás_  _kegyelem_  _által_ a _gödölye_  _közül_  _ki_ vétethetnek és a _juh_  _köz_ számláltathatnak

 _k_ Leheté ez _élet_  _abban_  _bizonyos_ valaki _hogy_ az _örök_  _boldogság_ a _juh_ számában vagyon

 _f_ Nem lehet ezen avilágon _soha_  _abban_ egészen _bizonyos_ lenni az ollyan titok a melyet egyedül tsak az Isten _tud_  _de_ az ollyan akit alélek üsméret semi _halálos_ vétekröl nem vádolya vagy az ollyan _aki_ azt _gondolhat_  _hogy_  _megjobbít_  _élet_ valoságos _megtérés_ és _penitenciatartás_ az ollyannak lehet az a _bizodalom_ remélheti is azt _de_ azt is ugy _hogy_ rettegésel és _félelem_  _hallgat_ és _követni_ az _örökös_ pásztornak szavát alélek mentöl több _jel_ veszi az Isten _irgalmasság_ annál _hív_ az ö _kegyelem_ annál is nagyob vigyázásal áll ellene rosz _hajlandóság_ és azon _igyekezik_  _hogy_ alázatoságával _békességes_  _tűrés_ és szeretetével _követhet_ a _Krisztus_ és igy annál nagyob _bizodalom_ lehet Isten elött üdvesége felöl

 _k_ Az Isten miért nem tett minket _bizonyos_ üdveségünk felöl

 _f_ Ez nagy _bölcsesség_ és _igazság_ valo rendelése _isten_ az _ember_ 1 _bűnös_ lévén _megérdemel_  _igazság_  _hogy_ igy _bánik_ vélek és a _bizonytalanság_ melyben az Isten _hagy_ öket ez _élet_ a vétekért valo _büntetés_ 2 mint _hogy_ az emberek _természet_  _szerint_ változok és álhatatlanok szükséges _hogy_ meg probáltassanak az ö _örökös_ sorsoknak _tudatlanság_ ezigen _hasznos_ arra _hogy_ magokban ne _bízik_  _hanem_ szüntelen valo alázatoságban _félelem_ és magokra valo vigyázásban legyenek 3 a _bizonyosság_ nem _hogy_  _haszon_ lenne _hanem_ még magokot _elhisz_ és _kötelesség_ el mulatnák a _bizonytalanság_ pedig meg zaboláza _kevélység_ és arra _ösztönöz_  _hogy_ nagy _figyelmetesség_ munkálodgyanak üdveségeken ugy _hogy_  _bizonyos_  _tehet_ szent péter mondása _szerint_  _hivatal_ és választásokot 2 petr 1 10

 _k_ A sidok miformában _hallgat_ az üdvezitönek szavait

 _f_ Noha _egyéb_ nem monda nékik az _igazság_ és tsak azokot a _jótétemény_  _terjeszt_  _elébe_ a melyeket tett vélek és _érte_  _mindazonáltal_  _felindul_ ellene és meg akarák kövezni ez a példa meg mutattya _hogy_ nintsen ezen a világon _jobb_  _jutalom_ jó _cselekedet_ mint a _gonosz_  _hálaadatlanság_ és üldözések és _hogy_ a _dicsőséges_  _dolog_ az Isten szolgainak a midön _keserűség_ szenvednek a _jótétel_ és _hogy_ a _Krisztus_ valoságos _juh_ azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_  _abban_  _hasonlít_ pásztorokhoz _aki_ meg engedi _hogy_ szenvedgyenek azért _hogy_ meg probállya szereteteket és _hűség_ 

 _nagyböjt_ 5DIK _hét_ VALO _csütörtök_ 

Imádság

Adgyad mindenhato _isten_  _hogy_ az _ember_  _elvesztvén_ azt a méltóságot a melyben _teremt_ mértékletlenségiért _abban_ viszá is _helyheztet_ a _megtartóztatás_  _által_ a mely néki _orvosság_ légyen a mi urunk J k


 _episztola_ 

Dani prof 3 2534

Fent álván pedig _Azariás_ igy _imádkozik_  _kér_ ne _ad_  _kéz_ minket _mindörökké_ ate nevedért és _felbont_ szovettségedet se el ne vegyed _irgalmasság_  _tőle_  _Ábrahám_ a _te_ szerelmesedért és Isákért a _te_ szolgádért és _Izrael_ ate szentedért _ki_ szolottál _megígérvén_  _hogy_ meg sokasitanád az ö magvokat mint az _ég_  _csillag_ és mint a _föveny_ mely a _tenger_ parttyán vagyon mert uram _megkevesedik_ minden nemzettségeknél inkáb és meg aláztattunk az egész _föld_ ma ami _bűn_ és nintsen ez _idő_  _fejedelem_ se _hadnagy_ és proféta sem _éppen_  _égő_ áldozat sem _eledeli_ áldozat sem jó _illat_ sem a sengeknek _hely_  _teelőtted_  _hogy_  _megtalálhat_ ate _irgalmasság_  _hanem_  _töredelmes_ lélekkel és alázatos szivel lévén _befogadtatik_ mint a _kos_ és _tulok_ és _ezer_  _kövér_  _bárány_ valo _éppen_  _égő_ áldozatban ugy légyen ate szined elött ma ami áldozatunk _hogy_  _kedves_ légyen néked mert nints szégyenülések ate _benne_  _bízó_ és most _követ_ téged _teljes_ szivel és _fél_ téged és _keres_ ate _orca_ ne szegyenits meg minket _hanem_  _cselekedik_ velünk ate _kegyesség_  _szerint_ és ate _irgalmasság_ sokasága _szerint_ és ments _ki_ minket a _te_  _csodatétel_  _szerint_ és _ad_  _dicsőség_ ate nevednek uram és szegyenüllyenek meg minnyájan akik _gonosz_ mutatnak ate szolgaidnak szegyenüllyenek meg ate _mindenhatóság_  _által_ és azö _erő_ romollyon meg és _megtud_  _hogy_  _te_ vagy egyedül az ur Isten és _dicsőséges_ a _föld_  _kerekség_ felet


Magyarázat

 _k_ Az Anyaszent egyház mitsoda _oktatás_ akar nékunk adni a mái letzkében

 _f_ Az _Azariás_  _imádság_ adgya _elöben_ a melyet tett az _égő_  _kemence_  _ahova_ más _két_  _társ_ vettet vala a _babilóniai_  _király_ parantsolattyábol azért _hogy_ aképit nem akarák _imádni_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket _Azariás_  _ebben_ az _imádság_ 

 _f_ Meg üsmervén azt _hogy_ népének rabságban valo léte a _bűn_  _igazán_ valo _büntetés_ a melyböl azt _tanulhat_  _hogy_ ugy _tekint_  _bűn_ mint olyanokot a melyek _okoz_ mind azokot a nyomoruságokot a melyekben _esik_ és _hogy_  _imád_ az _isten_  _ítélet_  _aki_ minket _igazság_ és _érdem_  _szerint_  _büntet_  _de_  _aki_ azt _gyakorta_  _irgalmasság_  _cselekedik_ azért _hogy_ magunkban _tér_  _hogy_ magához _hív_ és _hogy_ légyen mivel _megfizetni_ a mivel _tartozik_  _igazság_ és _elég_  _tehet_ vétkeinkért

 _k_ Mire _tanít_ még minket _isten_ ez a szolgája az ö _két_ szenvedö _társ_ 

 _f_ Tsudálatosan _megtartatván_ atüzben meg vallyák vétkeket és _irgalmasság_  _kér_  _isten_ népére ez a példa _kárhoztat_  _hálaadatlanság_ azoknak kik meg szabadulván valamely nyavalyábol vagy nyomoruságbol nem _gondolkodik_ penitentziát _tartani_ vétkekért melyek ezeket _okoz_ se az _isten_ valo _hálaadóság_ nem mutattyák nagyob _felebaráti_ szeretetekkel munkálodván azon _hogy_  _ki_ vehessék a szegényeket és anyomorultakot szegénységekböl valamint az Isten _ki_ vette öket szenvedésekböl

 _k_ Az Isten miképpen _dicsőít_ nevét a _bocsánat_ 

 _f_ A _bocsánat_  _fényesség_  _ki_ mutattya azö _jóság_ és _irgalmasság_ valamint _hogy_  _dicsőség_  _ad_ nevének a _büntetés_ mert meg _bizonyít_ mind a maga _igazság_ mind a maga _hatalom_ 

 _k_ Ez a szent _ember_ mi formában _igyekezik_ az Isten _igazság_ meg kérelni és _kegyelem_ vinni

 _f_ Azon _kér_  _hogy_  _Ábrahám_ Isákra és _Jákob_ valo _tekintet_  _megirgalmaz_ néki ebböl _ki_ tettzik _hogy_ egy _bűnös_ nem lévén semmi is a miért _megérdemelhet_ az Isten _kegyelem_ lehet néki az Isten mellet lévö szentekhez _folyamodni_ és _hogy_ az Anyaszent egyháznak szokása _szerint_ a szenteket segittségül _hívni_ enem új _szokás_ mivel _-e_  _szokás_ vala az _ótörvény_ minden _idő_  _hogy_  _kér_ az _isten_ segittségit ezekre a szent patriárkákra valo _tekintet_ noha nem az ö _érdem_ adgya vala _kegyelem_ segittségit _hanem_ a Messiásnak akit várának


 _evangélium_ 

szent luk 7 36

 _kér_ pedig _ő_ némely a _farizeus_  _közül_  _hogy_ véle _eszik_ és bé menvén a _farizeus_  _ház_ letelepedék és _íme_ egy aszszony állat _ki_ avarosban _bűnös_ vala _hogy_  _megért_  _hogy_  _letelepedik_ a _farizeus_  _ház_  _hoz_  _alabástrom_  _kenet_ és meg álván _hátul_ alábainál _könnyhullatás_  _kezd_  _öntözni_ a lábait és _haj_  _töröl_ és _csókolgat_ alábait és a _kenet_  _ken_ látván pedig a _farizeus_  _aki_  _ő_  _hív_ szolla ö magában mondván ez _ha_ proféta volna _tud_  _bizonnyal_  _kicsoda_ és mi némü aszszony állat _aki_  _ő_  _illet_ mert _bűnös_ és _felelvén_  _Jézus_ mondá néki simon vagyon valami mondásom _hozzá_ a pedig mondá mester mond el _két_ adossa vala egy _kölcsönadó_  _egy_  _ötszáz_ pénzel _tartozik_ és a másik _ötven_ nem lévén azoknak _honnét_ meg adni el _enged_ mind a _kettő_ azért _kicsoda_ szereti _ő_ inkáb _felelvén_ simon mondá vélem _hogy_ az akinek _több_  _elenged_ ö pedig mondá néki _igazán_  _ítél_ és _fordulván_ az aszszony állathoz mondá simonak látodé ez aszszony állatot _bejön_ a _ház_ vizet alábaimnak nem adtál epedig _könnyhullatás_  _öntöz_ lábaimot és a _haj_  _megtöröl_  _csók_ nékem nem adtál epedig miolta _bejön_ meg nem szünt _csókolgatni_ a lábaimot _olaj_ a _fej_ meg nem kented epedig _kenet_  _megken_ alábaimat azokaért mondom néked meg botsátatnak néki _sok_  _bűn_ mert igen szeretett a kinek pedig _kevés_  _megbocsáttatik_  _kevés_ szeret mondá pedig Máriának meg botsátatnak néked _bűn_ és akik együt _letelepedik_  _kezd_ mondani magokban _kicsoda_ ez _aki_ még a _bűn_ is meg _bocsát_ mondá pedig az aszszony állatnak ate _hit_ meg szabaditod téged meny el _béke_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _ad_  _elöben_ az Anyaszent egyház _ebben_ az _evangélium_ 

 _f_ Ennek a _bűnös_ Aszszonynak _megtérés_ a valoságos _penitenciatartás_  _forma_ adgya _elöben_ az ö nagy siettségel valo menetele a _farizeus_  _ház_  _mihelyt_  _meghall_ a _Krisztus_ ót valo létit meg mutattya a _bűnös_  _hogy_ ne _halogat_  _megtérés_ mivel se az _idő_ se akegyelem nintsen szabadságokban és _talán_ tsak az a szem pillantás az _övé_ a melyben az Isten meg hattya sziveket azért el se veszesék azt az _idő_ a szent _bátorság_ a melyel ez az aszszony mégyen _ebéd_ felet sokaknak _elébe_  _főképpen_ egy visgálodo _farizeus_  _elébe_ nem szegyenelvén apenitentziának alázatoságát igen nagy példa lehet a _penitenciatartó_ elött a melyböl _megtanulhat_  _hogy_ ne szégyenellyék _elég_  _tenni_ és _hely_  _hozni_ a _közönséges_ tett _botránkoztatás_ a melyeket adtanak rendeletlenségekért _kárhoztat_ ez a példa vétkes szegyenit is azoknak kik nem merik ezt az alázatoságot fel venni se jót _cselekedni_ azért _hogy_ az emberek _felőle_ ne szollyanak vagy meg ne _ítél_ 

 _k_ Honnet vagyon ez a világi _tekint_ akeresztyeneknek leg nagyobb résziben a mely nem engedi nékik _hogy_ a _penitenciatartás_ uttyára menyenek

 _f_ Attol vagyon _hogy_  _kevés_  _hit_  _kevés_  _félelem_ és _kevés_  _isteni_ szeretetek vagyon _ha_  _élő_  _hit_ volna nagyob _tisztelet_ volnának az _isten_  _aki_ a mi _bíró_ és a kinek mindenröl számot _kell_ adni mint sem avilághoz _aki_ nem _hogy_ meg oltalmazhatná azokot _aki_ az Isten _megítél_  _de_ még maga is meg itéltetik a _fejedelem_  _tudniillik_ az _ördög_  _hogy_  _ha_  _tart_ valoságal az _isten_ minden modon azon _igyekezik_  _hogy_ a vétekért valo _megbántódás_  _megkövet_  _hogy_  _ha_ pedig _ő_ szeretnék igen _könnyű_ meg vetnék a világ _gyűlölség_  _aki_ mi nékünk nem árthat _ha_ nem akarjuk

 _k_ Mitsoda _külső_  _jel_  _ad_ ez az aszszony _töredelmes_ 

 _f_ Meg mutatá _töredelmes_  _bőséges_  _könnyhullatás_ a melyekel _megöntöz_ lábait a meg váltonak és _megtöröl_ azokot _haj_ meg akará mutatni _hogy_  _megvet_ azt a mi néki az elött _kevélység_ szolgált avaloságos _penitenciatartás_ sohajtásal és _keserűség_  _jár_ nem maradhat avilági _öröm_ se az ollyan _dolog_ valo ragaszkodásal a melyek avétekre szolgáltak mind azt mondgya a nagy szent _Gergely_ az _isteni_  _igazság_  _kell_ fel áldozni valamit a mi _gyönyörűség_ szolgáltattunk és _fordít_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket ez az aszszony a midön a _Krisztus_ lábait _csókolgat_ és _az_  _kenet_  _hint_ 

 _f_ Az elsö _cselekedet_ meg mutattya nékünk a _Krisztus_ valo szent szeretetét a második _cselekedet_ láttyuk _hogy_ az _isteni_ szeretet sugarlá néki _hogy_ az ö lábaira _hint_ mind azt a mi néki _drága_ vala _eszerint_ is _kell_ egy valoságos _keresztény_ szeretni a _Krisztus_  _test_  _aki_ is az Anyaszent egyház mind azokot kik _abban_ leg aláb valoknak láttzanak lenni és lába alá _tapodni_ mind azt a mit _inkább_ szeretett szeretni _kell_ néki aleg szegényebbeket és aleg nyomorultabbakot is és _az_  _hinteni_  _gazdagság_ : és mind azt a mi a _kényesség_ valo volt a szükségen felyül valojok a _gazdag_ mondgya szent Agoston a szegények szükségekre valok azokot akristus lábaira _kell_  _hinteni_ 

 _k_ A _farizeus_ nem valaé _ok_ azt _ellenezni_  _hogy_ akristus mágához _hagy_  _közelíteni_ egy ollyan vétkes aszszonyt az ollyanoknak nem kellé el _kerülni_  _társaság_ 

 _f_ Igen is aközönséges rend _szerint_ egy _keresztény_ el _kell_  _kerülni_ az ollyan személyeket _hogy_ akisértetben neesék és _hogy_ okot ne adgyon másoknak abal _ítélet_  _de_  _különbözés_  _kell_  _tenni_ mivel nem lehet roszul _ítélni_ egy ollyan Isten szolgája felöl _aki_ némelykor az ollyanokhoz el mégyen _hogy_ a _megtérés_  _indít_ ennek a _farizeus_  _éppen_ nem vala _ok_  _hogy_ roszul _ítél_ az üdvezitöröl mivel láthatta _sok_  _csodatétel_ és _hallhat_  _hogy_  _tanítvány_ menyit _megtérít_ nevében _ha_ szinte ugy nem _tekint_ is _ő_ mint _isten_  _de_ mindenek felet azt _kelletik_ néki meg visgálni _hogy_ az az aszony _ebéd_ felet és mindenek láttára _közelget_ akristushoz még _ezenkívül_ nem láttaé annak nagy szemérmeteségét alázatoságát sirását ezekböl meg láthatá _hogy_ az a személy nem a volt _aki_  _azelőtt_ és _hogy_ tsak az üdveségét _keres_ mivel akristusnak _hatalmas_  _kegyelem_ vitte vala oda ugyan az is sugarlá néki a _bűn_ valo _töredelmes_ mind ezekre valo nézve más _gondolat_  _kelletik_ lenni annak a _farizeus_ és _csodálni_  _kegyesség_ az üdvezitönek és _jóság_ amelyel szenvedé _hogy_ lábait _megcsókol_  _megtanul_ ebböl _hogy_ ne legyünk másokhoz rosz _gyanúság_ se rosz _ítélet_ azokhoz _aki_ változást látunk és _jel_ a _megtérés_ a rendeletlen _életű_ szent lehet

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket a szokot _megbocsáttatik_ néki _sok_  _bűn_ mert igen szeretet

 _f_ Ezekböl azt _tanulhat_  _hogy_ vagyon ollyan _isteni_ szeretet a mely abünöknek _bocsánat_ meg nyeri a pedig igen _igazságos_ igen szeretni azt _aki_  _sok_ adoságot _enged_ a midön a _Krisztus_ magához akarja _hívni_ az ollyan _bűnös_  _ki_  _ő_ el _hagy_ annak vétkeihez _képest_ valo nagyságu szeretetet _hint_ szivében _hogy_  _megutálván_ vétkeit a _megigazulás_  _kegyelem_  _készít_ és amidön mindenek felet _kezd_ az _isten_ szeretni és ugy mint minden _igazság_  _kútfő_ a _tridentinumi_  _gyűlés_ mondása _szerint_  _akkor_  _bocsánat_  _enged_ néki _betöltvén_  _ő_ nagyob _bőség_ valo szeretettel a mely szeretet _megigazulás_ lészen ez igy lévén _sok_  _bűn_  _megbocsáttatik_ annak _aki_ igen szeretett és az akinek _sok_  _bűn_  _megbocsát_  _tartozik_ a vett _kegyelem_  _hálaadás_ igen szeretni

 _k_ Ez az aszszony miképpen mutatá meg akristushoz valo szeretetétt

 _f_ Köny hullatásival _öntöz_ lábait és _haj_  _töröl_ azokot szüntelen _csókolgat_ azokot és _kenet_  _hint_  _az_ a _farizeus_ pedig ezeket _csúfság_  _tekint_ és ö illyeneket nem _cselekedik_ se _csók_ nem _ad_ néki se _kenet_ nem _hint_  _fej_ azért is mondá a _Krisztus_  _hogy_ ez az aszszony igen szeretett _elítélhet_ ebböl _hogy_ a _farizeus_  _kevéssé_ szerette _ő_ vagy _talán_ nem is mivel _igaz_  _tartván_ magát nem _gondol_  _hogy_ sokal _tartozik_ az Isten _igazság_ 

 _k_ Következiké ez akristus szavaibol _hogy_  _sok_ vétket _kell_  _követni_ azért _hogy_ azokért _bocsánat_ nyervén _ő_ az után inkáb szeresék vagy a _hogy_  _aki_  _kevés_  _megbántás_ volt _hozzá_  _kevés_ szeretettel is _tartozik_ néki

 _f_ Éppen nem _következik_  _egy_ is mivel nem tsak azért _tartozik_ az _isten_ szeretni _hogy_  _bűn_  _megbocsát_  _hanem_ még szent Agoston _szerint_ azokért is a melyeket nem _cselekedik_ mivel tsak azö _gondviselés_ és _kegyelem_  _megtartóztat_ attol _hogy_ azokot nem _cselekedik_ az ártatlanságnak szine alat _soha_ meg nem _kell_  _benne_ hülni a szeretetnek se a _hálaadóság_ az Isten _irgalmasság_ mivel egy _penitenciatartó_  _bűnös_  _aki_ több szeretett vagyon _elébb_ valo egy ollyan ártatlannál _aki_ a szeretet _kevés_ 

 _nagyböjt_ 5DIK _hét_ VALO PÉNTEKEN

Imádság

 _önt_ mi urunk szivünkben _kegyelem_ ugy _hogy_ a midön mi magunkot _bűn_  _megbüntet_  _elkerülhet_ az _örökös_  _büntetés_ az _idő_ valo _büntetés_ melyet szenvedünk a mi urunk J _k_ 


 _episztola_ 

Jérém 17 13

Uram _Izrael_ reménsége minnyájan akik tégedet _elhagy_ meg szégyenülnek a _tőle_  _eltávozó_ a _föld_  _írattatik_ mert el _hagy_ az _élő_ viznek _ér_ az urat _meggyógyít_ engem és _meggyógyul_ szabadits meg engem uram és meg szabadulok mert _te_ vagy az én _dicséret_  _íme_ ök mondgyák nékem _hol_ az ur _ige_  _eljön_ és én meg nem haborodtam téged pasztoromot _követvén_ és az _ember_ napját nem _kíván_  _te_  _tud_ a mi _kijön_ ajakimbol _igaz_ volt ate szined elött ne légy _te_ nékem _félelem_ én reménségem vagy a nyomoruságnak napján szégyenüllyenek meg akik engem üldöznek és ne szégyenüllyek meg én _fél_ ök és ne _fél_ én _hoz_ reájok a nyomoruságnak napját és _kétféle_ romlásal ronsd meg öket:


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok akik az urat el _hagy_ és a _föld_  _írattatik_ 

 _f_ Azok kik _hűségtelenség_ el _hagy_ ateremtöt és a _teremt_ állatokhoz ragaszkodnak az ollyanok a _föld_  _ír_ neveket mert ót akarnak lakni mert ót akarnak nagyá és nagy _hírű_ lenni _de_  _idő_  _eltöröltetik_ nevek valamint a porban valo _írás_ melyet a szél el viszi _hogy_  _ha_ pedig a világhoz nem _kapcsol_  _élet_ egyedül az _isten_ adnák magokot állando és meg változhatatlan szeretettel az ö nevek a menyekben _felírattatik_  _ahol_  _örökös_  _dicsőség_  _él_ 

 _k_ Miképpen _elhagy_  _tehát_ az _isten_  _aki_ az _élő_ viznek _kút_ 

 _f_ A mikor el _hagy_ azt _aki_ ami _örökös_  _jó_ és _aki_  _ki_ merithetetlen _kútfő_ minden valoságos _jó_ és a mikor a _veszendő_ és _csalárd_ világ _java_ veszük _ki_ részünket ezt is _cselekedik_ egy ollyan nagyra vágyó _aki_ eföldön akarja _dicsőség_ és nagyságát _keresni_ egy ollyan _fösvény_  _aki_  _itt_ akarja _gyűjteni_ agazdagságot egy ollyan _bujálkodó_  _aki_ atesti _gyönyörűség_  _tart_  _boldogság_  _aki_ ateremtö _hely_ ateremtet állatot szereti az ollyan _örökös_  _megbüntetik_ mert _megfosztatik_ mind attol a mire _fordít_ ez _élet_ szeretetétt és el veszti azt az _örökös_ jót a melyet meg vetette volt az ollyan pedig _megjutalmaztatik_ azzal a mit szeretett _aki_ egyedül tsak az _isten_  _fordít_ szeretetét

 _k_ Miért mondgya _Jeremiás_  _meggyógyít_ engem és _meggyógyul_ szabadits meg engem és meg szabadulok

 _f_ Arra _tanít_ az _ember_  _hogy_ meg nem gyógyulhat a véteknek _betegség_ se attol meg nem szabadulhat más képen _hanem_ tsak az Isten _kegyelem_ példát _ad_ ez a proféta arra _hogy_ azt szüntelen _kér_ mert a mi szükségink szüntelen valok és _hogy_ minden nap új szükségünk _támad_ a mi _gyengeség_ és meg romlásink miat a melyektöl tsak a _halál_ szabadithat meg minket

 _k_  _kicsoda_ azok kik azt mondgyák mint a sidok _hol_ az ur _ige_  _eljön_ 

 _f_ Azok kik vak merö _bátorság_  _él_ avétkeknek _gyümölcs_ tsak _szófia_  _beszéd_  _tartván_ mind azt valamit nékik mondanak az Isten _ítélet_  _keménység_ és azt _gondol_  _hogy_ tsak _ijeszteni_ akarják öket

 _k_ Miképen _kell_ ellene állani az illyen _kísértet_ 

 _f_ A midön az ollyan _istentelen_ igy _bánik_ az _isten_ valamely szolgájával annak a proféta példájára még nagyob _állandóság_  _kell_ az _isten_ ragaszkodni mint pásztorához el hitetvén magával _hogy_ mind az ö _ígéret_ mind _fenyegetés_ bé tellyesednek ne suhajttsa a világi _gazdagság_ se a világi _hiábavalóság_ se azokot a napokot a melyeket a világ szeretöi szeréntsés napoknak nevezik _de_ a melyek Isten elött _boldogtalan_ az ollyan világ szeretöiröl mondgya szent _jobb_  _hogy_  _gyönyörűség_  _tölt_ napjokot _de_ egy szem pillantásban akoporsoban szálnak

 _k_ A proféta _bosszúállás_ mondgyaé ezeket _ellenség_ szégyenüllyenek meg akik engem üldöznek

 _f_ ugy _beszél_ mint proféta és nem _harag_ ez inkáb ollyan _jövendölés_ a melynek bé _kelletik_ rajtok tellyesední mint sem _bosszúállás_  _kérés_ aproféták rend _szerint_ az illyen _jövendölés_  _könyörgés_ és _átokforma_ teszik azért _hogy_ inkáb meg rettenttsék azokot _aki_  _beszél_ és _hogy_  _egyszersmind_ meg mutathassák az _isten_  _hogy_ azö rendelésihez szabják magokot _kihirdetvén_ mind azokot anyomoruságokot a melyekel _fenyeget_ abünösököt _hogy_  _ha_ meg nem _tér_  _tesz_  _ehhez_ azt is _hogy_  _Jeremiás_  _ebben_  _jelent_ a _Krisztus_  _megjövendölvén_ azt az _irtóztató_  _bosszúállás_ a melynek _kelletik_  _idő_ a sidokra szállani azért _hogy_ a _Krisztus_ meg veték és a _keresztfa_ meg ölék


 _evangélium_ 

szent Ján 11 47

Egybe _gyűjt_ azért a _főpap_ és a _farizeus_ atanátsot és mondának mit _cselekedik_ mert ez az _ember_  _sok_  _jel_ tészen _ha_ igy _hagy_  _ő_ minnyájan _hisz_  _őbenne_ és el _jön_ a Romaiak és el veszik _hely_ és nemzetségünket egy pedig _közüle_  _Kaifás_ nevü midön _főpap_ volna _abban_ az _esztendő_ mondá nékik _ti_ semmit nem _tud_ se meg nem _gondol_  _hogy_  _hasznos_ néktek _hogy_ egy _ember_  _meghal_ a népért és az egész nemzettség _él_ veszen ezt pedig magátol nem mondá _hanem_  _hogy_ azon _esztendőbeli_  _főpap_ volna profétalá _hogy_  _Jézus_ meg halna anemzettségért és nem tsak anemzettségért _hanem_  _hogy_ az Isten _fia_ kik el valának széledve _egy_  _gyűjt_ azon a naptol _fogvást_  _gondol_  _hogy_  _megöl_  _ő_  _Jézus_ azért már nyilván nem _jár_ a sidok _között_  _hanem_ apuszta mellet valo _tartomány_ mene a városba mely _Efraim_ mondatik és ót lakik vala atanitványival


Magyarázat

 _k_ Mit _kell_  _gondolni_ a mái _evangélium_ lévö _főpap_ és _farizeus_  _tanács_  _tartás_ 

 _f_ Nem lehet _megfogni_ mitsoda _megbódult_ elmével valának ö magok meg vallyák _hogy_ mitsoda valoságosok és _hatalmas_ az üdvezitönek _csodatétel_ és _hogy_ azokért mindenek _hihet_  _őbenne_ még is ök nem _hogy_  _benne_  _hisz_  _de_ veszedelmére _igyekezik_ ez az _irtóztató_ példa meg mutattya _hogy_ a mely elmében az _irigység_ és a _gyűlölség_ uralkodik a se az _isten_ se az _ember_ nem _fél_ és az ö vaksága ollyan nagy _hogy_ tsak azon _gondolkodik_ mi modon veszthesse el azt akit _gyűlöl_ arrol pedig nem is _gondolkodik_  _hogy_  _teljesség_  _önnönmaga_ veszti el és _hogy_ minden rosz _igyekezet_ magára szál

 _k_  _kicsoda_ ollyanok mint ezek a sidok kik a _haza_  _megtartás_ szine alat el akarják veszteni azt _aki_ a _haza_ egyedül _megtarthat_ 

 _f_ ollyanok a nagyra vágyok azok avilági okosok kik a vallás és a _közönséges_  _jó_ szine alat bé akarják _tölteni_ rosz _kívánság_  _üldözvén_ a jó _erkölcsű_  _de_  _aki_  _gyakorta_  _hasonló_  _isteni_  _harag_ vesznek magokra valamint a sidók _aki_ azért akarják meg _ölnyi_ akristust _hogy_  _él_ veszesék szabadságokot és városokot _holott_ azért veszték el mind _egyik_ mind a másikát _hogy_ a _Krisztus_ meg ölék negyven _esztendő_ mulva az Isten a Romaiakot _elküld_  _hogy_  _bosszú_ állanának _halál_  _aki_  _elpusztítván_ avárost és atemplomot meg számlálhatatlan népet ölének meg a _többi_ pedig mint rabokot _elad_ és el szélyezték az egész _föld_  _gyakorta_  _hasonló_  _történik_ a világi nagy renden lévökel kik tsak a magok _dicsőség_ és _haszon_  _tekint_ és _irigyelvén_ a mások _java_ és nagyságit azon _igyekezik_  _hogy_ azokot meg ronttsák a melyért a magok fejekre vonnyák mind azt valamit másokal akarnak szenvedtetni

 _k_ Miképen lehetne _megorvosolni_ ezt a nagy roszat a mely _oly_ igen uralkodik a törvény _ki_ szolgáltatok és a nagy renden lévök _között_ 

 _f_ Más _orvosság_ annak nintsen _hanem_  _hogy_  _elkerül_ azokot az _indulat_ melyek öket az uralkodásra és az _igazgatás_  _indít_ és _hogy_ magokot annak ahatalomnak _határ_  _tart_ a melyet vettek _isten_ másoknak _java_ és nem rontásokra mivel ahatalmaskodásnak és az uralkodásnak _erő_ olyan nagy _hogy_  _aki_  _egyszer_  _erő_ vehet a fel áldozza _jószág_  _egészség_  _élet_ lelke üsmeretit tsak _hogy_ nagyobra _terjeszthet_  _tisztség_ méltoságát vagy _hogy_  _megtarthat_ [meg- _tarthat_ ] a mit _elfoglal_  _igazságtalan_ 

 _k_ A _Kaifás_  _tanács_  _igazságos_ valaé a midön azt _javall_  _hogy_  _jobb_ egy _ember_ meg _halni_ a népért _hogy_ az egész nemzettség _megmarad_ 

 _f_ Sött még ez a _tanács_ igen _igazságtalan_ és _istentelen_ vala mivel _soha_ nem szabad egy ártatlant meg _ölnyi_  _ha_ szinte az világ _megtartás_ forognais _halál_  _soha_ nem _kell_ az Apostol mondása _szerint_ rom 3 8 roszat _cselekedni_  _hogy_  _abból_ jó _következik_ annál is inkáb nem vala szabad meg _ölnyi_ az _élet_  _kezdet_ az ollyanok _Kaifás_  _követ_  _aki_ mind _isteni_ mind _ember_ törvény ellen _javall_ az _igazságtalanság_ és az _erőszakoskodás_ azért mert _abban_ a magok _haszon_ és elö meneteleket láttyák

 _k_ Miért mondgyák _tehát_  _hogy_  _jövendöl_ 

 _f_ Azzal nem akarják mondani _hogy_ a szent lélek adta volna néki azt a _gondolat_  _de_ mint _hogy_ mindeneket a szent lélek _igazgat_ ugy is _fordít_ a _Kaifás_ szavait a melyekel azt az _igazságtalan_  _tanács_  _ad_  _hogy_ nem _tudva_  _igaz_ monda és _jövendöl_ 

 _k_ Miképpen _követ_ a sidok a _Kaifás_  _tanács_ a mely _oly_ igen _ellenkezik_ az _igazság_ melyet _megbizonyít_ a _Krisztus_  _csodatétel_ nagy világoságal

 _f_ Mert _tart_ a romaiaktol _aki_ minden világi _java_  _kifoszthat_ öket _tartván_ pedig attol _hogy_ azokot el ne veszesék azért nem is _tekint_ az Isten _hatalom_  _jel_ attol is _fél_  _hogy_ öket bé ne vádollyák _hogy_ a _császár_  _kívül_ más _király_ akarnak üsmérni esokakal _megtörténik_ a _kereszt_  _között_ akik _hogy_ az emberek _kéz_ ne _esik_ az _élő_ Isten _kéz_  _esik_ akik is világi _okosság_ a magok _haszon_ áldozák az _igazság_ és az _igaz_ és akik nagyobra _becsül_ a látható és _jelenvaló_ aláthatatlan és _jövendőbeli_  _jó_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért mene a pusztába

 _f_ Mert nem akara _ellenség_  _között_ maradni ne _hogy_  _jelenvaló_ létével meg nagyobra ne _gerjeszt_  _hamisság_  _ez_ példát _ad_ szolgainak _hogy_  _él_ azal a modal melyet az _okosság_  _ad_  _elébe_ és magokot el rejttsék mikor a szükség _kíván_  _hogy_ veszedelemre ne _tesz_  _gyengeség_ és _ellenség_ annál nagyob _harag_ ne _indít_ 

 _nagyböjt_ 5DIK _hét_ VALO SZOMBATON

Imádság

Engedgyed uram _hogy_ a néked szenteltetet nép az áitatoságban elö menyen _hogy_ a szent _cselekedet_  _megtaníttatván_ mentöl inkáb fog szent _felség_ elöt _tetszeni_ annál nagyob ajándékokal _megerősíttetik_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Jerem 18 18

 _és_ mondának jertek és _gondol_  _Jeremiás_ ellen gondolato kat mert el nem vész atörvény apaptol sem atanáts _bölcs_ sem abeszéd aprofétátol jertek és verjük meg _ő_ nyelvel és ne _figyelmez_ semi _beszéd_  _figyelmez_ reám uram és _hall_ az én _ellenkező_ szavát vallyon a _jó_  _gonosz_ fizetneké _hogy_ vermet ástak az én lelkemnek _megemlékezik_  _hogy_ szined elött állottam _hogy_ jót szollanék _őértük_ és _elfordít_ ate _harag_ rollok az okáért azö _fia_  _éhség_  _juttat_ és vidd öket a _fegyver_  _kéz_ legyenek az ö _feleség_ magzatok nélkül és _özvegy_ és azok _férj_  _halál_  _megölettetik_ az ö _fia_ verettessenek _által_  _fegyver_ ahartzon _kiáltás_  _hallatik_ az ö _ház_ mert _hirtelen_ reájok _hoz_ atolvajt mert vermet ástak _hogy_  _megfog_ engem és _tőr_ rejtettek el az én lábaimnak _te_ pedig uram _tud_ minden _ellene_ valo _tanács_  _halál_ ne _megkegyelmez_ az ö _hamisság_ és az ö _bűn_ szined _elől_ el ne töröltessék le omollyanak szined elöt ate _harag_  _idő_  _gonosz_  _bánik_ vélek 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ a _Jeremiás_ ellen valo _feltámadás_ a sidoknak

 _f_  _jelent_ azt amit _idő_  _cselekedik_ akristus ellen azoknak maradéki _Jeremiás_ ellen _támad_ azok mert romlásal _fenyeget_ öket amaradékjok pedig meg ölék akristust mint _ha_ vallásoknak és _törvény_  _ellenség_ lett volna azok azért utálák _Jeremiás_ mert _igazság_ monda nékik és szemekre _hány_ vétkeket ugyan ezen _ok_  _gyűlöl_ és üldözék a maradékjok is a _Krisztus_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akik még mostanában is _felkel_ az _igazság_ ellen

 _f_ Azok akik meg akarnák azt fojtani és minden képen azon vannak _hogy_ a népel _meggyűlöltet_  _de_ azt meg nem gátolhatván _hogy_ kine _tetszik_ és ne _kárhoztat_  _tartás_ minden _gyűlölség_ az Anyaszent egyház szolgaira _fordít_ akik azt mind szoval mind _cselekedet_  _hirdet_ 

 _k_ Mitsoda az averem melyet a sidok _készít_  _Jeremiás_ 

 _f_ Az a verem vagy az ö _hamis_ vádolások vala mint valamely _tőr_ a melyben akarák _ejteni_ vagy ollyan _tömlöc_ a melyben _tesz_  _ő_ ez a verem _jelent_  _egyszersmind_ azt a _halál_ mellyet szenvedtetének az üdvezitövel és akoporsot melyben _tetet_ a _Jeremiás_  _ellenség_ nem _hogy_ a _jó_ melyet nékik _kíván_  _jó_  _fizet_  _de_ minden _igyekezik_ avolt _hogy_ el veszessék és az üdvezitö _ellenség_ a _jó_ melyet tett mindenel ugy _bánik_ véle mint aleg _gonosz_  _ember_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ minek utánna _oly_  _gyakran_  _kér_ az Isten _kegyelem_ reájok a proféta itt azon _kér_  _hogy_ meg ne kegyelmezen nékik

 _f_ Mert ezt a szent léleknek sugarlásábol mondá _aki_ meg üsmérteté véle mind azokot a nyomoruságokot a melyek _tódul_  _az_ az _istentelen_ kik _bedug_  _fül_ az Isten szava elöt _ebben_ akristust _jelent_  _aki_ is minek utánna _kér_ az Attyát _hogy_ meg botsáson azoknak kik _ő_  _felfeszít_ mint _ember_  _de_ ugy mint Isten magában _igazság_  _ítél_ a nyomoruságokra mind azokot kik végig akarnák üldözni azt az _igazság_ melyet nékik _hirdet_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 12 10

Gondolák pedig apapi _fejedelem_  _hogy_ lázárt is _megöl_ mert sokan a sidok _közül_  _elhagy_ öket _őérte_ és _hisz_  _Jézus_ másod napon pedig anagy sereg mely az _ünnepnap_  _jön_ midön _hall_  _hogy_  _Jézus_  _Jeruzsálem_  _jön_ pálma agakot vének és _elébe_ menének és _kiált_  _hozsanna_ áldot _aki_ az ur nevében _jön_ az _Izrael_  _király_ és _talál_  _Jézus_ egy szamárotskát és reája üle amint _írva_ vagyon ne _fél_ sion leánya _íme_ ate _király_  _jön_ ülvén a szamárnak vemhén ezeket nem _ér_ a _tanítvány_  _elsőbben_  _hanem_ mikor _megdicsőíttet_  _Jézus_  _akkor_  _megemlékezik_  _hogy_ ezek _őfelőle_  _írattatik_ és ezeket _cselekedik_ néki _bizonyság_ tészen vala a sereg mely ö véle vala mikor lázárt _kihív_ a _koporsó_ és _feltámaszt_  _ő_  _halott_ az okáért ment is _elébe_ a sereg mert _meghall_  _hogy_ etsudát _cselekedik_ a _farizeus_ azért mondák magok _között_ láttyatoké _hogy_ semmit nem _használ_  _íme_ az egész világ utánna _indul_ valának pedig némely pogányok azok _közül_ kik fel mentek vala _hogy_  _imádkozik_ az _ünnepnap_ ezek azért _Fülöp_ menének _ki_  _Galilea_  _Betszaida_ vala és _kér_  _ő_ mondván uram látni akarnok a _Jézus_ el mene _Fülöp_ és meg mondá Andrásnak András és _Fülöp_ meg mondák _Jézus_  _Jézus_ pedig _felel_ nékik mondván _eljött_ az _óra_  _hogy_  _megdicsőíttetik_ az _ember_  _fia_  _bizony-bizony_ mondom néktek _ha_ a _búzamag_ a _föld_  _esvén_ meg nem _hal_ tsak maga marad _ha_ pedig meg _hal_  _sok_  _gyümölcs_  _hoz_  _aki_ a lelkét szereti el veszti azt és _aki_ alelkét _gyűlöl_  _-e_ világon az _örök_  _élet_  _megőriz_ azt _ha_  _ki_ nékem szolgál engem _követ_ és _ahol_ en vagyok ót lészen az én szolgám is _ha_  _ki_ nékem szolgál _megtisztel_ azt az én Atyám 


Magyarázat

 _k_ Miért akarák a _farizeus_ lázárt is meg _ölnyi_ 

 _f_ Azt nem szenvedheték _hogy_ lázárt _élet_ láták mert az ö _feltámadás_  _csoda_ igen _elhíresít_ akristust és arra valo nézve sokan el _hagy_ öket és melléje állának _de_ leheteé _ennél_  _balgatag_  _gondolat_ ennek a _csoda_ valoságát annyin _bizonyít_  _hogy_ minden _általlát_  _hogy_ a lázár _halál_ az Isten munkáját akarják _eltörölni_ mint _ha_  _aki_  _ő_  _egyszer_  _feltámaszt_ nem let volna ollyan _hatalmas_  _hogy_ másodszor is _feltámaszthat_ vagy meg ne engedhesse _halál_ ebböl _meglát_  _hogy_ mitsoda veszedelmes arosz _indulat_ alá vetni magunkot mert _ha_  _egyszer_ ahatárát _meghalad_ a _rosszindulat_ az után nem _okoskodik_ és mint egy _balgatagság_ veti az _ember_  _behunyván_ annak szemeit _hogy_ ne láthassa az _okosság_ mely szándékával _ellenkezik_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért akara _halál_ elött _oly_  _győzedelem_  _Jeruzsálem_ bé menni

 _f_ Azért 1: _hogy_ meg mutassa mitsoda _öröm_ megyen az _ember_ nemzettség meg váltásáért valo _halál_ 2 _hogy_ nyilván meg mutassa _hogy_ azok a _becstelenség_ és _káromlás_ mellyeket szenvedet a sidoktol meg nem változtatták az _őértük_ meg _halni_ valo szándékját 3 _hogy_ még _előre_ meg mutassa azt a _győzedelem_ melyet fog nyerni a veteken a _test_ avilágon és a pokol béli _hatalmasság_ és _hogy_ meg mutassa mennyekben _győzedelmes_ valo menetelét _hogy_ ót uralkodgyék _örökké_ az ö Anyaszent egyházán

 _k_ Miért akara a _Krisztus_ a szamárotskán és a szamárnak vemhén menni _Jeruzsálem_ 

 _f_ 1 Hogy _betölt_ a _jövendölés_ mely _megjövendöl_  _hogy_ a szamárnak vemhén mégyen _Jeruzsálem_ meg mutatván nyilván _hogy_ ö volna aza meg szabaditoja népének _aki_ meg volt ígérve 2 meg akará mutatni _hogy_ ez a _két_ állat _jelent_ akét féle népböl álló Anyaszent egyházat a mely Anyaszent egyházat _bír_  _halál_  _erő_ és _érdem_  _által_ az _egy_ a sidó nép _aki_ is _mindaddig_ a _törvény_  _iga_ alat volt ezt _jelent_ a szamárnak vemhe a másika a pogány nép _aki_ ís _mindaddig_ törvény alat nem volt ezt is _jelent_ a szamárotska _aki_  _iga_ nem _hordoz_ mind _egyik_ mind a másikára fel ült meg akarván mutatni _hogy_ erre akét népre akarja fel álitani _kegyelem_  _birodalom_ és ezt a _két_ népet egy új népé _tenni_ akik ís az elött nagy _gyűlölség_ valának _egymás_ 3 egy szoval meg akará mutatni azon a _győzedelmes_ napon _hogy_ szeretné az egy ügyüséget az alázatoságot és a szegénységet és _hogy_ meg vetné a világi pompát

 _k_ Miképpen mutatá meg anép _hogy_ a _Krisztus_  _örökös_ urának és _király_ vallaná

 _f_ Nagy sokaságu sereg ruháit az utra _terít_ mások pedig ágakot _hint_ az utra a melyen el _kelletik_ menni és minnyájan mind azok kik elötte mentek mind akik _kísér_ nagy fel szóval _kiált_  _hozsanna_ áldás _dicsőség_ a _Dávid_  _fia_ a ruhák _jelent_  _hogy_ meg _kell_ magunkot fosztanunk a világi pompáktol a _Krisztus_  _tisztelet_ a szegénységet mértékletességet _kell_ választanunk _hogy_  _őhozzá_  _hasonló_ lehesünk a _pálmafaág_  _jelent_ agyözedelmet a melyet _ad_  _kegyelem_  _által_ nékünk _rosszindulat_ és az üdveség _ellenség_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ a _Krisztus_ midön _Jeruzsálem_  _közelget_ 

 _f_ Nagy szánakodásal lön azon a nyomorult városon a melynek _előre_ látá el romlását és pusztulását a melyet meg is _jövendöl_ és meg visgálván annak vétkeit _főképpen_ azt a vétket a melyben tsak _kevés_  _idő_ mulva _esik_ azért _hogy_  _ő_ meg veté és a _kereszt_  _megöl_ mind ezekre valo nézve _könnyhullatás_  _ejt_ romlásán és veszedelmén

 _k_ Mire _tanít_ minket ez a példája a _Krisztus_ 

 _f_ Arra _hogy_ szüntelen sirasuk az Anyaszent egyház nyomoruságit _főképpen_  _fia_ nyomoruságokot _aki_ meg vakitván _rosszindulat_ tsak a _gyönyörűség_ lévö _élet_  _óhajt_ észre nem vévén _hogy_ aveszedelemre _fut_ és azörökké valo nyomoruságban _esik_ ebböl azt is _tanulhat_  _hogy_ a _Krisztus_  _tanítvány_  _soha_ nagyob _ok_ nem lehet a sirásra mint mikor avilági _tisztelet_  _dicsőség_ és _gazdagság_ láttya magát lenni

 _k_ Mit _cselekedik_ az üdvezitö mikor be mene avárosban

 _f_ Leg _először_ a _templom_ mene _hogy_ ót _imád_ és _hála_ adna az Attyának meg mutatván nékünk _hogy_ minden _cselekedet_ azon _kell_  _elkezdeni_ 2 _ki_ üzé a _templom_ mind azokot kik ót árulnak és vesznek vala ollyan _dolog_ melyek szükségesek valának az áldozathoz meg mutatván nékünk _hogy_ mitsoda nagy _tisztelet_  _kell_ lennünk az ollyan szent _hely_  _ahol_ az _isteni_  _felség_ lakozik és a mely _hely_ tsak arra rendeltetett _hogy_ ót _dicsér_ áldgyuk és _imád_  _ő_ és _egyszersmind_  _hogy_ mí is meg ne _enged_ amenyiben töllünk lehet _hogy_  _illetlenség_ mennyenek végben az ollyan szent _hely_ 3 ugyan ót is gyógyitá meg avakokot és a sántákot _hogy_  _abból_  _megtanul_  _hogy_ az olyan szent _hely_  _kell_  _hozzá_  _járulni_  _bizodalom_ az _imádság_  _által_ és _őelébe_  _terjeszteni_ szükséginket _hogy_ meg nyerhesük lelkünknek _gyógyulás_ vakságunknak meg világositását és _bűn_  _bocsánat_ a mellyek _meggátol_ minket _hogy_ az Isten parantsolatiban _járhat_ 

 _k_ Miért _beszél_  _halál_  _tanítvány_  _győzedelmes_ bé menetele alkalmatoságával

 _f_ Mert ez a _győzedelmes_ bé menetele _jelent_ az ö _dicsőséges_  _feltámadás_ és menyben valo menetelét meg akarván vélek értetni _hogy_ tsak _halál_ után _ér_ azt el és _hogy_ mi is ne _gondol_  _hogy_ más képen _elérhet_ az _örökös_  _dicsőség_  _hanem_  _hogy_  _ha_ szenvedünk és _meghal_ a _földi_ és testi _dolog_  _aki_ részt akar venni az ö _dicsőség_ és _boldogság_ részt is _kell_ venni szenvedésiben _aki_ ót akar lenni _ahol_ vagyon ollyannak _kell_ lenni a mitsodás ö volt _itt_ a _föld_ oda más uton nem lehet menni _hanem_ tsak azon a mellyet ö választot és a melyet nékünk meg nyittott

 _k_ Miért _hasonlít_ magát a _búzaszem_ 

 _f_ Mert ez a mag tsak az után _hoz_ magot minek utánna a _föld_ vetették és meg rothadot ebböl ahasonlitásbol azt _tanulhat_  _hogy_  _ha_ azt akarjuk _hogy_ a mennyekben _bő_ aratásunk légyen _tartozik_ magunkban meg _ölnyi_ testi _kívánság_ és evilágon alázatoságban _élni_ egy szoval meg _halni_ mind annak valamit ót szerettünk _földi_ vagy _testes_ állatot _hogy_ tsak alélek _szerint_  _élhet_  _aki_ magát annyira szereti _hogy_ tsak a _gyönyörűség_ és az _élet_ alkalmatoságit szereti el akarván _kerülni_ mind azt a mi _alkalmatlan_ és _tűrés_ valo az ollyan tsak az _örökös_ nyomoruságot várhattya magára _ellenben_ pedíg _aki_ atürést és szenvedést szereti aveszedelemre és ahalálra adgya magát _isten_ és az _igazság_  _hogy_  _ha_ szükséges az ollyan _örökös_  _boldogság_ szerez magának ugyan ez is az _értelem_ az ur szavainak mondván _aki_ a lelkét szereti el veszti azt és _aki_ alelkét _gyűlöl_ evilágon az _örök_  _élet_ meg _tart_ azt

 _k_ A _Krisztus_ lelke miért _megháborodik_ a szenvedésire és _halál_ valo nézve

 _f_ 1 Ezen akarattal valo _háborodás_ meg akará nékünk mutatni _hogy_ meg _kelletik_ néki magát alázni és fel venni _gyengeség_ azért _hogy_  _felemelhet_ minket _dicsőség_ 2 akarattal _megháborít_ magát a _halál_ valo nézve: _hogy_ meg vigasztallya azokot kik meg rémülnek ahaláltol valamely veszedelemben vagy _betegség_ 3 _hogy_ az ö példájára azt _békesség_ szenvedgyük _megtudván_ azt _hogy_ az ollyan rémülések nem vétkesek azokot a _természet_  _gyengeség_  _okoz_  _benne_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek aszók melyeket a sidoknak mondá _jár_ még világoságtok vagyon _hogy_ a setettség _titeket_ el ne lepjen

 _f_ Azt teszik _hogy_ a jó _erkölcs_ valo _előmenetel_ nem tsak _abban_ áll _hogy_ az üdveség _igazság_  _tud_  _beszélni_ és _gyakorta_  _elmélkedni_  _hanem_  _hogy_  _cselekedet_  _követ_ sokan vannak olyanok kik tsak a modgyát akarják meg tudni atekélleteségnek akik szépen _beszél_ a lelki _dolog_ és akik _tudós_  _tart_ magokot az Isten uttyaiban _de_ tsak az _elmélkedés_ maradnak és a _cselekedet_ el _hagy_ azzal avilágtol _jobban_ el nem vonnyák magokot se a magokhoz valo szeretettöl _de_ söt még magok felöl sokat állitanak _félő_ is _hogy_ az ollyanokrol azt ne mondgya szent pál a mint mondá az ollyan aszszonyokrol kik mindenkor _tanul_  _de_  _soha_ el nem _ér_ az _igazság_  _megtudás_ 

 _k_ Mit _kelletik_  _cselekedni_  _hogy_  _elémehet_ az aitatoságban

 _f_ A vett _kegyelem_ és a világoságal _élni_  _kell_ ollyan formában a mint az Isten _kíván_  _tőle_ a mi rendünk _szerint_ azokot szivünkben vévén mutasuk _ki_  _cselekedet_  _megtanul_  _hivatal_  _kis_ részeit és azokot _betölt_ nagy vigyázásal _kér_ alázatoságal az _isten_ segittségit _elfelejt_ valamint az Apostol phil 3 12 ami _hát_ meget vagyon _eloldván_ magunkot attol a mit szeretünk szüntelen _kíván_  _előremenni_  _kívánván_ szüntelen _elérni_ az _örökös_  _jó_  _fut_ szüntelen _az_ a _cél_  _hogy_ el nyerhesük a mennyei _boldogság_  _jutalom_ és mind ezek után tsak azt mondgyuk _hogy_  _haszontalan_ szolgák vagyunk és tsak azt _cselekedik_ a mivel _tartozik_ illyen formában a setettség el nem lep _de_ söt még _elé_ megyünk a világoságban melyet az ur lelke fog adni nékünk 2 Cor 3 18

VIRÁG VASÁRNAPJÁN

Imádság

 _örök_  _mindenható_  _isten_ kinek akarattyábol a mí üdvezitönk _ember_  _test_ vett magára és _halál_ szenvede peldát adván az _ember_  _hogy_  _követ_ alázatoságaban adgyad _hogy_  _kegyelem_  _követvén_ az ö _békességes_  _tűrés_ részesülhesünk az ö _dicsőséges_  _feltámadás_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál _Fülöp_ 2 5

Azért _érez_ magatokban amit akristus _Jézus_ is _ki_ mikor az Isten _forma_ volna nem álította ragadománynak magát az _isten_  _egyenlő_ lenni _hanem_ ö magát _ki_ üresitette szolgai formát vévén fel az _ember_  _hasonló_ lett és _külső_  _ábrázat_ ugy _találtatik_ mint _ember_ meg alázta _önnönmaga_  _engedelmes_ lévén _mindhalálig_ a _kereszt_  _halál_ az okáért az Isten is fel magasztalta _ő_ és nevet ajándékozot néki mely minden név felet vagyon _hogy_ a _Jézus_ nevére minden mennyeieknek _földi_ és _föld_ alat valoknak _térd_  _meghajol_ és minden nyelv vallást _tesz_  _hogy_ az ur _Jézus_  _Krisztus_ az _atyaisten_  _dicsőség_ vagyon


Magyarázat

 _k_ Mit akar az Apostol _hogy_  _érez_ magunkban mint a _Krisztus_  _Jézus_ is

 _f_ Azt akarja _hogy_ azt _érez_ magunkban amit a _Krisztus_  _érez_ és meg vessük a mit ö meg vetett inkáb _becsül_ az ö példájára az alázatoságokot szenvedéseket és szegénységeket a _becsület_  _gyönyörűség_ és a világi _jó_  _hogy_  _ha_  _övé_ akarunk lenni mivel szent pál _szerint_ rom 3 9 _aki_ nintsen akristus lelke anem az _övé_ 

 _k_ A _bűnös_ emberek _hogy_  _érezhet_ azt a mit akristus

 _f_ Az _ember_ is lehet ugy _érezni_  _hogy_  _megegyezik_ a _Krisztus_  _érzés_  _ha_ szinte _benne_ vagyon is arosz _kívánság_ mely ezel _ellenkező_  _indít_ tsak _hogy_ annak _hely_ ne adgyanak és akaratal ne _enged_ azt magokban uralkodni

 _k_ Leheté _követni_ akristus _megtestesülés_ valo alázatoságot

 _f_ Az Apostol azt akarja _hogy_  _követ_  _ő_ a mint lehet töllünk az Isten _fia_ sokal aláb valonak _tesz_ magát mint sem a mint vagyon és egy _keresztény_ nem lehet aláb valonak _tenni_ magát mint sem a mint vagyon az ö vétkiért és _természet_ mind _egyik_ mind a másikában az Isten _fia_  _hasonlítván_  _ő_ ö tsak semmi meg _kell_  _tehát_ néki maradni _abban_ az állapotban a melyben avétek _tesz_ a mely ollyan alá valo állapot _hogy_ nem lehet az _ember_ aláb valora _tenni_ magát _de_  _bűnös_ lévén még is _kevélység_ magát _feljebb_  _emel_ mint sem a mint vagyon _követ_  _tehát_ akristus alázatoságát munkalkodván azon _hogy_ el ronthassa _kevélység_ mondgyon ellene a fel magasztaltatásnak magával ugy _bánik_ és el szenvedgye havéle ugy _bánik_ mint olyan _bűnös_  _aki_ méltatlan a _kedvezés_ és _tekintet_ 

 _k_ Miképen lehesen _követni_ azt az alázatoságot a melyel _engedelmes_ volt akristus az ö Attyához akeresztnek _halál_ 

 _f_ Valamint ö egész _élet_  _követ_ az alázatoságot mind _holt_ az Attyához szüntelen valo _engedelmesség_ szeretettel vévén mind azokot az alázatoságokot melyeket reája _küld_ ugy ami alázatoságunk is a légyen _hogy_ ellene mondgyunk a magunk akarattyának és _hajlandóság_  _követvén_ mindenekben az Isten akarattyát mint rendünket el is vegyük szeretettel és _engedelmesség_ mind azt a mit reánk _küld_ és a _micsodaféle_  _halál_ akar reánk _bocsátani_ 

 _k_ Mitsoda név a melyet az Isten a _Krisztus_ adot mely minden név felet vagyon

 _f_ Az az Isten neve és amagoságban lakozo _fia_ neve mert noha Isten volt _megtestesülés_  _mindazonáltal_  _-e_  _föld_ valo létében magat _emberfia_ nevezé a _gyengeség_ melyek _elfedez_ az ö nagy voltát _meggátol_  _hogy_ meg ne üsmernék az ö _istenség_  _de_ söt még az ö _istenség_ a _tanítvány_ elméjekböl is el _töröl_ a _kereszt_  _gyalázat_ ugy anyira _hogy_  _akkoron_  _kevés_  _tart_ az ö _istenség_  _de_ az Atya _feltámasztván_  _ő_  _ki_ nyilatkoztatá _dicsőség_ és nagy _fényesség_  _ki_ mutatá az ö _felség_ és _istenség_ és _ő_  _fia_ és magához _hasonló_  _isten_ üsmérteté az egész _föld_ az Apostoloknak és az ö _tanítvány_ predikálások _által_ ugy anyira _hogy_ minden _térd_  _meghajol_ elötte és mindenek ö alája vettettek a menyegben _ahol_  _ő_ láttyák az Angyalok és a szentek a _föld_ mert az ö _evangélium_ minden nemzeteknél fog predikáltatni és apoklokban _ahol_ az ö _igazság_ fogják _örökké_  _érezni_ az ö _ellenség_ 

A mái _evangélium_ és annak magyarázattyát nagy péntekre _halaszt_ 

A _nagyhét_ VALO _hétfő_ 

Imádság

 _mindenható_ Isten látod _hogy_ minden felöl _körülvetetik_ nyomoruságokal adgyad _hogy_ ate egy _fia_ szenvedésinek _érdem_  _által_ meg ujultassunk ami urunk J k


 _episztola_ 

Isa: 505

Az ur Isten meg nyitotta _fül_ én pedig ellene nem mondok _hátra_ nem _tér_ az én _test_ a veröknek adtam és az én _orca_ atépöknek az én _orca_ el nem _fordít_ a szidalmazoktol és az én reám pökdösöktöl az ur Isten az en segitöm azért nem szégyenültem meg az okáért ollyaná _tesz_ az én _orca_ mint az igen _kemény_  _kőszikla_ és _tud_  _hogy_ meg nem szégyenülök _közel_ vagyon _aki_ engem _megigazít_  _ki_ szól _ellene_ állyunk együt _kicsoda_ az _ellenkező_  _járul_  _hozzá_  _íme_ az ur Isten az én segitöm _kicsoda_  _aki_ engem _kárhoztat_  _íme_ mint aruházat _elkopik_ amoly _eszik_ öket _kicsoda_  _közüle_ az urat _félő_  _hallgatván_ az ö szolgája szavát _aki_ a setettségben _jár_ és nints világosága _bízik_ az ur nevében és _támaszkodik_ azö _isten_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _foglal_ magában ez a mái letzke

 _f_ Az _Izajás_  _jövendölés_ amelyben világosan _elöben_ adgya mind azt valamit akristusnak kelletek _cselekedni_ és szenvedni az _ember_ a proféta itt az üdvezitö _kép_  _beszél_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók az ur meg nyitotta _fül_ ellene nem állottam

 _f_ A _Krisztus_ mondgya ezeket a proféta szája _által_ arra _tanítván_ minket _hogy_ az Attya meg nyitván néki _fül_  _engedelmesség_ adot néki _hogy_  _hallgat_ szavait és _követ_ azokot minden ellen mondás nélkül példát adván nékünk ezel _hogy_ mi is _hallgat_  _ő_ és _engedelmeskedik_ parantsolattyának _de_  _főképpen_ szükséges ezekben a szent napokban _hogy_ szüntelen nyitva _tart_ szivünknek _fül_  _hogy_  _hallgathat_ ameg váltot _aki_ minket _oktat_ szenvedésiben és a _kereszt_ és _követ_  _ő_ mint _fej_ és mesterünket ugyan öis nyittya meg _fül_  _kegyelem_ és _engedelmesség_  _ad_  _hogy_  _cselekedik_ és szenvedgyük ellen mondás nélkül mind azt amit akarja _hogy_  _cselekedik_ és szenvedgyük

 _k_ A _Krisztus_  _hogy_ mondhattya azt _hogy_ az Isten az ö _gondviselő_  _holott_ el _hagy_  _ő_ a _kereszt_ 

 _f_ Azt mondgya _hogy_ az Isten az ö _gondviselő_ mert mindenkor meg segitette munkáiban és viaskodásiban _ha_ az Isten _ő_ mint egy el _hagy_  _halál_ és a _kereszt_ a tsak ugy _tetszik_ és _külső_ volt _de_ valojában el nem _hagy_  _ő_ segittségit adván néki _hogy_ szenvedési _erő_ ne vegyenek rajta _eszerint_ nem _elhagy_ a szolgait is valojában _ha_ szinte _ellenség_  _kéz_ adgya is öket mert _belső_ segitti meg öket az _őkegyelme_ mindenhato _erő_ mert valamint az ö mesterek ugy ök is ahalálal vesznek _győzedelem_ az üdveségnek _ellenség_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a _sok_ ollyanná _tesz_ az én _orca_ mint akemény _kőszikla_ 

 _f_ Azt teszik _hogy_ a _Krisztus_  _megkeményít_ magát az _igazság_  _ki_ mondásában és _győzhetetlen_ a _kín_ és _hogy_ álhatatos _bátorság_ mutatá meg mind _orca_ mind magaviselésiben az ö nagy és példa nélkül valo _engedelmesség_ az Attyához minden féle veszedelmes és nehéz állapotokban

 _k_ Hát ezek a szók mit _tesz_  _közel_ vagyon _aki_ engem _megigazít_ 

 _f_ Ezek meg mutattyák _hogy_ igen vigasztalhattyák magokot az _igaz_ amidön öket _káromol_ és ugy _bánik_ vélek mint _gonosz_ valamint az ural _bánik_ mivel _ha_ minden modot el vesznek is töllök _hogy_ magokot menthessék az _aki_ származik _igazság_ és _aki_ láttya ártatlanságokot _közel_ vagyon _hozzá_  _hogy_ öket meg _tart_  _benne_ is vagyon _hogy_  _megbátorít_ és vélek vagyon _hogy_ öket _megoltalmaz_ az emberek nyomorgatásoktol _ha_ Isten mi velünk _kicsoda_  _ellene_ mondá szent pál rom 8 31 33 _ki_ vádollya az Isten valasztottit az Isten _aki_  _megigazít_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akik setettségbén és vilagoság nélkül _járván_ az _isten_  _támaszkodik_ 

 _f_ Az _igaz_ amidön anyomoruságnak setettségiben vannak és _megfosztatik_ minden világi vigasztalástol nem _hogy_  _olyankor_ el veszesék _bátorság_ és azt _gondol_  _hogy_ az Isten el _hagy_ öket azért _hogy_ szenvednek _de_ söt még inkáb _kell_  _benne_  _bízni_ és annál inkáb várni segittségét mennél _kevés_ remélhetnek az _ember_  _soha_ sem _támaszkodik_  _haszontalan_ arra _aki_ ami _erő_ 

 _k_  _ki_ mondgya a proféta _hogy_ minnyájan el rothadnak és a _féreg_  _megemészt_ öket

 _f_ A sidokrol kik el lévén szélyedve az egész vilagra meg vetésben és _gyűlölség_ vannak minden emberek elött kik ollyanok lévén mint a rothatt ruha melyet meg rágták a _féreg_ világ vegiig fognak lenni _abban_ anyomoruságban el lehet még ezt ajövendölést _terjeszteni_  _az_ is akik _ellenség_ a _Krisztus_  _tanítás_ és _tanítvány_  _aki_ ollyan _féreg_ fogják rágni _aki_ meg nem _hal_ és akik _tele_ lévén vétkeknek rodhattságával _örökkévaló_  _kín_ fognak szenvedni 


 _evangélium_ 

szent Ján 12 1

 _Jézus_ azért _hat_ nappal _húsvét_ elöt _Betánia_ mene _ahol_ lázár _meghal_ vala a kit _feltámaszt_  _Jézus_ vatsorát _ad_ ót néki és márta szolgál vala lázár pedig _egy_ vala a _letelepedett_  _közül_  _ővele_ Mária azért egy _font_  _drága_  _tiszta_ spikinárd _kenet_ vön és _megken_ a _Jézus_ lábait és _megtöröl_ lábait _haj_ és a _ház_  _megtelik_ a _kenet_  _illat_ mondá azért egy a _tanítvány_  _közül_  _Júdás_  _Iskáriótes_  _aki_  _ő_ el árulá miért nem _eladattatik_ az a _kenet_  _háromszáz_ pénzen és a szegényeknek adták volna ezt pedig mondá nem _hogy_ a szegényekre lett volna _gond_  _hanem_  _hogy_ lopo vala és az _erszény_ nála lévén a mit adtanak az ö _kéz_ adták mondá azért _Jézus_  _hagy_  _béke_ néki _hogy_ az én _temetés_ napjára _tart_ azt mert szegények mindenkor vannak veletek én pedig nem mindenkor vagyok veletek _megtud_ azért _sok_ sereg a sidok _közül_  _hogy_ ót vagyon és _eljön_ nem tsak _Jézus_  _hanem_  _hogy_ lázárt látnák kit _feltámaszt_  _halott_ 


Magyarazat

 _k_ Mire _tanít_ minket Mária a midön _drága_  _kenet_  _hint_ akristus lábaira és _megtöröl_ azokot _haj_ 

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ alázatoságal _borul_ akristus lábaihoz és _tart_ magunkot a menyiben azt a rend meg engedi az alatson _hely_  _követ_  _hűség_ nyomdokát _élet_  _megtöröl_ lábait kik a szegények a mi _haj_ adván nékik _örömest_ a mi a szükségen felyül valo melyet _jelent_ a _haj_ ajánlyuk néki a szent _élet_ jó _illatú_  _kenet_ és adgyunk jó példát _felebarát_ 

 _k_ Mit _ért_ a szükségen felyül valon amelyet a szegényeknek _kell_ adni

 _f_ Értem azt valamit ahejában valoság és arosz _kívánság_ a nagyra vágyásra és a _bujaság_  _fordít_ minden valami tsak arra valo _hogy_ bé _tölt_ az _ember_  _rosszindulat_ a szükségen felyül valo a szent Atyák _szerint_ a szegényeket _illet_  _aki_ a _Krisztus_ lábai és az Anyaszent egyháznak részei a Maria szereteti _aki_  _haj_  _megtöröl_ akristus lábait _oktatás_ lehet az ollyan _hivalkodó_ aszszonyoknak kik _haj_ és _fej_  _ékesség_ tsak arra _fordít_  _hogy_ a világ elöt _tetszik_ arra is _tanít_ öket _hogy_ a mely _költség_  _tesz_ az ollyan _hiábavalóság_ azt _jobb_ volna a szegények szükségire _fordítani_ 

 _k_ Mitsoda rosz vagyon atzifrálkodásban

 _f_ Azon _kívül_  _hogy_ a _haszontalan_  _költség_  _megemészt_ azt amit a szegények szükségekre _kell_  _fordítani_ és _hogy_ az a _cifrálkodás_  _ellenkezik_ az _evangéliumi_  _törvény_ és akereszttségben tett _fogadás_  _abban_ ollyan magához valo szeretetett láthatni a mely vétkes mivel avilági Aszszonyok és leányok akik _közönséges_  _gyönyörködik_  _haj_ és más ollyan _hiábavaló_  _ékesség_ ezek _által_ nevelik magokban a magokhoz valo szeretetett a mely szeretet el _olt_ szivekben _idő_ az _isteni_ szeretetett ez a _két_ szeretet egy szivben meg nem maradhatnak mivel az _evangélium_  _szerint_  _két_ urat nem lehet szolgálni erre valo nézve az illyen személlyek végtire magokot _imád_ mint egy _bálvány_ és ezen _ok_ azt is _kíván_  _hogy_ az emberek minden szereteteket nékik szentellyék _hogy_  _ha_ pedig azt mondgyák _hogy_ ök _abban_ nem _gondol_ roszat _cselekedni_ erre azt _felel_ nékik _hogy_ a magokhoz valo szeretet meg vakitván öket meg nem engedi nékik látni _hogy_ roszul _cselekedik_  _elhagy_ a magokhoz valo szeretetett _kezd_ szeretni az _isten_ és _akkor_ meg _érez_ sullyát vétkeknek és meg fogják üsmérni _hogy_ mind azok a _haszontalanság_ mitsoda _ellenkező_ az _evangélium_ szemérmeteségel az _isten_ és a szegényekhez valo szeretettel és az alázatoságal és _hogy_ azok mitsoda meg vetésre valo _dolog_ egy olyan szivnek _aki_ az _isten_  _igazán_ szereti

 _k_ Mit _jelent_ nékünk azok adrága _kenet_ amellyeket Mária akristus lábaira _hint_ 

 _f_ Meg mutattyák azok nékünk az _őhozzá_ valo nagy szeretetét a melyröl példát _kell_ vennünk _megtanul_ azokbol _hogy_ mitsoda _bőség_  _kell_ alamisnánkot akristus _tag_  _hinteni_ és _tart_  _kevés_ mind azt valamit _őérte_  _cselekedik_ mivel abölts azt mondgya Cant 8 7 _ha_ az _ember_ az ö _ház_ minden marháját adná is aszeretetért mint a semit ugy meg utállya azt azt _kell_  _cselekedni_ a _felebaráti_ szeretetnek a szegényekért valamit ahivalkodás _cselekedik_ a világért _mindazonáltal_ sokan mondgyák azt _hogy_ semmijek nintsen a midön meg _kell_ segiteni a _felebarát_ arra pedig _bőség_  _elegendő_  _talál_  _hogy_ magokot _felcifráz_ legyünk _tehát_  _bőkezű_ a miben ök _fösvény_ és _fösvény_ a miben ök _bőkezű_ 

 _k_ Mit _kell_  _gondolni_ arrol az _ítélet_ melyet _Júdás_ és némellyek az Apostolok _tesz_ a Mária _cselekedet_ 

 _f_ Az ö _ítélet_ igen _balítélet_ vala az _igazság_ és az _okosság_ azt _hoz_ magával _hogy_ el _kelletik_ magokal hitetni _hogy_  _ha_ akristus _java_ nem _hagy_ meg sem _enged_  _hogy_ lábaira _hint_ azt a _drága_  _kenet_  _meglát_ ebböl a példábol mitsoda nagy vigyázásal _kell_ lenni a midön amások _cselekedet_  _ítél_ mivel némelykor meg engedi az Isten _hogy_  _bizonyos_  _cselekedet_  _külső_ meg ne lassák a _haszon_  _hanem_ tsak valamely résziben a melyek _mindazonáltal_ az ö akarattyábol vannak és a melyek olyan végre valok _hogy_ nem lehet meg tudni

 _k_ Miképen _felel_ a _Krisztus_  _Júdás_ és azoknak kik a Mária _cselekedet_ ellen zugolodának

 _f_ A _Krisztus_ nagy _bölcsesség_  _jóváhagy_ a Maria _cselekedet_  _Júdás_ pedig nem _hány_ szemére álhatatlanságát és _fösvénység_ se _harag_ meg nem _fedd_ azokot kik azért zugolodának meg akarván nékünk mutatni _hogy_  _ki_ ne nyilatkoztassuk _felebarát_  _titkos_ vétkeit és rendeletlenségit _hogy_  _ha_ tsak a szükség azt _teljesség_ nem _kíván_ és _békesség_ szenvedgyük _fogyatkozás_  _főképpen_  _hogy_  _ha_ azok a _tudatlanság_ vannak inkáb mint sem a _hamisság_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a _Krisztus_ maga mellet szenvede egy lopót és árulot

 _f_ A mi _oktatás_  _cselekedik_ példát adván a _békességes_  _tűrés_ a _kegyesség_ és a _felebaráti_ szeretetre a melyekel _kell_ lennünk agonoszokhoz a midön _kötelesség_  _hivatal_  _tartozik_ vagy szükségböl is vélek _élni_  _kell_ is _imádkozni_  _érte_  _hogy_ az Isten _tekint_  _irgalmasság_ öket és nyissa fel szemeket mi magunkért is azért _hogy_  _hív_ maradhassunk _hozzá_ a _gonosz_  _társaság_ és _megoltalmaz_ minket rosz példa _adás_ mérgétöl

 _k_ A _Krisztus_ mit monda a Maria _cselekedet_ 

 _f_ Meg _jövendöl_  _hogy_ valahol az _evangélium_ fog prédikáltatni ez nagy _emlékezet_ lészen mindenüt láttyuk is valoságal ennek a _jövendölés_  _beteljesedés_ tsak egyedül az _isten_ lehet látni minden _idő_ ugy mint _jelenvaló_ Mária nem vala ollyan nagy nemzettségböl valo _hogy_ az ö _cselekedet_ a mely _egyház_ és _kevés_ emberek elött _történik_  _oly_ nagy _emlékezet_ lenne minden maradékok elöt és _hogy_ azt _kihirdet_ az egész _föld_ világ végiig amint _hogy_ azt _hirdetni_ is fogják minden _bizonnyal_ ez igy lévén _ember_ mod _szerint_  _feledékenység_  _kelletik_  _esni_ ennek a _cselekedet_ az emberek elött _aki_ tsak a _külső_ nevezetes _dolog_ szoktak _feljegyezni_  _de_ mint _hogy_ annak _emlékezet_  _elterjed_ és meg maradot minden nemzettségeknél a tsak annak _hatalom_ vagyon _aki_ azt _előre_ meg mondotta és olyan _idő_ a melyben azt tsak _kevés_  _tud_ 

A _nagyhét_ VALO _kedd_ 

Imádság

 _mindenható_  _örök_  _isten_ adgyad azt a _kegyelem_  _hogy_ ugy szentelhesük a mi urunk szenvedésinek _titok_  _hogy_ nyerhesük _bűn_  _bocsánat_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Jerem 11 18

Tepedig uram mondottad nékem és _megtud_ akkor mutattad meg nékem az ö _igyekezet_ és én mint a szelid _bárány_ mely a _megölés_ vitetik és nem _tud_  _hogy_  _tanács_  _gondol_  _ellene_ mondván _tesz_  _fa_ az ö _kenyér_ és _kigyomlál_  _ő_ az _élő_  _föld_ és az ö neve nelégyen _többé_  _emlékezet_  _te_ pedíg seregek ura _aki_  _igazán_  _ítél_ és meg probálod a veséket és a sziveket lássam _bosszúállás_ rajtok mert neked _megjelent_ ügyemet 


Magyarázat

 _k_ Hogy mondhattya azt a proféta _hogy_ nem _tud_ a sidoknak ellene valo _támadás_  _holott_ mindgyárt utánna tészi _hogy_ az Isten meg mutatta azt néki

 _f_  _abban_ semi _ellenkező_ nintsen mert mint _ha_ azt mondaná _hogy_ ugy _cselekedet_ mint _ha_ nem _tud_ és ugy volt _kéz_  _között_ valamint egy _bárány_  _aki_ nem _tud_  _hogy_ áldozatra viszik a _templom_  _itt_ a proféta akristust _jelent_  _aki_ valamint egy _bárány_ meg _enged_ magát fogatni és a _halál_ vitetni mint _ha_ nem _tud_  _hogy_  _kín_ fognak véle szenvedtetni a sidok noha ö magais _megjövendöl_ azt

 _k_ Mit _kell_  _tanulni_ a profétának és a _Krisztus_ példajából

 _f_ Azt _hogy_ nagy _engedelmesség_ vegyük azokot a nyomoruságokat és üldözéseket a mellyek az Isten rendelésiböl szállanak reánk szenvedgyük azokot és annyiban a mint ö akarja valamint olyan _bárány_  _aki_ meg ölnek az az _hogy_ panasz és zugolodás nélkül

 _k_ Mitsoda _fa_ volt az a melyet az ö _eledel_ akarák _tenni_ a sidok és mit _jelent_ az a _fa_ 

 _f_ Az ollyan mérges _fa_ volt a melyet az ö _eledel_ akarák _tenni_  _hogy_  _megöl_  _ő_  _jelent_ az a _kereszt_  _fa_ a melyre _feszít_ a sidok az üdvezitöt és azt a _fa_  _dicsőséges_  _tesz_ a _Krisztus_  _test_ a mely _test_ mennyei _kenyér_ let a szenttségben _hogy_  _eledel_ lenne lelkünknek

 _k_ Mit mutat nékünk az a _hiábavaló_ végezése a sidoknak _aki_ el akarák veszteni a _Krisztus_ a _Jeremiás_ szemelyében és _eltörölni_ nevét az emberek elméjéböl

 _f_ Meg mutattya azt _hogy_ az Isten _megtud_ szegyeniteni az emberek szándékját a midön _ellenkező_ az ö szándékjával és _hogy_ ö akarattyok ellen is bé _tölt_ a magáét és annak _beteljesítés_ nagy _bölcsesség_  _tud_ ugyan azö _gonosz_ akarattyokot _fordítani_ a sidok meg ölék a _Krisztus_  _de_ az Isten _feltámaszt_ viszá adván nékí a menyei és _dicsőséges_  _élet_ és _halál_  _élet_  _ad_ aholtaknak el is akarák törölni az ö nevét az emberek elméjiböl _de_ az Isten ugyan az ö _gonosz_ akarattyokot vévé _eszköz_  _hogy_ nagyob _fényesség_ mutassa _ki_ mindenüt az ö nevének _fényesség_ és nagyságát és _hogy_ azt _tiszteltet_ minden nemzetekel

 _k_ A proféta miért _terjeszt_ az Isten _elébe_  _ügy_  _holott_ az Isten mindeneket _tud_ még minek elötte valami meg légyen

 _f_ Nem azt akará azal _hogy_ meg mutassa néki az ö _ügy_  _igazság_  _hanem_  _hogy_ az ö _kéz_ ajánlya mind _ügy_ mind magát a melyböl _megtanulhat_ az ö akarattya alá adni magunkot az ö _igazság_ ajánlani a mi _ügy_  _igazság_ és _csendesség_ várni és venni mind azt valami rajtunk _történhet_ik_ az ö _bölcs_  _gondviselés_ alat

A mái _evangélium_ magyarázattyát nagy pénteken _megtalál_ 

A _nagyhét_ VALO SZEREDÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _megenged_  _hogy_ ate _fia_ a _kereszt_  _kín_ szenvedgye _érte_  _hogy_ meg szabadittson minket _ellenség_  _hatalom_ alol adgyad _kegyelem_ szolgaidnak _hogy_ részesülhessenek _feltámadás_  _dicsőség_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Isai 53 1

Ki _hív_ a mi _hallás_ és az ur _kar_ kinek _megjelentetik_ és fel nevekedik mint a veszö szál _őelőtte_ és mint a _gyökér_ a szomjuhozo _föld_ nints néki szine sem _ékesség_ és néztük _ő_ és nem vala _tekintet_ és _kíván_  _ő_ a meg utáltatottatt és utolsobbat a _férfi_  _között_ a _fájdalmas_  _férfi_ és a _nyomorúságtudó_ és mint _ha_ el rejtetet az ö _orca_ és meg utáltatott azért nem is _becsül_  _ő_  _bizonyára_ ami _betegség_ ö viselte és _fájdalom_ ö _hordoz_ és mi _ő_ mint egy poklosnak álitottuk és az _isten_  _megostoroztatott_ és meg aláztatotnak ö pedig meg sebesitetett a mi _hamisság_ meg rontatot a mi _bűn_ a mi _békesség_  _fegyelem_ vagyon rajta és az ö _kékség_  _meggyógyul_ mi mindnyájan mint ajuhok _eltévelyedik_  _ki_  _ki_ az ö utára _térül_ és ö rea _tesz_ az ur minnyájunknak _hamisság_ meg áldoztatot mert ö akarta és meg nem nyitotta a száját mint a _juh_ vitetik ahalálra és meg némul mint a _bárány_ az _ő_ nyirö elött és meg nem nyittya a száját anyomoruságbol és az _ítélet_  _ki_ vétetett az ö nemzését _ki_  _megbeszél_ mert _ki_ vágattatot az _élő_  _föld_ az én nepem _bűn_ vertem meg _ő_ és _istentelen_  _ad_ az ö _eltemetés_ és _gazdag_ az ö _halál_ mivel _hogy_  _hamisság_ nem _cselekedet_ se álnokság nem volt az ö szájában és az ur meg akarta _ő_ rontani _betegség_  _által_  _ha_ lelkét a _bűn_ adgya _hosszú_  _életű_ magot lát és az ur akarattya az ö _kéz_  _által_ szerentsés lészen mivel _hogy_ munkálkodot az ö lelke meg láttya és meg elégedik az ö _tudomány_ ö az én _igaz_ szolgám _megigazít_ sokakot és azok _hamisság_ ö _hordoz_ azokáért sokakot _oszt_ néki és az _erős_ ragadomanyit _eloszt_ azért _hogy_  _halál_ adta lelkét és abünösök _közé_ számláltatott és ö sokaknak _bűn_ viselte és a _bűnös_  _könyörög_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tanulhat_ a mai letzkében

 _f_ A mai lettzkében aproféta _oly_ világosan le _ír_ akristusnak minden szenvedésit mint _ha_ nem _jövendölés_  _hanem_ látot _dolog_ adna _elöben_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ ezekböl a szokbol _ki_  _hív_ a mi _hallás_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ a _hit_ világosága nélkül meg nem láthattyuk az _isten_  _csodálatos_ mindenhatoságát a szenvedö _Krisztus_  _külső_  _gyengeség_ mivel azok ollyan _csodálatos_  _hogy_  _ha_ tsak az _isten_ szent lelke sziveinket arra nem _tanít_ senki el nem hihetné _de_ ez a _jövendölés_ mely akristus elött _elébb_ volt _hétszáz_  _esztendő_ és a mely _oly_ világosan le _ír_ az ö szenvedéseit és meg aláztatásit és a melynek minden részeit láttyuk bé tellyesedni az üdvezitöben ez _oly_  _bizonyság_ a melynél nagyobat nem _kívánhatni_ 

 _k_ Miért mondgya a proféta _hogy_ a _Krisztus_ fel nevekedet mint a veszö szál a száraz _föld_ 

 _f_ Mert ollyan szüztöl _kelletik_ születni _aki_ mindenkor magtalan vala és _ki_ mondhatatlan _csoda_  _által_  _ha_ magot _hoz_ a minden _ember_ segittség nélkül vala

 _k_ Miért mondá az üdvezitöröl _hogy_ nintsen _ékesség_  _holott_ másut az _írás_ azt mondgya _hogy_ legg szebb az emberek _fia_  _között_ 

 _f_ Azért mert ö senem _gazdag_ se nem _hatalmas_ se nem nagy a világ _szerint_ és nintsen semmi is a mi _ő_  _megkülönböztet_ az emberek elött _főképpen_ az ö szenvedésibe a melyben mint egy el rejtetett volt _orca_ meg vettetett és _gyaláztatik_  _de_  _ha_  _megtekint_ ahitnek szemeivel az ö _tisztaság_ szenttségit _bölcsesség_ és _feltámadás_  _dicsőség_ ö legg szebb az emberek _fia_ 

 _k_ Miért vala szükséges _hogy_ az Isten _fia_ meg sebitesék _bűn_ 

 _f_ Mert minnyájan _bűnös_ lévén _addig_ az Isten _kegyelmesség_ viszá nem térheténk a még az ö _igazság_ meg nem engesztelteték mi pedig minnyájan vétkesek lévén nem lehete _mitőlünk_ annak _elég_  _tenni_ szükséges vala _tehát_ erre az _elégtétel_  _hogy_ légyen egy olyan _aki_  _teljesség_ mind ártatlan volt mind véghetetlen _érdemű_ mivel a véghetetlen rosz az _isten_ meg _bántani_ ez okáért tsak egyedül az _isten_  _megtestesült_  _fia_ az _ember_  _természet_  _de_  _teljesség_  _tiszta_  _természet_ vala egyedül arra méltó _hogy_  _megengesztel_ az Attya _harag_  _elég_  _tesz_  _igazság_ és _kegyelmesség_ viszá vétesse az _bűnös_  _ember_  _ugyanezért_ is vevé véghetetlen _jóság_ magára a mi _bűn_  _hogy_ azokért _elég_  _tesz_ szenvedésivel és _halál_  _ezokáért_  _meggyógyíttatik_ nyomoruságinkbol az ö sebeivel és az ö sebei _meggyógyít_ a miéinket _hogy_  _ha_  _hozzá_  _kapcsolván_ magunkot a _penitenciatartás_ részt veszünk szenvedésiben és _ha_ azon leszünk _hogy_ magunkban meg _öl_ a vétket a mely _okoz_ szenvedésit

 _k_ Mi formában _leír_ a proféta akristust azö szenvedésiben

 _f_ Ugy adgya _elöben_ mint egy ollyan _ember_ a kinek se szine se _tekintet_ nem vala a kit mindenek utálták és meg vetették mint leg aláb valot az emberek _között_  _aki_ tsak a nyomoruságot és a _fájdalom_  _tud_ akit _gyalázat_  _ül_  _bélpoklos_ álitották és _aki_ felöl azt _tart_  _hogy_ az Isten _bűn_  _ostoroz_  _ő_ ugy vitték a _halál_ mint a _juh_ és néma volt mint a _bárány_ az _ő_ nyirök elöt _eszerint_  _leír_  _ő_ a proféta ugyan rolla is mondá pilátus mutatván _ő_ a sidoknak Ecce homo _ihol_ az _ember_  _ehhez_ a _kép_  _kell_  _hasonlítani_ mivel az elsö _teremtetés_ az elö _isten_  _kép_ és _hasonlatosság_  _teremtetik_ és a másikában szükséges _hogy_ ujjolag a szenvedö _haldokló_ és meg aláztatott _isten_  _kép_ és _hasonlatosság_  _teremtetik_ visgállyuk meg ezekröl magunkot miképen _hasonlít_ példának okáért _ehhez_ a _kép_ egy ollyan _keresztény_  _aki_ nagyra vágyó _hivalkodó_  _aki_  _felfuvalkodó_ a maga _érdem_  _aki_ ajó lakásban és _kényesség_  _él_  _aki_ a _becsület_  _gyönyörűség_ és a _gazdagság_ szomjuhoza mindenkor tsak az elsö _hely_ és rendet _keres_  _mindazonáltal_ tsak azok fognak üdvezülni akik _hasonlít_ az Isten _fia_  _kép_ szent pál _szerint_ rom 8 29 luk 13 23: 24: kellé _tehát_ azt _csodálni_  _ha_ ollyan _kevés_ vannak a valasztottak _ha_  _oly_  _kevés_  _keresztény_ üdvezül

 _k_ Miért mondá aproféta az üdvezitöröl az ö nemzésit _ki_  _megbeszél_ 

 _f_ A proféta mondgya mert _ki_ vágattatot az _élő_  _föld_ az az _hogy_ az ö _halál_ anyi maradékot fogna adni azokban kik _őbenne_  _hisz_  _hogy_ azt meg nem lehet számlálni el mondhatni még _hogy_ ugy mint _isten_ az Attya _kebel_  _örök_ valo nemzése és ugy mint _ember_ a _boldogságos_ szüz méhiben _idő_ valo nemzése _teljesség_  _megfoghatatlan_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _istentelen_  _ad_ az ö _eltemetés_ és _gazdag_ az ö _halál_ 

 _f_ Azt teszik _hogy_ az _istentelen_ és a _gazdag_  _megtérés_  _gyümölcs_ lészen a _Krisztus_  _halál_ és _eltemettetés_ és _hogy_ ezek is a meg számlálhatatlan maradékok _között_ lésznek _aki_ nemzé a _keresztfa_ szenvedéseivel

 _k_ Mit mondasz arra a mit a proféta mond _hogy_ az Isten a Fiát a maga népinek _bűn_ verte meg

 _f_  _könnyű_ erre meg _felelni_ mert _ha_ az Isten meg verte illyen formában az ö _egyetlenegy_ Fiát _oly_  _kegyetlen_ szenvedéseket szenvedtetvén véle azért _hogy_ maga akarattyábol magára vévé _bűn_ noha ö artatlan volt mitsoda _kín_ nem _érdemel_ mi _aki_ vétkesek vagyunk _de_ mitsoda _bűn_ valo _gyűlölség_ nem _indíthat_  _benne_ amidön láttyuk _hogy_ egy Isten szenved és _haldoklik_  _bűn_ Az _evangélium_ magyarázattyát _megtalál_ nagy pénteken

A _nagyhét_ VALO _csütörtök_ 

Imádság

 _ó_  _isten_  _aki_  _megbüntet_  _Júdás_ vétkiért és _megjutalmaztat_ a _tolvaj_  _vallástét_ adgyad _irgalmasság_ nékünk _hogy_ valamint a _Krisztus_ szenvedésekor mindenikel _érdem_  _szerint_  _bánik_  _töröl_ el _belőle_ az _óember_ és adgya _kegyelem_  _hogy_ részesülhesünk _dicsőséges_  _feltámadás_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál 1 Cor 11 20

Azért midön _egybegyűl_ik_  _immár_ nem az ur vatsoráját _eszik_ mert _ki_  _ki_ az ö vatsoráját _előbb_  _megeszik_ és némely _éhezik_ némely pedig részeg vallyon nintsené _ház_ az _étel_ és _ital_ vagy az Isten Anyaszent egyházát vetiteké meg és azokot szégyenittiteké meg _aki_ nintsen mondgyak néktek ditsérleké _titeket_  _abban_ nem _dicsér_ mert én az urtol vettem a mit _elöben_ is adtam _hogy_ az ur _Jézus_ amely _éjjel_  _elárultatik_ vévé akenyeret és _hála_ adván meg szegé és mondá vegyétek és _eszik_ ez az én _test_ mely _tiértetek_  _adatik_ ezt az én _emlékezet_  _cselekedik_  _hasonló_ a pohárt is minek utánna vatsorála mondván ez a pohár az _újtestamentum_ az én véremben ezt az _emlékezet_  _cselekedik_ valamenyiszer _iszik_ mert valamenyiszer _eszik_  _-e_  _kenyér_ és _iszik_ a pohárt az ur _halál_  _hirdet_ a még _eljön_ az okáért valaki _eszik_ ekenyeret vagy _iszik_ az ur póhárát méltatlanul vétkezik az ur _test_ és vére ellen probállya meg azért az _ember_ magát és ugy _eszik_  _abból_ a _kenyér_ és _iszik_ apohárbol mert _aki_  _iszik_ méltatlanul _ítélet_  _eszik_ és _iszik_ magának meg nem választván az ur testét 


Magyarázat

 _k_ A mostani _keresztény_ nem lehetneé _hasonló_ meg _feddeni_ valamint szent pál meg _fedd_ akorintus bélieket

 _f_ valoságal lehetne _hasonló_ mondani a mostani _gazdag_ ugyan is nem _égrekiáltó_ veteké a _hogy_  _sok_ számu _gazdag_ az asztalok _terhelve_ vagyon minden féle _étek_ azonban a szegények nyomoruságban és _éhség_  _meghal_ és _aki_  _oly_ méltatlanul _bánik_  _tarthat_ is attol _hogy_ az _örökkévaló_  _kín_ ne itéltessenek arosz _gazdag_ valamint _gyilkos_ a szegényeknek a _koncílium_ mondása _szerint_ necatores pauperum _hogy_  _ha_ nem _táplál_ öket mondá szent _Ambrus_  _megöl_ öket sinon pavisti occidisti

 _k_ A _Krisztus_ miért választá _halál_ elött valo _éjszaka_ az _oltári_ szenttségnek rendelésire

 _f_ Mert _éppen_  _halál_ elöt akará rendelni azt az áldozatot és szenttséget a melynek szüntelen valo _emlékezet_  _kelletik_ lenni az ö _halál_ és _hogy_ szeretetének _drága_ zálagját _hagy_  _holta_ után azért mi is a szeretetért szeretetett adgyunk néki és szentellyük néki _test_ és lelkünket és mindenünket valamint ö egészen nékünk adta magát _ebben_ a nagy titokban

 _k_ Miképen _kell_ az ö _halál_  _emlékezet_  _tenni_ 

 _f_ ugy _hogy_ meg _kell_ magunknak avéteknek és avilágnak _halni_  _hogy_ részesülhesünk _halál_  _érdem_ amidön _jelen_ vagyunk a szent áldozaton vagy veszük ezta nagy szenttséget és tsak annak _él_  _aki_  _meghal_  _érte_ és _aki_  _dicsőséges_  _élet_  _élő_  _test_ adgya nékünk _hogy_ lelkünknek _eledel_ légyen

 _k_ Mit mond az Apostol _az_ kik méltatlanul _kommunikál_ 

 _f_ Azt mondgya _hogy_ azok vétkeznek az ur _test_ és vére ellen ezeket a szokot szüntelen elménkben _kell_  _tartani_ és rettegnünk _kell_ ezekre valo nézve amidön a szenttséghez akarunk _járulni_  _hogy_ azok _közül_ valok ne legyünk kik az ellen vétkeznek

 _k_ El kellé távoznunk ettöl a szenttségtöl az Apostol szavaira valo nézve

 _f_ El _kell_  _távozni_ attol azoknak kik minek utánna _jól_ meg visgálták volna magokot _halálos_ vétket _érez_ magokban a világhoz valo szeretetnek uralkodását vagy valamely _indulat_  _fösvénység_ magokhoz valo szeretetett _kevélység_  _harag_  _gyűlölség_  _tisztátalanság_ akik nem voltak azon _hogy_ ezeket _kiirt_ magokbol apenitentziával vagy azok kik _hivatal_  _kötelesség_ bé nem _tölt_ példának okáért egy olyan atya vagy anya kik roszul nevelik és nem vigyáznak _gyermek_ és _cseléd_ egy olyan _bíró_  _ki_  _igazság_ nem tészen és aközönségesen valo _botránkoztatás_ meg nem gátollya egy ollyan _fiú_  _aki_ szüléit nem _tisztel_ és nékik nem _engedelmeskedik_ egy ollyan _cseléd_  _ki_  _hív_ nem szolgállya az urát és aszszonyát egy ollyan _aki_ az _isteni_ szolgálatot el mulattya egy ollyan _gazdag_  _ki_ a szegényeket nem segitti és _több_ illyenek az illyen személyeknek az Apostol szavaira valo nézve el _kell_  _távozni_ a szentségektöl _mindaddig_ valamég _élet_ meg nem jobbittyák és valoságosan meg nem _tér_  _de_ az ollyan lelkeknek kik valojában az _isten_ : és akik üdveségeken munkálodnak és _hivatal_  _hív_ bé _tölt_ ezekre a szokra _félni_  _kell_ és magokot meg alázni _de_ el nem _kell_ magokot vonni ettöl a nagy szenttségtöl

 _k_ Miképen _kell_ magát meg probálni minek elötte _az_ a szent asztalhoz _járul_ 

 _f_ Meg _kell_  _főképpen_ visgálni mitsoda _élet_  _él_  _hogy_  _ha_ a meg egyeziké az _evangélium_  _hogy_  _ha_ vagyoné _igazság_ sziviben _tisztaság_ lelke üsméretiben és ártatlanság szokásiban _hogy_  _ha_ akristushoz valo szeretet uralkodiké a szivben minden _indulat_ és _kívánság_ felet hameg bizonyittyaé azt a _cselekedet_ ö néki szentelvén _élet_  _hogy_  _ha_ hüé az _isten_ a vétekre valo alkalmatoságokban és akisértetekben _-e_  _szerint_  _kell_  _tehát_ mindennek magát meg probálni minek elötte a szent _titok_  _járul_ a _gyóntató_ papoknak meg _kell_ probálni azokot _aki_  _igazgat_ 

 _k_ Az Isten meg büntetié mostanában az ollyan _keresztény_ kik méltatlanul _kommunikál_ valamint szent pál mondgya _hogy_ meg _büntet_ az Anyaszent egyház _kezdet_ 

 _f_ Rend _szerint_ nem _büntet_ mostanában az ollyan _keresztény_  _külső_ valamint az elsö _idő_  _de_ amostani _büntetés_ annál is _irtóztató_  _hogy_  _belső_ valo el _hagyván_ öket a lelki mély álmokban és a _belső_  _halál_ és észre sem veszik _hogy_ ezek az _örökös_  _halál_ vezetik öket

 _k_ Mit _ért_ azon _hogy_  _ítélet_  _eszik_ és _iszik_ magának

 _f_ Azt _ér_  _hogy_ az az _étel_ és _ital_ fog minket _kárhoztatni_ az utolso napon az is _megítél_ minket vétkünkhöz _hasonló_ nagyságu _ítélet_ nem _táplálás_  _hanem_ mérge lesz lelkünknek és ez az _élet_ adó _kenyér_  _halál_ fog adni

 _k_ Hogy _kell_ meg választani az ur testét

 _f_ Nagy _tisztelet_  _kell_  _az_ lenni és nem ugy _kell_ venni mint a _közönséges_  _hús_ minek elötte _az_  _járul_  _elhitet_ magunkal annak nagyságát és szenttségit a kit veszünk és a magunk méltatlanságát és nyomoruságát _megtekint_ a magunk _érdemetlenség_ és annak _felség_ a kinek asztalához akarunk menni és _ahol_  _önnönmaga_  _kell_ vennünk ez okáért _hogy_  _ha_ valoságal _elegendő_  _készület_ nem _érez_ magunkba _az_ ne _járul_  _mindaddig_ valamég a valoságos _penitenciatartás_  _abban_ az állapotban nem tészen _hogy_  _abban_ méltan részesülhesünk és valamég egy _okos_  _gyóntató_ atya nem _ítél_  _hogy_ meg _egyezik_ valamiben _készület_ és _élet_ azal a szent áldozattal a kit venni akarunk


 _evangélium_ 

szent Ján 13 1

A _húsvét_  _ünnep_ napja elöt _tudván_  _Jézus_  _hogy_  _eljön_ az ö _óra_  _hogy_ el menne evilágbol az Attyához midön szerette volna az _övé_ kik evilágon valának végiglen szerette öket és vatsora _meglévén_ midön az _ördög_ szivében _bocsát_ már _hogy_  _Júdás_ a simon _Iskariót_ fia el arulná _ő_  _tudván_  _hogy_ mindeneket _kéz_ adot néki az Attya és _hogy_ az _isten_  _kijön_ és az _isten_ mégyen _felkel_ avatsorátol és letévé az ö ruháit és midön _kendő_ vett volna elö _megövedz_ magát az után vizet _tölt_ a medentzébe és _kezd_ mosni atanitványok lábait és _megtörölni_ akendövel melyel _övedzve_ vala jöve azért simon Peterhez és mondá néki péter uram _te_ mosodé meg nékem a lábaimot _felel_  _Jézus_ és mondá néki a mit én _cselekedik_  _te_ most azt nem _tud_  _megtud_ pedig ez után mondá neki péter nékem _örökké_ meg nem mosod a lábaimot mondá néki _Jézus_  _ha_ meg nem moslak téged nem lészen részed mondá néki simon péter uram nem tsak a lábaimot _de_ a _kéz_ is és a _fej_  _felel_ néki _Jézus_  _aki_ meg mosodot nem szükölködik _hanem_  _hogy_ tsak a lábait mossa meg _de_  _tiszta_ mindenestöl _ti_ is _tiszta_ vagytok _de_ nem minyájan mert _tud_  _ki_ volna _aki_ el arulná _ő_ ez okáért mondá nem vagytok _tiszta_ minnyájan minek utánna azért meg mosta volna az ö lábokat ruháit fel vevé és _ismét_ le üle mondván nekik tudgyátoké mit _cselekedik_ veletek _ti_ engem Mesternek és urnak _hív_ és _jól_ mondgyátok mert az vagyok _ha_ azért én mostam a _ti_ lábaitokot ur és Mester lévén _ti_ is _tartozik_ véle _hogy_  _egyik_ a másik lábait meg mosa mert példát adtam néktek _hogy_ a mint és _cselekedik_ veletek _ti_ is ugy _cselekedik_ 


Magyarázat

 _k_ Az _evangélista_ miért tészi azt fel _hogy_ a _Krisztus_ szerette az _övé_ mind végiglen

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa _bélyeg_ a valoságos szeretetnek a _keresztényi_ atyafi szeretetnek állandonak _kell_ lenni minden féle állapotban és nem változásban valamint a _Krisztus_  _aki_ szerette _tanítvány_ noha _tud_  _hogy_ el _hagy_  _ő_  _hogy_ az _egyik_ el árulná a másiká _megtagad_ és _hogy_ minnyájan el szaladnának

 _k_ Nem hatáé meg a _Júdás_ szivit a _Krisztus_  _hozzá_ mutatott szeretete

 _f_ Éppen nem _kemény_ marada mint a _kőszikla_ a szive _keménység_ és az elméje vakságban vala ez _irtóztató_ példa a melyért _félhet_  _hogy_ ami _hálaadatlanság_  _haszontalan_ ne _tesz_ mind azt valamit a _Krisztus_  _cselekedet_ és szenvedet _érte_  _ugyanezért_ is _kérni_  _kell_ szüntelen _hogy_  _megtart_  _kegyelem_ és _hogy_ szeresen és adgya meg nékünk szeretetit a mely végig _tart_ 

 _k_ Az _evangélium_ miért _feltesz_ az Isten _fia_ nagyságát minek elötte azt fel _tesz_  _hogy_ meg mosá az Apostolok lábait

 _f_ Azért _hogy_  _jobban_ meg mutassa nékünk az ö maga meg alázását és _hogy_ mitsoda _köteles_ az _kereszt_ az alazatoságban _élni_ a nagy renden lévök sem vétetnek _ki_ azok _közül_ mint _hogy_ az az _örökös_ nagyság a _teremt_ állatinak lábaihoz alázá meg magát pirulni _kell_ az _ember_ a midön _kevélység_ fel fuvalkodnak látván _hogy_ egy Isten meg áláza és _megkisebbít_ magát _hozzá_ valo szeretetiért üdveségekért és _hogy_ nékik példát adgyon

 _k_ Mit _kell_  _gondolni_ arrol a midön szent péternek az ö Mestere meg akará mosni lábait _hogy_ ö azon el álmélkodék és meg nem akará _engedni_ 

 _f_ Ebben az Apostolban nagy _buzgó_ szeretetet látunk és nagy _tisztelet_ Mesteréhez emind jó és _igazságos_  _dolog_  _de_ amidön nem akara _engedelmeskedni_ annak akinek minden akarattya _igazságos_ és _imádás_ méltó _engedetlenség_  _elegyedik_  _cselekedet_ és _ha_ a _Krisztus_  _feddés_ és _fenyegetés_ után _hogy_  _ő_ nem fogja _többé_  _tanítvány_  _tartani_ meg maradot volna _engedetlenség_ az ollyan vétek lett volna a mely valojában el rekesztette volna az üdvezitötöl valamint Alexandriai szent _Cyrillus_ és szent _Baszileiosz_ mondgyák nem szabad akarattya ellen állani még _akkor_ is a midön minket _feljebb_ akar _emelni_  _de_ ugy _ha_ valoságal láttyuk arra akarattyát ne _hogy_ a magunkhoz valo szeretet az Isten akarattyának _tulajdonít_ azt a mi tsak a nagyra vágyástol vagyon _de_ az ö akarattyát látván _engedelmeskedni_  _kell_  _ha_ szinte meg nem foghattyuk is az _ok_  _cselekedet_ és parantsolattyának azal meg _kell_ elégednünk _hogy_ az az ö akarattya mivel ateremtett állatnak _engedelmeskedni_ és _hallgatni_  _kell_ midön a _teremtő_ szól parantsol vagy _fenyeget_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szavai akristusnak _aki_ meg mosodot nem szükölködik _hanem_  _hogy_ tsak lábait mossa meg

 _f_ Azt _tesz_  _hogy_  _ha_ szinte a _keresztség_  _megtisztít_ is minket _bűn_  _mindazonáltal_ nintsen senki is a kinek ez _élet_ szüksége ne volna _hogy_ minden nap _kitisztul_ szivének _kívánság_ és _hajlandóság_ a melyek ollyanok mint a léleknek lábai mint _hogy_ aleg szentebbek is magokban _hordoz_ a roszra valo _hajlandóság_ noha nem _cselekedik_ azokot avétkeket a mellyek el választtyák az _isten_ az _ember_ és a melyek _egyszersmind_ meg ölik a lelket _de_ a lehetetlen _hogy_ a lábokhoz ne ragadgyon valami avilágnak porábol szent leo mondása _szerint_ és _hogy_ az ö _jobb_  _cselekedet_ is valamiben meg ne szennyesedgyék a melyért szükséges _hogy_ szuntelen mosodgyanak

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ le lehesen mosni az olyan motskot

 _f_ szüntelen _kell_ suhajtoznunk arosz _kívánság_  _teher_ alat a melyek minden nap vétkekben _ejt_ minket és azokot le _kell_ mosnunk a _penitenciatartás_  _könnyhullatás_ az _imádság_ és a _megbántódás_  _engedelem_ az az _ellenség_ valo szeretettel ajó _cselekedet_ és a _keserűség_ szenvedésekben valo _békességes_  _tűrés_ 

 _k_ Magyarázd meg _hogy_ mit _kíván_ az ur töllünk midön azt parantsollya _hogy_  _egy_ a masikunknak meg mosuk lábait

 _f_ A láb mosás alkalmatoságával _hagy_ nékünk minden féle _felebaráti_  _cselekedet_ a melyekel _tartozik_  _felebarát_ és aleg szegényebnek a midön arra alkalmatoság _adatik_ 

 _k_ Mellyek azok a szolgálatok a melyekel szolgálhatunk _felebarát_ 

 _f_ Példának okáért _hogy_ a szegényeket meg látogasuk _lakóhely_ az _ispotály_ alamisnát adgyunk nékik _oktat_ vígasztallyuk és _int_ öket jó példat adgyunk nékik

 _k_ Nem volnaé _elegendő_  _hogy_  _ha_ az _irgalmasság_  _cselekedet_ mások _által_  _cselekedtet_ mint sem magunk _által_ valamint a _gazdag_  _cselekedik_ 

 _f_ Egy _kereszt_ nem _kell_ azt _illetlen_  _tartani_ magához a mit a _Krisztus_ maga _cselekedet_ sokal _dicséretes_  _hogy_  _ha_ mi magunk szolgálunk vagy adunk atyánk _fia_  _hogy_  _ha_ valami _ok_ meg nem gátol az ö szivek inkáb meg _esik_ az _adomány_ és mások elött jó _példaadás_ lesz a mi _kevélység_ is meg alázodik és a mi szivünk inkáb meg _esik_ a szegények nyomoruságán _ha_ szemeinkel láttyuk

 _k_ Az üdvezitö miért mosa meg _előbbször_ az Apostolok lábait és az után _osztogat_ nékik az _oltári_ szenttséget

 _f_ Meg akará mutatni _hogy_  _ha_  _érdemes_ akarjuk venni ezt a szenttséget szükséges _hogy_  _megtisztít_ szivünknek _hajlandóság_ az alázatoságal és az _isteni_ szeretettel és _hogy_ azt méltán lehesen venni _kis_ sem _kell_ a vétekhez ragaszkodni

NAGY PÉNTEKEN

 _episztola_ 

Exod: 12 1

És mondá az ur Mojsesnek és Aronnak _Egyiptus_  _föld_  _-e_  _holnap_ néktek a _hónap_  _kezdet_ elsö lészen az _esztendő_  _hónap_  _között_ szollyatok az _Izrael_  _fia_ egész _gyülekezet_ és mondgyátok nékik ehonak _tizedik_ napján _ki_  _ki_ egy _bárány_ vegyen az ö _cseléd_ és _ház_  _szerint_  _ha_ pedig _kevés_ a szám _hogy_ sem mint _elég_ volna a _bárány_  _megétel_ vegye szomszédgyát melléje _ki_ az ö _ház_ mellet vagyon a lelkek száma _szerint_ mellyek _elégséges_ lehetnek a _bárány_  _megétel_ a _bárány_ pedig makula nélkül _hím_  _esztendős_ legyen mely _szertartás_ szerent vegyetek egy _gödölye_ is és _tart_ azt ehónak _tizennegyedik_ napjáig és áldozza azt _este_ az _Izrael_  _fia_ egész sokasága és vegyenek _ennek_ véréböl és _tesz_ mind akét ajto melyékire és a _felső_  _küszöb_ ahazoknak mellyekben azt _megeszik_ és azon _éjjel_  _tűz_ sült _hús_  _megeszik_ és _kovásztalan_  _kenyér_ vad salátával semmit _abban_ nyersen meg ne _eszik_ se vizben _főtt_  _hanem_ tsak _tűz_ sütöttett a _fej_ lábaival és bélivel _feleszik_ és semmi _abban_ reggelig ne maradgyon _hanem_ mi meg maradand _tűz_  _megéget_ azt pedig _ekképpen_  _megeszik_ a _ti_ veséiteket _felövedz_ és sarutok lábatokon légyen páltzátokot _kéz_  _tartván_ és sietve _eszik_ mert ez az ur _fásé_ az az _általmenetel_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ az _Izrael_ népének _Egyiptom_ valo meg szabadulása az elsö _húsvét_  _éjszaka_ 

 _f_ Jelenti az egész _ember_ nemzetnek az _ördög_ és a vétek alol valo fel szabadulását a mely a _Krisztus_  _halál_  _gyümölcs_ vala és a melynek _emlékezet_  _tisztel_ a mai napon az Anyaszent egyház

 _k_ Mit _jelent_ a _bárány_ vére mely meg szabaditá az _Izrael_ népének elsö szülöteit az Angyalnak _kard_  _ki_  _megöl_ minden elsö szülötet az _Egyiptus_  _föld_ 

 _f_ A _bárány_ vére _jelent_ akristus vérit _ki_ avaloságos _húsvéti_  _bárány_  _aki_ meg szabadit minket az Isten _harag_ és az _örökös_  _halál_ és _aki_ avétkekböl _megtisztít_ mind azokot _ki_ lelkek és szivek _megvan_ kenve ezel avérel valamint az _izraelita_  _küszöb_  _meglévén_ kenve a _bárány_ verivel meg szabadittá ahaláltol az ö elsö szülöttököt

 _k_ Miért akará Isten _hogy_ a _húsvéti_  _bárány_ makula nélkül valo légyen az az _fogyatkozás_ nélkül

 _f_ Mert az a _bárány_  _jelent_ akristust a makula és _fogyatkozás_ nélkül valo valoságos _bárány_  _aki_  _miértünk_ fel áldoztaték a _kereszt_ és _ki_ magát _eledel_ adgya nékünk a sidok minek utánna _megöl_ volna a _húsvéti_  _bárány_ és áldozatul ajánlották volna azt meg _eszik_  _jelentvén_ azt a mit mi _boldog_  _cselekedhet_ik_ mostanában mivel minek utánna az áldozatban ajánlottuk volna a _Krisztus_ az Attyának mi az ö testét _eszik_ és vérit _iszik_ 

 _k_ Miért parantsolák a sidoknak _hogy_ a _bárány_  _kovásztalan_  _kenyér_  _eszik_ 

 _f_ Azért _hogy_ azt _megtanul_  _hogy_  _aki_ azt a szenttséges _bárány_ akarja _enni_  _aki_  _miértünk_ fel áldoztatot szükséges _hogy_  _először_  _megtisztíttatik_  _bűn_ és szivének _hajlandóság_ a mely a régi _kovász_ a meg romlot _természet_  _kitisztít_ a régi _kovász_ mondgya szent pál 1 cor 5 7 8: _hogy_ uj _tészta_ legyetek a mint _hogy_  _kovásztalan_ vagytok mert a mi _húsvét_ a _Krisztus_ meg áldoztatott az okáért lakozzunk nem arégi _kovász_ sem a _gonoszság_ és alnokságnak _kovász_  _hanem_ a _tisztaság_ és _igazság_  _kovásztalan_ 

 _k_ Mit _jelent_ avad saláta amelyel _kelletik_  _enni_ a _húsvéti_  _bárány_ 

 _f_  _jelent_ azt _hogy_  _aki_  _haszon_ akarja _enni_ az _oltár_ valo áldozatot szükséges _hogy_ annak szive apenitentzia _tartás_  _keserűség_ legyen _hogy_ atett vétkek és a _jelenvaló_ nyomoruságok azt _meghat_ egy szoval akereszten lévö _Krisztus_  _hasonló_  _kell_ lenni és _hirdetni_  _halál_ egész _élet_  _meghalván_ avéteknek avilágnak és magunknak

 _k_ Miért _kelletik_ a sidoknak a _húsvéti_  _bárány_ ugy _enni_ mint utozoknak a _derék_  _beövedz_ a lábokra sarut vontak a _kéz_ páltzát _tart_ 

 _f_ Hogy _meglát_  _abból_ mitsoda _készület_  _kell_ lenni a _keresztény_ a _communio_  _hogy_ avaloságos _húsvéti_  _bárány_ vehessék eföldön ugy _kell_  _élni_ mint utozonak és _idegen_ semmihez nem _kell_ ragaszkodni mindenkor _kész_  _kell_ lenni _hogy_ evilágot el _hagy_ és a mennyei _haza_ viszá _tér_ ezt a szenttséget ugy _kell_ venni mint utra valot az az mint olyan utra valo _eledel_ a melyre szükség vagyon _hogy_  _erő_ adgyon az uton a melyen a _megígér_  _föld_  _felé_  _kell_ sietni _tudniillik_ a menyei _Jeruzsálem_  _felé_ 

 _k_ Miért _kelletik_ sietve _enni_ azt a _bárány_ 

 _f_ Azért _hogy_  _aki_ a _Krisztus_ akarja magát _táplálni_ annak _buzgóság_  _kell_ a menyei uton _járni_ és sietni a _keresztényi_  _tökéletesség_ egy szem pillantást sem _kell_ el veszteni ennek az _élet_  _idő_  _drága_ és rövid mindenik _óra_ utolso lehet és azon áll a mi _örökös_ sorsunk a mint azal _él_ ez a szó pascha _általmenetel_ tészen _hogy_ pedig a _húsvéti_  _bárány_ méltán lehesen _enni_ a vétekböl a _kegyelem_  _kell_ szüntelen menni a jó _élet_ még _jobb_ és az _idő_ az _örök_  _boldogság_  _kell_  _által_ menni


 _evangélium_ 

szent Jan 18 1 a mái naprá

A virág vasárnapi Passio szent matth 26 2

Tudgyátok _hogy_  _két_ nap után _húsvét_ lészen és az _ember_  _fia_  _elárultatik_  _hogy_  _megfeszíttetik_  _akkor_  _egybegyűl_ik_ a papi _fejedelem_ és a népnek vénei a _főpap_ pitvaraba _ki_ mondatik vala _Kaifás_ és _tanács_  _tart_  _hogy_  _Jézus_ álnokságal _megfog_ és _megöl_ mondák pedig ne az _ünnepnap_  _hogy_  _netalán_  _támadás_ nelégyen a nép _között_ mikor pedig _Jézus_  _Betánia_ volna a poklos simon _ház_  _járul_  _őhozzá_ egy aszszony állat kinek _drága_  _kenetű_  _alabástrom_ vala és az asztalnál a _fej_  _önt_ látván pedig atanitványok _bosszankodik_ mondván mirevalo evesztegetés mert ezt _drága_ el adhatták volna és a szegényeknek adhatták volna _tudván_ pedig _Jézus_ mondá nékik miért vagytok ez aszszony állatnak _bántás_ mert jó _cselekedet_  _cselekedet_ velem mert mindenkor vannak szegények veletek én pedig nem mindenkor vagyok veletek mert ez a _kenet_ a _test_  _öntvén_ az én _temetés_  _cselekedik_  _bizony_ mondom néktek valahol ez _evangélium_ predikáltatik az egész világon az is meg mondatik a mit _cselekedet_ ez az ö _emlékezet_ akkor el mene egy a _tizenkettő_  _közül_  _ki_ mondatik vala _Júdás_  _Iskáriótes_ a papi _fejedelem_ és mondá nékik mit akartok nékem adni és én _ő_  _kéz_ adom azok pedig rendelének néki _harminc_  _ezüstpénz_ és attol _fogva_ alkalmatoságot _keres_  _hogy_  _ő_ el árulná akovásztalanoknak elsö napján _járul_ atanitványok _Jézus_ mondván _hol_ akarod _hogy_  _készít_ néked _étel_ a _húsvét_  _Jézus_ mondá mennyetek avarosba egy némelyhez és mondgyatok annak a mester mondgya az én _idő_  _közel_ vagyon nálad szerzem a _húsvét_ az én _tanítvány_ és _cselekedik_ a _tanítvány_ amint nekik rendelte vala _Jézus_ és _elkészít_ a _húsvét_  _este_ lévén pedig _letelepedik_ a _tizenkét_  _tanítvány_ és midön ök _eszik_ mondá _bizony_ mondom néktek _hogy_ egy _közüle_ el árul engem és igen meg szomorodván _kezd_  _egyenként_ mondani vallyon én vagyoké uram ö pedig _felelvén_ mondá _aki_ a _kéz_ velem atálba márttya az árul el engem az _ember_  _fia_ el mégyen ugyan a mint _írva_ vagyon _felőle_  _jaj_ pedig annak az _ember_  _aki_  _által_ az _ember_  _fia_  _elárultatik_  _jobb_ lett volna néki _ha_ nem születtetett volna az az _ember_  _felelvén_ pedig _Júdás_  _aki_ el árulta _ő_ mondván vallyon én vagyoké Rabbi mondá néki _te_ mondád ök pedig vatsorálván vevé _Jézus_ a _kenyér_ és meg áldá és meg szegé és _ad_ atanitványinak és mondá vegyétek és _eszik_ ez az én _test_ és vévén apohárt _hála_  _ad_ és nékik _ad_ mondván _iszik_ ebböl minnyájan mert ez az én vérem az _újtestamentum_ mely sokakért _kiontatik_ a _bűn_  _bocsánat_ mondom pedig néktek nem _iszik_ mostantol _fogva_  _-e_ szöllö _termés_ a napig mikor amaz ujjat _iszik_ veletek az Atyám _ország_ és _dicséret_ mondván _ki_ menének az _Olajfák_hegye_  _akkor_ mondá nékik _Jézus_  _ti_ minnyájan _megbotránkozik_  _énbennem_ ez _éjjel_ mert _írva_ vagyon meg verem a pasztort és _eloszlik_ a nyáj _juh_ minek utánna pedig _feltámad_  _élet_ veszem _Galilea_  _felelvén_ pedig péter mondá néki _ha_ minnyájan _megbotránkozik_ is _benne_ én _soha_ meg nem botránkozom mondá néki _Jézus_  _bizony_ mondom néked _hogy_ ez _éjjel_ minek elötte a _kakas_ szollyon _három_  _megtagad_ engem mondá néki péter _ha_ meg _kell_ halnom is veled meg nem tagadlak téged _hasonló_ mondának _tanítvány_ is minnyájan akkor mene _Jézus_ vélek a majorba mely _Getsemáne_ mondatik és mondá atanitványinak üllyetek itt míg amoda megyek és _imádkozik_ és el vivén pétert és a zebedaeus _két_ fiát _kezd_  _bánkódni_ és szomorkodni akkor mondá nékik szomoru a lelkem _mindhalálig_ várakozatok itt és vigyázatok velem és egy _kevéssé_  _elébb_ menvén _orca_  _borul_  _imádkozván_ és mondá Atyám _ha_ lehetséges mullyék el epohár _tőle_  _mindazáltal_ nem a mint én akarom _hanem_ a mint _te_ és mene atanitványihoz és aluva _talál_ öket és mondá péternek igy nem vigyázhattoké velem egy _óra_ vigyázatok és _imádkozik_  _hogy_  _kísértet_ ne _esik_ a lélek _kész_ ugyan _de_ a _test_  _erőtlen_  _ismét_ másodszor is el mene és _imádkozik_ mondván Atyám _ha_ epohár el nem mulhatik _hanem_  _ha_ azt _megiszik_ légyen ate akaratod és el jöve _ismét_ és aluva _talál_ öket mert az ö szemek meg nehezitetve valának és el _hagyván_ öket _ismét_ el mene és _imádkozik_  _harmad_ azon _beszéd_ mondván _akkor_ a _tanítvány_ jöve és mondá nékik aludgyatok már és nyugodgyatok _íme_  _elközelget_ az _óra_ és az _ember_ fia a _bűnös_  _kéz_  _adatik_  _felkel_ mennyünk el _íme_  _elközelget_  _aki_ engem el árul még ö szolván _íme_  _Júdás_ egy a _tizenkettő_  _közül_ el jöve és ö véle _sok_ sereg _kard_ és _dorong_  _küldetvén_ a papi _fejedelem_ és a népnek véneitöl _aki_ pedig el árulta _ő_  _jel_ adot nékik mondván valakit _megcsókol_ ö az _megfog_  _ő_ és mindgyárt _Jézus_  _járulván_ mondá üdvöz légy Rabi és _megcsókol_  _ő_ és mondá néki _Jézus_  _barát_ mire _jön_  _akkor_  _hozzá_ menének és _kéz_  _Jézus_ veték és meg _fog_  _ő_ és _íme_ egy azok _közül_ kik _Jézus_ valának _ki_ nyujtván a _kéz_  _ki_ voná akardgyát és _csapván_ a papi _fejedelem_ szolgáját el vágá annak _fül_ akkor mondá néki _Jézus_  _tesz_  _hüvely_  _kard_ mert minnyájan _aki_  _fegyver_ fognak _fegyver_ vesznek el véledé _hogy_ nem _kérhet_ az Atyámot és _ad_  _énnekem_ most _több_  _tizenkét_ légyio angyalnál mi képen _beteljesedik_  _tehát_ az _írás_ mert igy _kell_ lenni azon _óra_ mondá _Jézus_ a seregeknek mint latorra ugy _kijön_  _kard_ és _dorong_ engem _megfogni_ minden nap nálatok ülök vala _tanítván_ a _templom_ és meg nem _fog_ engem epedig lön _hogy_ bé tellyesednének a proféták _írás_ akkoron a _tanítvány_ minnyájan el _hagy_  _ő_  _elfut_ azok pedig _megfogván_  _Jézus_ vivék a _Kaifás_ a papi _fejedelem_  _ahol_ az _írástudó_ és a vének _egybegyűl_ik_ péter pedig _követ_  _ő_  _távol_ a papi _fejedelem_ pitvaráig és oda bé menvén ül vala a szolgákal _hogy_ látná a végét a papi _fejedelem_ pedig és az egész _gyülekezik_  _hamis_  _bizonyság_  _keres_  _Jézus_ ellen _hogy_  _ő_  _halál_ adnák és nem _talál_ noha _sok_  _hamis_  _tanú_  _előjön_ utolszor pedig _jön_  _két_  _hamis_  _tanú_ és mondák ez mondotta el ronthatom az Isten _templom_ és _harmadnap_ után _felépíthet_ azt és _felkelvén_ a papi _fejedelem_ mondá néki semmit nem _felel_  _az_ a mit ezek _ellene_  _bizonyít_  _Jézus_ pedig _hallgat_ és a papi _fejedelem_ mondá néki _kényszerít_ téged az elö _isten_  _hogy_ meg mondgyad nékünk _ha_  _te_ vagy a _Krisztus_ az _isten_  _fia_ mondá néki _Jézus_  _te_ mondád _mindazáltal_ mondom néktek ez után meg láttyátok az _ember_ fiát ülni az Isten _erő_  _jobb_ és el _jönni_ az _ég_  _felhő_ akkor a papi _fejedelem_ meg szaggatá ruháit mondván _káromkodik_ mit szükölködünk még _tanú_ nélkül _íme_ most _hall_ akáromlást mi tettzik néktek azok pedig _felelvén_ mondák méltó _halál_ akkoron az _orca_ pökdösének és nyakon _csapdos_  _ő_ némellyek pedig _tenyér_ artzul verék mondván profétály nékünk _Krisztus_  _kicsoda_ üte téged péter pedig _kívül_ a pitvarban ül vala és _hozzá_  _járul_ egy szolgáló mondván _te_ is a _galileai_  _Jézus_ valál ö pedig _tagad_ mindenek elött mondván nem _tud_ mit mondasz _ki_ menvén pedig ö az ajton más szolgálo latá _ő_ és mondá azoknak kik ót valának ez is a Nazareti _Jézus_ vala és _ismét_  _tagad_  _esküvés_  _hogy_ nem üsmérem az _ember_ és egy _kevés_ vártatva _hozzá_ menének akik állanak vala és mondák péternek _bizonyára_ teis azok _közül_ vagy nám a szollásod is _kijelent_ tégedet akkor _kezd_  _átkozódni_ és _esküdni_  _hogy_ nem üsmérte volna az _ember_ és mindgyárt meg szóllala akakas és _megemlékezik_ péter a _Jézus_  _ige_ melyet mondot vala minek elötte a _kakas_ szóllyon _három_  _megtagad_ engemet és oda _ki_ menvén _keserves_ sira reggel lévén pedig _tanács_  _tart_ minnyájan a papi _fejedelem_ és a népnek vénei _Jézus_ ellen _hogy_  _ő_  _halál_ adnák és _kötve_ vivék _ő_ és _ad_ pontzius pilátus _tiszttartó_ akkoron látván _Júdás_  _aki_  _ő_ el árulta _hogy_  _halál_  _kárhoztatik_  _megbánván_ viszá vivé a _harminc_  _ezüstpénz_ a papi _fejedelem_ és a véneknek mondván vétkeztem _elárulván_ az _igaz_ vért ök pedig mondák mi _gond_ véle _te_ lássad és el vetvén a _templom_ az _ezüstpénz_ viszá _tér_ és el menvén fel akasztá magát a papi _fejedelem_ pedig fel vévén az _ezüstpénz_ mondák nem szabad azokot a _templom_ pénze _közé_ vétni mert vér árra _tanács_  _tartván_ pedig meg vévék azokon a _fazekas_ mezejét a _jövevény_  _temetés_ azért _hívattatik_ az a mezö _Hakeldama_ az az vér mezejének a mái napig akkor bé tellyesedet ami meg mondatot _Jeremiás_ proféta _által_ mondván és vévék a _harminc_  _ezüstpénz_ a _megbecsültet_ árrát kit _becsülve_ vettek meg az _Izrael_  _fia_ és _ad_ azokot a _fazekas_ mezejéért a mint nékem rendelte az ur _Jézus_ pedig a _tiszttartó_ elött álla és _megkérd_  _ő_ a _tiszttartó_ mondván _te_ vagyé a sidok _király_ mondá néki _Jézus_  _te_ mondod és midön vádoltatnék a papi _fejedelem_ és a vénektöl semmit nem _felel_  _akkor_ mondá néki pilátus nem hallodé menyi _bizonyság_ mondanak _ellene_ és nem _felel_ néki egy szovára is ugy _hogy_  _felette_ igen _csodálkozik_ atisztarto az _ünnepnap_ pedig el szokot vala _bocsátani_ a _tiszttartó_ a népnek egy _fogoly_ akit akarnának vala pedig _akkor_ egy _híres_  _fogoly_  _ki_ mondatik vala _Barabás_  _egybegyűlvén_ azért azok mondá pilátus kit akartok _hogy_  _elbocsát_ néktek Barabasté vagy a _Jézus_  _ki_  _Krisztus_ mondatik mert _tud_  _hogy_  _irigység_ árulták vala el _ő_ ülvén vala pedig ö az _ítélőszék_  _hozzá_  _küld_ a _feleség_ mondván semmi _köz_ néked azzal az _igaz_ mert sokat szenvedtem ma látás _által_ ö miatta a papi _fejedelem_ pedig és a vének el áltaták anépet _hogy_  _Barabás_  _kér_  _Jézus_ pedig el vesztenék _felelvén_ pedig atisztarto mondá nékik kit akartok _hogy_ néktek a _kettő_  _közül_  _elbocsát_ ök pedig mondák _Barabás_ mondá nékik pilátus mit _cselekedik_  _tehát_ a _Jézus_  _ki_  _Krisztus_ mondatik mondának minnyájan _megfeszíttetik_ mondá nékik a _tiszttartó_  _de_ mi _gonosz_  _cselekedet_ azok pedig inkáb _kiált_ mondván _megfeszíttetik_ látván pedig pilátus _hogy_ semmit nem _használ_  _hanem_ inkáb _támadás_ lenne vizet vévén meg mosá _kéz_ a nép elött mondván ártatlan vagyok én ez _igaz_ véretöl _ti_ lássátok és _felelvén_ az egész nép mondá az ö vére mi rajtunk és a mi _fia_  _akkor_ el _bocsát_ nékik _Barabás_ a _megostoroztatott_  _Jézus_ pedig _kéz_  _ad_  _hogy_  _megfeszíttet_  _akkor_ a _tiszttartó_ vitézi el vivén _Jézus_ a _tanácsház_  _egybegyűjt_  _hozzá_ az egész _csoport_ és le vetkeztetven _ő_ veres _karmazsinszínű_  _felsőruha_  _ad_ reá és _tövis_  _korona_  _fonván_ a _fej_  _tesz_ és nádat a _jobb_  _kéz_ és _térd_  _hajtván_ elötte _csúfol_  _ő_ mondván üdvöz légy sidok _király_ és reá pökdösvén vevék a nádat és a _fej_ verik vala és minek utánna _megcsúfol_  _ő_ le vetkezteték a _felsőruha_ és _felöltöztet_ az ö ruháiba és vivék _ő_  _hogy_  _megfeszít_  _ki_ menvén pedig _talál_ egy simon nevü _cirenei_  _ember_ ezt _kényszerít_  _hogy_ fel venné az ö _kereszt_ és _jön_ a _hely_ mely _Golgota_ mondatik mely az _agykoponya_  _hely_ és _ad_ néki _inni_  _epe_  _elegyíttetett_  _bor_ és mikor _megkóstol_ nem akará _inni_ minek utánna pedig _megfeszít_  _ő_ el _oszt_ az ö ruháit sorsot vetvén _hogy_  _beteljesedvén_ a mi meg mondatott a proféta _által_ mondván el _oszt_ magoknak az én ruháimat és az én ruhámra sorsot vetettek és ülvén _őriz_  _ő_ és _tévén_ az ö _fej_ feliben az ö ügyét _írva_ Ez A _Jézus_ a Sidok _király_  _akkor_ meg fesziteték ö véle _két_ lator _egy_  _jobb_ felöl és a másik _bal_ felöl az elö menök pedig _káromol_  _ő_  _hajtogatván_ a _fej_ és mondván váh: _ki_ az Isten _templom_ el rontod és _harmadnap_ azt _felépít_ szabadisd meg magadot _ha_ Isten _fia_ vagy szálly le a _kereszt_  _hasonló_ a papi _fejedelem_ is _csúfolván_ az _írástudó_ : és a vénekel mondván _egyéb_ meg szabaditot magát meg nem szabadithattya _ha_  _Izrael_  _király_ szállyon le most a _kereszt_ és _hisz_ néki az _isten_  _bíz_ szabadittsa meg most _ha_ akarja _ő_ mert azt mondotta _hogy_ Isten _fia_ vagyok ugyan azont _hány_ pedig szemére a latrok is kik _megfeszít_ vala véle _hat_  _óra_  _fogva_ pedig setétség lön az egész _föld_  _kilenc_  _óra_ és _kilenc_  _óra_  _felé_  _kiált_  _Jézus_ nagy szoval mondván: Éli Éli lamma sabaktáni az az én _isten_ én _isten_ miért _elhagy_ engem némellyek pedig ót alván és _hallván_ mondák _Illyés_  _hív_ ez és mindgyárt _elfutamodván_ egy _közüle_ spongyiát vévén _megtölt_  _ecet_ és nádra _tesz_ és _inni_  _ad_ néki a többi pedig mondának _had_ lássuk _ha_ el jöé _Illyés_ meg szabaditani _ő_  _Jézus_ pedig _ismét_  _kiáltván_ nagy szoval _kibocsát_ lelkét és _íme_ a _templom_ superláttya _két_ részre szakada a _föl_  _fogva_ az allyáig és a _föld_ meg _indul_ és a _kőszikla_ meg repedezének és a _koporsó_ meg nyilának és _sok_ szentek _test_ kik el aluttak vala fel _támad_ és _ki_ menvén akoporsokból az ö _feltámadás_ után _jön_ a szent városba és sokaknak _megjelenik_ a százados pedig és akik véle valának _őrizvén_  _Jézus_ látván a _földindulás_ és azokot melyek lesznek vala igen _megfélemlik_ mondván _bizony_ ez az Isten _fia_ volt valának pedig ót _sok_ aszszony állatok _távol_ kik _követ_  _Jézus_  _Galilea_ szolgálván néki kik _között_ vala Maria magdolna és Mária a _Jakab_ és _József_ annya és a zebedaeus _fia_ annya mikor pedig _este_ lett volna jöve egy Arimataeai _József_ nevü _gazdag_  _ember_  _ki_ öis a _Jézus_  _tanítvány_ vala ez el mene pilátushoz és _megkér_ a _Jézus_ testét _akkor_ pilatus _meghagy_  _hogy_ nékie adnák atestet és el vévén atestet _József_  _betakar_ azt _tiszta_  _gyolcs_ és _tesz_ azt az ö új _koporsó_ melyet a _kőszikla_ vágot vala és nagy _kő_  _hengerít_ a _koporsó_ ajtajára és el mene ótt vala pedig Maria magdolna és a Másik Mária a _koporsó_  _ellenében_ ülvén másod nap pedig mely az _ünnep_  _készület_ után vagyon _egybegyűl_ik_ a papi _fejedelem_ és a _farizeus_ pilatushoz mondván uram _megemlékezik_  _hogy_ ama _hitető_ meg _élte_ mondotta _harmadnap_ után _feltámad_  _meghagy_ azért _hogy_  _őriz_ a _koporsó_  _harmadnap_  _hogy_ valami képpen el ne _jön_ az ö _tanítvány_ és el lopják _ő_ és azt mondgyák a _község_  _feltámadt_  _halott_ és az utolso _tévelygés_ nagyob lészen az _első_ mondá nékik pilatus vagyon _őrző_ mennyetek el _őriz_ amint _tud_ azok pedig el menvén _megerősít_ a _koporsó_  _őrző_ meg petsételvén a _kő_ 


Magyarázat

 _k_ A papi _fejedelem_ és a _farizeus_ miért végezék el ollyan _kegyetlenség_  _hogy_  _megöl_ a _Krisztus_ 

 _f_ 1 Mert _tanítás_ és szenttséges _élet_  _kárhoztat_  _kétszínűség_  _kevélység_  _fösvénység_ rendeletlenségeket és az ö _gyalázatos_  _cselekedet_ a mellyel meg másolák az Isten _törvény_  _hogy_ bé fedezék rosz _kívánság_ 2 mert azt a nagy _tisztelet_ a melyben volt _oly_  _igazság_ a nép elöt ök azt _halál_  _irigyel_ látván _hogy_ azal az ö _becsület_  _kisebbedik_ a nép elött 3 mert _tart_ attol _hogy_ a romaiak el ne pusztittsák anemzetetugyan ezt is _ad_  _ok_  _gyilkosság_  _hogy_  _jobban_  _elfedezhet_  _irigység_ a _közönséges_ nép elött

 _k_ Az üdvezitöt _megölvén_ meg szabadittáké a nemzetet

 _f_ Nem _hogy_ meg szabaditották volna _de_ söt még az _isten_  _csodálatos_  _ítélet_ azért vesztették el mindeneket és azért szálla _ki_ mondhatatlan nyomoruság az egész nemzetre és igy amely nyomoruságtol _fél_  _ha_ meg nem ölik reájok _tódul_ azért _hogy_ meg ölék és igy szégyenitté meg az Isten az ö _kegyetlen_ és _hamis_  _okoskodás_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért akará _hogy_  _eladatik_ 

 _f_ Hogy _bennünket_ meg válthason és meg szabadithasson az _ördög_  _kegyetlenség_ alol akinek _hatalom_ alat valánk _bűn_ valo _büntetés_ mert az _ember_ az _isten_  _megbántván_ tölle el távozék noha _övé_ volt minden féle _ok_ az Isten is rettentö _büntetés_ az _ördög_  _hatalom_ alat _hagy_ 

 _k_ Miért akará _harminc_  _ezüstpénz_  _eladatni_ az a rabok árra vala

 _f_ Mert az emberek _forma_ és _természet_ vette volt fel magára akik rabjai valának avéteknek és az _ördög_  _hogy_ öket meg válttsa _ő_  _harminc_ pénzen _elad_ és az _ember_ nagy árron váltatot meg nem _ezüst_ vagy áranyon melyek romlandok _hanem_ akristusnak _drágalátos_ vérin _aki_ makula nélkül valo _bárány_ 1 petri 1 18 19

 _k_ Mit _tanulhat_ mi _abból_ a mit a _Krisztus_ mond szent péternek a sátán _kér_ tegedet _hogy_ meg rostallyon valamint a _búza_ rostállyák

 _f_ Meg láthattyuk ebböl _hogy_ az _ördög_ tsak annyiban _kísérthet_ minket a menyiben az Isten arra szabadságot _ad_ néki és igy nem az _ördög_  _hanem_ az _isten_  _kell_  _félni_ mivel semmit _ellene_ nem _tehet_ az Isten _engedelem_ nélkül az Isten pedig nékünk _erő_  _ad_  _hogy_ ellene álhassunk tsak alázatoságal és _hit_  _kér_ azt az _erő_ akisértetben pedig ugy _esik_ mert akarjuk az _isten_  _kell_ azon _kérni_ adgya _kegyelem_  _hogy_ ne akarjuk

 _k_ A _Krisztus_ miért akara _abban_ az _ijedség_  _esni_ az ö szenvedése és _halál_  _közelgetés_ 

 _f_ Hogy minket meg vigasztalna a midön amagunk _gyengeség_ és a _természet_  _szerint_ valo _félelem_  _érez_ ahalálnak azt is meg akará nékünk mutatni _hogy_ azok a rettegések és _félelem_  _őelőtte_  _kedves_ lehetnek _hogy_  _ha_ azokot _meggyőz_ segittségivel és azokot az Isten akarattya alá vettyük valamint ö _cselekedet_ ö a mi _gyengeség_ akará viselni azért _hogy_  _közölhet_ velünk _erő_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket a _Krisztus_ ezen _könyörgés_  _eltávoztat_  _tőle_ ezt a pohárt

 _f_ Ebböl meg láthattyuk _hogy_ szabad egy _keresztény_ azt _kérni_  _isten_  _hogy_ szabadittsa meg anyomoruságtol vagy veszedelemtöl tsak _hogy_ ugy _kér_ valamint a _Krisztus_  _kész_ legyen az ö szive a szenvedésre és az Isten akarattyára _hagy_ magát a _Krisztus_ agyengék _szerint_ szólla _hogy_ a _gyenge_  _tanul_ ugy szollani valamint ö és mondgyák ö véle _de_ ne az én akaratom _hanem_ a _tied_ légyen meg

 _k_ Honnét volt akristusban az a _tusakodás_ a melyért meg szaporittá _imádság_ 

 _f_ Attol a szomoruságtol és _félelem_ melyet akarattal _érez_ magában maga _elébe_  _tévén_ világosan azt a _halál_ mellyet fóg szenvedni és _hogy_ mik fogják azt ahalált _követni_ látá népének _hitetlenség_  _aki_ a _kereszt_  _feszít_  _ő_ és attol a véghetetlen _sok_ számu vétkektöl melyeket magára vette volt _hogy_ azokért _elég_  _tesz_ és a mely vétkek valoságos _ok_ valának _halál_ magában _általlátván_  _tehát_ mind ezeket az _irtóztató_  _dolog_ mondá szomoru az én lelkem _mindhalálig_ az az nagy _fájdalom_ és _halálos_ szomoruságban vagyon mint _hogy_ szabad akarattyábol lett volt _ember_ a mi _természet_ nyomoruságit is akaratal _érez_ azért _hogy_ az _oktatás_ lenne mind pedig azért _hogy_  _megbizonyít_ valoságosan valo _megtestesülés_ mind azok aháborodások melyek _benne_ fel indulnak a midön valamely nyomoruságot vagy veszedelmet látunk vagy _érez_ azok nem akaratunkbol valok és akaratunk ellen szorongatnak minket _de_ akristusban azok az _okosság_ alá valának vettetve és akarattyátol _függ_ mert _elég_ akarván _tenni_ vétkeinkért nem tsak nagy testi _fájdalom_ akara _érezni_ és szenvedni _hanem_ még magában valo nagy _felháborodás_ és _indulat_ is azért _hogy_ mi azokot _érezvén_ az Isten _kegyelem_ alá vessük magunkot

 _k_ Mit _kell_ nékünk az üdvezitönek ezen példájábol _tanulni_ 

 _f_ Azt _hogy_ mentöl nagyob _keserűség_ szomoruságban és _felháborodás_ vagyunk annál inkáb meg _kell_ szaporitani _imádság_ sokan vannak olyanok kik azon panaszolkodnak _hogy_ nagy szomoruságokban nem _imádkozhat_ik_ söt még ugyan azon _ok_  _kell_ nagyob _buzgóság_  _imádkozni_ az ö _háborodás_ és szomoruságok _jel_  _kevés_  _bátorság_ és _hogy_ szükségek vagyon az _erő_ és azt az _erő_ ugy nyerik meg _ha_ azt _buzgóság_ és álhatatoságal _kér_ 

 _k_ Mit ért az üdvezitö ezeken a szókón a lélek _kész_ ugyan _de_ a _test_  _erőtlen_ 

 _f_ Ezen azt _kell_  _érteni_  _hogy_  _benne_ ollyan testi akarat vagyon mely ellene áll a lelkünk akarattyának ez igy lévén noha _buzgóságos_  _érez_ is az Isten szolgálattyára és a szenvedésre _de_ a nem _elég_ és nem _kell_ annak _hinni_  _könnyű_  _hanem_  _tartani_  _kell_  _gyengeség_ ugy az _ember_ elmének _gyengeség_ is vigyazunk és _imádkozik_  _tehát_ sokat valamint ezt _hagy_ az ur az Apostolinak vigyazunk azért _ellenség_  _csalárdság_ és ameg romlot _természet_  _gyengeség_ a mely _fél_ a szenvedestöl és _imádkozik_ azért _hogy_ ezeket _meggyőzhet_ 

 _k_ Mit _jelent_ nékünk a _Júdás_  _csók_ 

 _f_  _jelent_ aroszul valo _communio_ mert valamínt _hogy_  _Júdás_ el árullya a _Krisztus_ és _ellenség_  _kéz_ adgya a szeretetnek és a _békesség_  _jel_  _által_ ugy az ollyan _aki_ méltatlanul _kommunikál_ a világhoz és a vétekhez valo szeretet lévén szivében a _Krisztus_  _megcsókol_ vévén _ő_  _külső_ valo áitatoságal és az _ördög_  _kéz_ adgya azt a lelket _aki_  _ő_  _fogad_ 

 _k_ Miképpen _bánik_ a _Krisztus_ ezel az Apostolal akinek _előre_ el látá árulását és meg nem _térés_ 

 _f_ Nagy szeretettel _kegyesség_ és _tűrés_  _bánik_ véle ezekel arra _tanít_  _hogy_ ámbár _haszontalan_ valának mind azok a _tehetség_ amelyekel azon voltunk _hogy_ a _bűnös_ magokban szálittsuk _de_ azért _kétség_ nem _kell_  _esni_  _felőle_  _hanem_ sürgetnünk _kell_ öket _idő_  _idő_  _kívül_ szent pál _szerint_ mind végig mert remélhettyük _hogy_ végtire az Isten meg áldgya _felebaráti_ szeretetünket és _fáradság_ annak _idő_ arra is _tanít_  _hogy_ mitsoda szeretettel és _kegyesség_  _kell_ lennünk _ellenség_ és _hogy_ mitsoda _békességes_  _tűrés_  _kell_ töllök szenvednünk

 _k_ Mitsoda _gondolat_ vagyon arrol a mit _olvas_ az _evangélium_  _hogy_ az üdvezitönek egy szavára a _föld_  _esik_ avitézek és mind azok kik _ő_ mentek volt _megfogni_ 

 _f_ Azt _gondol_  _hogy_  _ha_ az üdvezitö _abban_ a _gyenge_ állapottyában a melyben _tetszik_ lenni az emberek elött _aki_  _kész_ vala _kegyetlen_  _ellenség_  _kéz_ adni magát _mindazonáltal_  _abban_ az állapottyában is meg mutatván nagy _hatalom_ és _kegyes_ szavaira a _föld_  _esik_ mind azok kik meg akarák _fogni_ sokal inkáb fognak rettegni tölle az ö _ellenség_ az utolso napon a midön a _felleg_  _eljön_ nagy _dicsőség_ és _fényesség_  _hogy_ a világot _megítél_  _ó_ ! _hogy_  _járul_  _akkor_  _őelébe_ a _gonosz_ miképpen _hallgathat_ azt a _mennydörgés_  _irtóztató_ szókót a melyekel az _örökkévaló_  _kín_  _küld_ öket és a melyekel a mélységre veti öket _hogy_ az ö _örökös_  _bosszúállás_ örökos áldozati legyenek _hova_ mennek _hogy_ magokot el rejthessék az ö _igazság_  _mennykő_ elött _ha_ az _igaz_ tsak alig üdvezül mondgya szent péter 1 petr 4 18 az _istentelen_ és abünös _hol_ álhat elö

 _k_ Miképen _tekint_ az ur szent péternek _cselekedet_ a midön malkusra voná _kard_ és el vágá néki egy _fül_ 

 _f_ Nem _jóváhagy_ ennek az Apostolnak _cselekedet_ és parantsolá néki _hogy_  _visszatesz_  _hüvely_  _kard_ és az után szereteti _csoda_  _meggyógyít_ a málkus _fül_ a mi _isteni_ mesterünk ezen nagy példájával arra _tanít_  _hogy_ egy _keresztény_  _tartozik_ a _gonosz_  _jó_  _fizetni_ és _hogy_ nem tsak magunknak _kell_  _jóság_ lenni azokhoz kik minket _megbánt_  _hanem_ még másokot is _kell_  _inteni_ az ollyan _jóság_ és _felebaráti_ szeretetre

 _k_ Mit _jelent_ az Apostolok kik el szaladának és el _hagy_ mestereket

 _f_ Jelentik az ollyanokot kik minek utánna _öröm_ és _buzgóság_ vették volna az _evangélium_  _ige_ és a _Krisztus_ adták volna magokot _első_ alkalmatoság el veszteti vélek _bátorság_  _főképpen_  _ha_ szenvedni _kell_  _érte_ és a világ részére állanak a kit _elhagy_ mi pedig legyünk _bátor_ és _készül_ aviaskodáshoz _és_  _mindaz_ valami _keserves_  _történhet_ik_ rajtunk _de_  _az_  _készül_ nagy vigyázásal szüntelen valo _imádság_ alázatoságal és _hivatal_ valo nagy _hűség_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a _Krisztus_  _felelet_  _ad_ annak _aki_  _megcsap_ és miért nem mutatá a másik _orca_ valamint _tanít_ a _tanítvány_ 

 _f_ Ö sokal _több_  _cselekedet_ mondá szent Agoston mert nem tsak a más _orca_ is mutatá _hanem_ az egész testét és magát _ellenség_  _kéz_  _ad_ ezt a parantsolatot más képen is bé _tölt_ tsak a sziv légyen mindenkor _kész_ ujjab _gyalázat_ szenvedni és mind azt valamit az Isten akarja _hogy_ szenvedgyen _hogy_ valaki a másik _orca_ is mutassa ez _oly_  _külső_  _cselekedet_ a mely _tanács_  _de_  _belső_  _abban_ az akaratban legyünk _hogy_  _több_ is szenvedgyünk _ha_ szükséges a parantsolat: sokal nehezeb ártatlanságunkot menteni mértekletes szivel és _csendesség_ a midön szidalmaznak és valamint akristus _cselekedik_ mint sem amásik _orca_ is mutatni a melyet _harag_ is _megcselekedhet_ik_ valaki akülsö _békességes_  _tűrés_  _haszontalan_ valo a szivbéli _kegyesség_ és _csendesség_ nélkül

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ akristus _hallgatás_ marada a midön vádolák és meg szóllala _hogy_  _megbizonyít_  _hogy_ ö volna a _Krisztus_ az _isten_  _fia_ 

 _f_ Meg akará mutatni _tanítvány_  _hogy_ mitsoda _békességes_  _tűrés_ és mértekletes _tűrés_ szenvedgyék a midön öket _gyaláz_ és _igazságtalan_ vádollyák és _hogy_  _tartozik_ meg _felelni_ a midön az _igazság_  _kell_  _bizonyság_  _tenni_ vagy a mikor az Isten _tisztelet_  _jár_ adolog azért is mondgya a _bölcs_  _hogy_  _idő_ vagyon a szollásnak és a _hallgatás_ az _ember_ atest és az _indulat_  _hallgatás_ légyen _de_ az _igazság_ szollani _kell_ nagy vétek volna azt el _hallgatni_  _hogy_  _ha_ annak _idő_ azt meg nem üsmértetnök és a mellet nem szollanánk

 _k_ Az ur miért _megenged_ a szent péter _esés_ 

 _f_ Mint _hogy_ ez az Apostol sokat _tart_ maga felöl és _elegendő_  _erejű_  _hogy_ mesterét _követ_ és _megoltalmaz_  _élet_ el vesztésivel is az ur meg akará véle éreztetni és probáltatni a maga _gyengeség_  _hogy_  _idő_ az Apostoli nagy jó _erkölcs_ az alázatoságnak _fundamentum_  _épít_ arrais akara minket _tanítani_  _hogy_ ennek az Apostolnak példájára az _isten_ alázatoságal szeresük és nem _ember_ szeretettel meg üsmérvén _gyengeség_ ne magunkban _hanem_  _abban_  _bízik_  _aki_ mindent _cselekedhet_ik_ és _aki_ nélkül semik vagyunk

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ lennünk ennek az Apostolnak penitentziájárol

 _f_ Azt _kell_ meg _gondolni_  _hogy_ egy ollyannak _aki_ maga _erő_ sokat _bízik_  _hasznos_ némelykor _hogy_ valamely nagy vétekben _esik_ azért _hogy_ látván vétkének rutságát és _gyalázatos_ voltát annál alázatosab légyen annál is inkáb meg utállya _kevélység_ és vétkit lelki _haszon_  _fordíthat_ a midön _isten_  _tetszik_ nagy _irgalmasság_  _ő_  _ki_ venni a vakságbol

 _k_  _Júdás_  _igazán_ meg bánáé vétkit

 _f_ Az ö _megbánás_ nem volt se valoságos se _igazán_ valo mivel az ö _megbánás_ nem szármozék se az _isteni_ szeretettöl se a vétek _gyűlölség_ azt fel nem _tesz_ magában _hogy_  _élet_  _megjobbít_ és _megtér_  _isten_ se azö _irgalmasság_ nem _bízik_ egy szoval az a _megbánás_ a _kétség_ valo _esés_ vivé _ő_ 

 _k_  _Júdás_ nem adáé viszá apénzt melyet vett vala árulásáért és nem valláé ártatlannak a kit el árula mind _-e_ nem valaé _elegendő_ 

 _f_ Igen is _hogy_ nem vala _elegendő_ mert ö azt a vétekért valo ellene _feltámadt_ lélek üsméretnek _furdalás_  _cselekedik_ tsak _éppen_  _félelem_ a _bocsánat_ reménségenélkül se az _isten_ valo _megtérés_ nélkül egy szoval szeretet nélkül az illyen _megbánás_ a meg vettettek _bánás_  _aki_ mondgya abölts 5 3 _hogy_ azoknak akárhozattaknak _bánás_  _örökké_  _tart_  _de_  _haszontalan_  _hova_ lehet _irtóztató_  _dolog_ mint a melyet a _Krisztus_ monda _őfelőle_  _hogy_  _jobb_ lett volna _ha_ nem születtetett volna

 _k_  _ki_  _hasonlíthat_ mi pilátust _aki_ azt _kérd_ az üdvezitötöl mitsoda az _igazság_ 

 _f_ El lehet mondani _hogy_ ö _jelent_ az ollyan világiakot akik _oly_  _idegenség_ és _kedvetlenség_  _tekint_ az _igazság_ mint _ha_ a nem _illet_ öket és mint _ha_ azö _örökös_ sorsok azon nem állana azt el mulattyák _hallgatni_ vagy _ha_  _hallgat_ is _de_ nem visgállyák _de_ söt attol is _tart_  _hogy_ meg üsmérjék azért _hogy_ meg ne háborittsa veszedelmes _csendesség_ és meg ne mutassa _kötelesség_ a melyért _tartozik_ ellene mondani az _élet_  _gyönyörűség_ az ollyan _hivatal_ a mellyekre alkalmatlanok és viszá adni ahamisan _keres_  _jószág_  _ezért_ is mondá _Tertullianus_  _hogy_ az _igazság_  _idegen_ eföldön és mindenüt _ellenség_  _talál_ 

 _k_ Miért _hogy_ az ur nem akara _csoda_  _tenni_ ahérodes udvarában

 _f_ Meg akará mutatni ennek a _fejedelem_  _aki_  _csoda_ akara látni _hogy_ nem méltó az az Isten _csoda_ látni _aki_ azt tsak ahejában valo látásért _kíván_ az Isten nem azért tészi atsudát _hogy_  _kedv_  _tölt_ azzal _hanem_  _hogy_ lelki _épület_ legyen és _hogy_ meg üsmértesse velünk avallásnak _igazság_ és _titok_ 

 _k_ Miért mondá pilátusnak _hogy_ nem volna rajta _hatalom_  _hogy_  _ha_  _onnét_ felyül nem _adatik_ 

 _f_ Azért _hogy_ velünk _elhitet_ ezt az _igazság_  _hogy_ azok akik minket üldöznek és velünk _igazságtalan_  _bánik_ olyan eszközök _aki_ minket _ostoroz_ az Isten _hogy_  _megtisztít_ aszenvedés _által_  _ha_  _erős_  _hit_  _hisz_ ezt az _igazság_  _örömest_ adnok magunkot az ö rendelése alá azt is meg üsmernök valamint _hogy_ ö nagy _bölcsesség_  _él_  _hatalom_ ugy minket sem _ostoroz_ sohais valoságos _ok_ nélkül

 _k_ Mit _jelent_ a _hogy_  _Barabás_  _elébb_  _tesz_ a _Krisztus_ 

 _f_  _jelent_ azt a mint _cselekedik_ minden nap sokan akeresztyének _között_ akik egy alá valo _haszon_ egy _kis_  _idő_  _tartó_  _gyönyörűség_  _füst_  _hasonló_  _becsület_ meg vetik az _örökös_  _jó_ a mennyei _gyönyörűség_ és azt a _dicsőség_ melyet akristus _ígér_ azoknak kik _ő_  _követ_ egy szoval ahamis _kereszt_  _elébb_ teszik _Barabás_ akristusnál _sok_ féle képen _mindazonáltal_  _irtózva_ láttyuk _hogy_ a sidok inkáb választtyák és meg szabadittyák azt a _halál_ valot és meg ölik azt _aki_ maga volt az ártatlanság és attol nem _irtózik_ a midön igy _cselekedik_ sokal vétkesebben _betöltvén_ mindenel a _gonosz_ és roszul _bánik_ az _istenfélő_ 

 _k_ Mit _jelent_ a veres palást melyet a sidok _csúfság_  _ad_ a _Krisztus_ 

 _f_ El mondhatni _hogy_  _jelent_ az ollyan _keresztény_  _kétszínűség_ akik tsak _külső_  _ceremónia_ és _tisztelet_  _tisztelvén_ a _Krisztus_  _de_ szivekben és minden magok viselésiben meg _gyaláz_ és _bánt_  _imádván_ ahejába valosagnak nagyra vágyásnak _fösvénység_ és arosz _kívánság_  _bálvány_ ennek is _áldozván_ minden szereteteket minden _becsület_ és minden munkájokot sokan is vannak olyanok kik meg mutattyák a szent _hely_ a szemérem nélkül és _illetlen_ valo magok viselésekel _hogy_ a vilagot _követ_ és _imád_ és a _Krisztus_  _csúfság_  _illet_ 

 _k_  _kicsoda_ azok kik a _Cirenei_ simont _jelent_  _aki_ is _kénytelen_ vala akristus _kereszt_ vinni

 _f_ Azok akik mindgyárt a _kezdet_  _erő_ és szomoruságal veszik a _kereszt_  _de_ akik _idő_ azokot _békességes_  _tűrés_ és szeretettel _hordoz_ és _örül_ azon _hogy_ a _Krisztus_  _tanítvány_  _köz_ számláltatnak mert az _őkegyelme_  _megenyhít_ szenvedéseket és az ö _iga_  _kedves_ és _teher_  _könnyű_  _tartat_ vélek

 _k_ A _Krisztus_ miért nem akará _hogy_ a _jeruzsálemi_ leányok siránkozanak rajta _hanem_ tsak magokon

 _f_ Mert meg akará a _keresztény_ mutatni _hogy_ az ö szenvedésin nem szánakodunk ugy a mint _kell_ se részt nem veszünk _halál_ ugy amint ö akarja _hogy_  _ha_ tsak azért sirunk mert láttyuk _hogy_ egy ártatlanal _oly_  _gyalázatos_  _bánik_ mivel a _képzelés_  _meghatván_ az elmét sirásra _indíthat_  _de_  _hogy_ valoságal részt vehesünk szenvedésibe és _hogy_ ezt a titkot méltán _tisztelhet_ szükséges _hogy_ mindenikünk a magunk _bűn_ sirasa avaloságos _penitenciatartás_  _könnyhullatás_ együt az ö szenvedésivel _hogy_  _had_ szentelhessék meg az ö szenvedési a miéinket a melyek meg is szentelik _hogy_  _ha_  _bűn_ siratván azokot _teljesség_ el _hagy_ 

 _k_ Mit _jelent_ avarrás nélkül valo ruha amelyre sórsót vetének avitézek

 _f_  _jelent_ akristus Anyaszent egyházát a mely egy lévén nem _kell_ sohais azt részekre _osztani_ az attol valo el szakadásal _soha_ nem is lehet _oly_  _ok_  _hogy_ attol el _kelletik_ szakadni nem is lehet üdvezülni annak _aki_ nem _élő_  _tag_ annak atestnek a kinek _fej_ akristus és a már nem _tag_ valaki attol el szakad vagy _aki_ azt meg _érdemel_  _hogy_ az Anyaszent egyház magátol el rekesze tsak anyiban is _él_ akristus lelkében a menyiben _tag_ vagyunk az ö _test_  _mihelyt_ attol el szakadtunk meg is _holta_  _örökös_  _hogy_  _ha_ visza nem _tér_  _ezért_ is mondgyák a szent Atyák _hogy_ az el szakadásnál nagyob vétek nem lehet _ha_  _külső_ el szakasztnak is az Anyaszentegyháztol legyünk azon _hogy_ azt meg ne _érdemel_  _soha_ pedig attol el ne szakadgyunk és maradgyunk meg _holt_ annak _egyesség_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért nem szálla le akeresztröl mivel a sidok azt _fogad_  _hogy_  _hisz_  _benne_  _ha_ le szállana

 _f_  _de_ söt _ellenben_ az egész világ azért _hív_  _őbenne_ mert le nem akara szállani mivel akereszt _által_  _kelletik_ néki meg nyerni nékünk a _hit_  _kegyelem_  _de_  _ha_ szinte le szállot volna is tsak _talál_ a sidok valamely okot _hogy_  _benne_ ne _hisz_ a _hív_ Isten ajándékja a mely szent pál _szerint_ nem _közös_ mindenel akeresztröl le nem szálla mert az Attya akarattya avolt _hogy_ a _kereszt_  _meghal_ azt is meg akará nékünk mutatni _hogy_  _engedelmes_ volt az Attyához mind a _kereszt_  _halál_ példát _ad_ nékünk abékeséges _tűrés_ és _megbizonyít_  _mindenhatóság_ : _feltámadás_ a sidoknak _elég_ mas _bizonyság_ vala _istenség_  _ha_ magokal el akarták volna hitetni _de_ semi nem _elegendő_ az ollyan _hihetetlen_ lelkeknek kik utállyák az _igazság_ ök látni akartak _hogy_  _hisz_  _holott_  _hinni_  _kell_  _hogy_ lehesen látni _boldog_ azok mondá az ur _aki_ nem látták és _hisz_ a _hit_ szükséges az _engedelmesség_ az _egyenesség_ és az egy ügyüség a sidokban ezek nem valának mert az _irigység_ meg vakitá öket

 _k_ Mitsoda _oktatás_ vehetünk a jó latornak _megtérés_ 

 _f_ Ebböl _meglát_  _hogy_  _soha_ sem _késő_ az _isten_ valo _megtérés_ tsak valojában és _igazság_  _folyamodik_  _hozzá_ és _igyekezik_ meg mutatni _élet_  _megjobbítás_ és jó _cselekedet_  _megtérés_  _állandóság_  _de_  _ha_ a jó latornak példája _bizodalom_ adhat abünösöknek kik az _isten_ akarnak _térni_ retteghetnek is ök erre a példára mivel akristus az ö _nagy_ szeretetének meg mutatása napján a melyben az egész _ember_ nemzetért fel áldozá magát a véle _felfeszíttetett_  _két_ latrok _közül_ tsak _egyik_ üdvezité és a másikát a vétkeiben _hagy_ vagyon egy mondá szent _Bernard_  _kétség_ ne _esik_  _de_ az egész _Szentírás_ tsak egy _hely_ vagyon azért magadnak ne _ígér_  _de_ másként is azok kik utolso _óra_ vagy _betegség_  _halogat_ a _megtérés_ nintsen _ok_  _hogy_  _ehhez_ a példához _támaszkodik_ mivel ez alator _talán_  _soha_ nem látta volt _addig_ az _óra_ az üdvezitöt _de_  _mihelyt_ látta _enged_ a _kegyelem_  _hív_  _benne_ és _megtért_ mitsoda _boldog_ az _aki_ az Isten illyen _irgalmasság_ tészen _de_ ez igen ritka _főképpen_ azokban _aki_ nem akarnak _hozzá_ meg _térni_ mikor lehetne _eljön_ az a nap szent Agoston _szerint_ melyben akarnának _de_  _akkor_ meg nem _térhet_ ugyan erröl is _fenyeget_ Isten a _bűnös_  _sok_  _hely_ a _Szentírás_ 

 _k_ Mitsoda _gondviselés_ vala akristus _halál_ az ö Annyához a _boldogságos_ szüzhöz

 _f_ Az ö szüz és _kedves_  _tanítvány_  _gondviselés_ alá _hagy_ akit is _oly_ igen szerette ebböl apéldábol _megtanulhat_ a _fi_  _hogy_ ne tsak a _külső_ valo _tisztelet_  _tart_ szüléjekhez valo _kötelesség_ amely _kevés_  _használhat_  _hanem_ avaloságos _hozzá_ valo szeretetben a melyért segittsék öket minden szükségekben és _ha_ szülejek _előbb_  _meghal_  _gond_ légyen reájok és rendelést _tesz_  _iránta_ a menyiben töllök lehet a mely _fiú_ azt el mulatná _természet_ ellen _cselekedik_ 

 _k_ Mit _kell_ szivünkben mivelni akristus _halál_  _történik_  _csoda_ 

 _f_ Hogy _ha_ avitézeknek kik _ő_  _felfeszít_ a szivek meg _esik_ és akö sziklák _meghasadozik_ egy _isten_  _halál_  _kemény_  _kell_ szivünknek lenni a _kő_  _hogy_  _ha_ arra meg nem hasadna avaloságos _töredelmes_ és szeretetnek _könnyhullatás_  _kell_ azért _bocsátani_ egy illyen szeretetének _rendkívül_ valo _megbizonyítás_ egy ollyan _isten_  _ki_  _miértünk_  _halál_ adgya magát meg _érdemel_ szivünknek egész szeretetét és _-e_ nem _elégséges_ óké arra _hogy_ meg lágyittsa a mi _kőszív_ és _hússzív_ valtaztassa _jaj_ annak kinek szive meg nem _esik_ és _aki_ a _keménység_ és _idegenség_ meg marad

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ az Arimataeai _József_ példájára _bírhat_ a _Krisztus_ testét és méltok lehesünk _lakóhely_ adni néki szivünkben

 _f_ 1 El _kell_  _kerülni_ agonoszok _társaság_  _hogy_ részt ne vegyünk _hamisság_ valamint ez a szent _ember_  _aki_ reá nem álla az üdvezitö _halál_ 

2 Buzgoságban _kell_  _élni_ és tsak a menyeit _kell_  _óhajtani_ valamint _József_ mondgyák _hogy_  _igaz_ és jó _erkölcsű_  _ember_ vala és _hogy_ öis várja vala az Isten _ország_ és a Messiást

3 Meg _kell_ vetni az _ember_  _tekintet_ a midön az Isten _dicsőség_ és _hivatal_  _kell_  _keresni_ valamint _József_  _aki_ akristus _tanítvány_ vallá magát lenni minden _tartalék_ nélkül noha nagy veszedelemben _forog_  _hogy_ a _Krisztus_  _test_  _tisztelet_ adhason

4 _kér_  _gyakorta_ és szorgalmatoságal ezt a szenttséges _test_ a mi üdveségünknek áldozattyát _de_ inkáb _cselekedet_ és _tiszta_  _élet_ mint sem szónkal valamint _József_  _aki_  _mindaddig_  _kér_ : valamég oda nem _ad_ 

5 vegyük új szivünkben azt a _drágalátos_ szent _test_ a mely _tiszta_ légyen a vétektöl nyitva légyen Isten elött és zárva a világ elött valamint _József_  _takar_ azt a szent _test_  _fehér_ ruhában és uj _koporsó_  _tesz_ melyet a _kőszikla_ vágot vala és a melynek ajtaját egy nagy _kő_ bé zárá

 _k_ Miképen _beszél_ a sidok a _Krisztus_  _halál_ után

 _f_ Tsalárdnak és _hitegető_ nevezik vala _ő_ noha ö azon _igyekezik_  _hogy_ a _hit_ az üdveségre vigye a népet és az _evangéliumi_ szent szokásokra és _tökéletesség_  _taníthat_  _tanítvány_  _megbizonyítván_  _küldetés_ és _tanítás_ anyi _sok_  _csoda_ és _cselekedet_ meg _enged_ pedig azt _hogy_ az ö _ellenség_ igy _bánik_ véle azért _hogy_ meg ne ijedgyenek azon _hogy_  _ha_  _sok_  _idő_ mulva _csalárd_ és _hitegető_ fogják nevezni azokot _aki_  _elküld_  _hogy_ a lelkeket _megtérít_  _hogy_ az _evangélium_  _igazság_  _követés_ az Anyaszent egyházban fel alittsák _hogy_ a _keresztényi_ szokásokot meg ujittsák és _hogy_ az _igazság_ és a szenttségnek szeretetire _tanít_ 

A _nagyhét_ SZOMBATTYÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ ezt a szenttséges _éjszaka_  _dicsőséges_  _tesz_ a mi urunk _feltámadás_  _megtart_  _kegyelem_  _fogad_  _fia_ ugy _hogy_ meg ujitatván mind _test_ mind lélekben _tiszta_ szivel szolgállyanak téged a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent pál Colos 3 1

Azokáért _ha_  _feltámad_ a _Krisztus_ az oda fel valokot _keres_  _ahol_ a _Krisztus_ vagyon az _isten_  _jobb_ ülvén az oda fel valokrol _elmélkedik_ nem a _földi_ mert _meghal_ és ati _élet_ el rejtetett akristusal az _isten_ mikor a _Krisztus_  _megjelenik_ a _ti_  _élet_  _akkor_  _ti_ is _megjelenik_ ö véle aditsöségben


Magyarázat

 _k_ Mitsoda akristusal valo _feltámadás_ és mitsoda _élet_  _kell_ annak _élni_  _aki_  _feltámadt_ 

 _f_ A _Krisztus_ valo _feltámadás_ a _hogy_ ellene mondgyunk a véteknek és a _földi_ mint lelkünk _halál_  _hogy_ tsak a _kegyelem_  _élet_  _élhet_ egy _feltámadt_  _kereszt_  _élet_  _abban_ áll _hogy_ a _hit_  _él_ és meg _hall_ az _érzékenység_ ollyan légyen mint egy _holt_  _aki_ ne _kedvel_ a világi _dolog_  _hanem_ tsak az _isten_  _keres_ és tsak a _felső_  _dolog_ szerese ugy légyen a _föld_ mint _ha_ nem volna minden _igyekezet_ a menyei _hazafelé_  _igazgat_  _ahol_  _örökös_  _fog_ lakni _hogy_  _ha_  _hűség_  _igyekezik_ azon _hogy_ arra méltók lehessünk álhatatosan vivén végben _hivatal_ amenyei segittségel

 _k_ Hogy mondgya az Apostol _hogy_ avaloságos _kereszt_  _meghal_ és _él_  _mindazonáltal_ 

 _f_ Mert _meghal_ avilágnak és a rosz _kívánság_ a melyeket el _hagy_  _de_  _él_ Isten elött mert tsak _ő_ szeretik és néki szentelik _gondolat_  _kívánság_ és _cselekedet_ és mindent _dicsőség_  _fordít_ egy szóval azzal meg nem elégednek _hogy_  _többé_  _gonosz_ nem _cselekedik_ és a vétket nem szeretik _hanem_ minden _gyönyörűség_ és vigasságokot _abban_  _tart_  _hogy_ jót _cselekedik_ és az _isten_  _hűség_ szolgállyák _abban_ a rendben a melyben _helyheztet_ öket

 _k_ Miért _hív_ a _keresztényi_  _élet_ el rejtet _élet_ 

 _f_ Mert egy _kereszt_  _belső_ és lelki _élet_  _kell_  _élni_ mert el vonnya magát a menyiben lehet és a _hivatal_ rendi azt néki meg engedi a világiaknak _társaság_  _hogy_ szorosabban _kapcsolhat_ magát akristushoz

 _k_ Az az _élet_ mindenkor el rejtetett lészené

 _f_ El rejtetett lészen _mindaddig_ még eföldön _él_  _ahol_ veszedelemben lenne _ha_ el nem rejtenék avilági szeretet elött _de_  _kiterjesztetik_ avilágoságra a midön akristus _eljön_  _akkor_ a szentek véle lésznek aditsöségben az az _hogy_  _dicsőséges_  _fényesség_  _öltöztet_ öket és _hasonló_ tészi öket magához _de_  _hogy_  _abban_ a _dicsőség_  _hozzá_  _hasonlíthat_ szükséges szent _János_  _szerint_  _hogy_ evilágon ollyanok legyünk a mitsodás ö volt és _hasonlít_  _hozzá_ szenvedésiben a választattakot ez _élet_ nem üsmérik és meg vetik valamint _hogy_  _ő_ magat is meg vetették volt mert nem láthattyák az ö valoságos nagyságokot _de_  _akkoron_ egészen _ki_ mutattyák magokot _abban_  _aki_ mondhatatlan _boldogság_ a melyet munkájokért és jó _cselekedet_ meg _érdemel_ 

 _k_ Annak aditsöségnek reménsége mire _kötelez_ minket

 _f_ Arra _kötelez_  _hogy_ valoságal _feltámad_ akristusal _ki_ üzvén szivünkböl a világhoz és a _teremt_ állatokhoz valo szeretetett és mennyei új _élet_  _él_ mivel _aki_ még szereti a _gyönyörűség_ és a világi _hiábavalóság_ még a fel nem _támad_ és nem részesülhet a _Krisztus_  _dicsőség_ melyet tsak azoknak _ígér_  _aki_  _kegyelem_ fel _támad_ véle és akik azt az új lelket és azt az uj szivet fogják venni


 _evangélium_ 

szent Matth 28 1

Szombat _est_ pedig mely a szombat elsö napjára virad el jöve Mária magdolna és a másik Maria a _koporsó_ látni és _íme_ nagy _földindulás_ lön mert az ur Angyala le szálla menyböl és _odajárulván_  _elhengerít_ akövet és reá üle az ö _tekintet_ pedig valamint a villámlás és a ruhája valamint ahó tölle valo _félte_ pedig meg rettenének az _örző_ és lének mint a _holt_  _felelvén_ pedig az Angyal mondá az aszszony állatoknak ne _fél_  _ti_ mert _tud_  _hogy_ a _Jézus_  _keres_  _aki_  _megfeszíttetett_ nintsen _itt_ mert _feltámadt_ a mint meg mondotta jertek és lássátok a _hely_  _ahova_  _tétetik_ az ur és _hamar_ el menvén mondgyátok meg az ö _tanítvány_  _hogy_  _feltámadt_ és _íme_  _előtte_ el mégyen _Galilea_ ót meg láttyátok _ő_  _íme_  _előre_ meg mondottam néktek


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ ezek a szent Aszszonyok meg akarák kenni a _Krisztus_ testét nem hittéké azt a mit mondot vala nékik _feltámadás_ 

 _f_ Igen is azt _kelletik_  _hinni_  _de_  _abban_ inkáb _követ_  _buzgóság_ szereteteket mint sem elméjeknek világoságát _mindazonáltal_ az üdvezitö nem _tekintvén_  _kevés_  _hit_ öket _küld_  _hogy_ adgyák _tudta_ az Apostoloknak _feltámadás_ ezeknek a szent aszszonyoknak példájok _oktatás_ lehet a melyböl _meglát_  _hogy_ igen meg _kell_ magunkot alázni _hit_  _gyengeség_ a melynek _fogyatkozás_ tsak a _Krisztus_ valo nagy szeretettel _helyrehozhat_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk _hogy_ mit _jelent_ mind azok a miket a mái _evangélium_  _olvas_ 

 _f_ 1 Az üdvezitö _feltámadás_  _jel_ és _forma_ a _bűnös_  _megtérés_ és _megigazulás_ 2 az aszszonyok kik a _koporsó_ menének _jelent_ az ollyan pásztorokot akik a _bűnös_ mennek _felkeresni_  _aki_ is vétkeknek _koporsó_  _fekszik_  _intvén_ öket arra _hogy_ a valoságos _megtérés_  _abból_  _kikel_ 3 ezeknek az aszszonyoknak _tehetetlenség_ arra _hogy_ a _kő_ el vegyék a _koporsó_  _elől_ és az Angyalnak segittsége a melyre szükségek vala _hogy_ a _kő_ el vegye _jelent_ apásztoroknak és a _gyóntató_ papoknak _tehetetlenség_  _hogy_ a _bűnös_  _megtéríthet_  _hogy_  _ha_ tsak a _kegyelem_  _kőszív_ meg nem _tör_ és utat nem nyit az Isten _ige_ a melyet ök _hirdet_ 4 a _földindulás_  _jelent_ a _halál_ és a pokoltol valo _félelem_ és _ijedség_ a melyeket az Isten adgya a _bűnös_ szivében _hogy_ magokban _tér_ 5 az Angyal _aki_ a _kő_  _elhengerít_  _jelent_ az _isten_ láthatatlan _mindenható_  _erő_  _aki_  _meggyőz_ az _ember_ szivének _keménység_ 

 _k_  _ki_ lehet szabni az Angyaloknak _biztató_ szavait mondván az aszszonyoknak ne _fél_  _ti_ mert _tud_  _hogy_ a _Jézus_  _keres_  _aki_  _megfeszíttetett_ 

 _f_ Lehet az ollyan pásztorokra és papokra kik a _bűnös_  _megtérés_ tsak a _Krisztus_  _dicsőség_  _keres_ akik mást _abban_ nem _tekint_  _hanem_  _hogy_  _imádság_  _kegyelem_ nyervén a lelkekben ugyan azokban fel is támaszthassák akristust az illyen pásztorok remélhetik _hogy_ az Isten meg áldgya munkájokot

 _k_ Mit _jelent_ ezek a szók nintsen _itt_  _feltámadt_ 

 _f_ Azt _jelent_  _hogy_ a _bűnös_  _addig_ valoságosan fel nem _támad_ és meg nem _tér_ valamég vétkeinek _koporsó_  _ki_ nem _kel_ és ellene nem mond meg rögzöt szokásinak a világi _gyönyörűség_ a _fösvénység_ a melyekben el volt temetve az ö lelke ugy _hogy_  _had_ mondhassa el _mindaz_ a vétkekröl a melyekben volt nintsen _itt_  _feltámadt_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _hív_ az Apostolokot attyafiainak

 _f_ 1 Meg akará mutatni mint _hogy_ ö _természet_ valo _fia_ az _isten_ az Apostolit az _isten_  _kegyelem_ valo _fia_  _tesz_ 2 _hogy_  _megtud_  _hogy_ valoságosan a mi _természet_ vette fel és _hogy_ ollyan _ember_ mint mi 3 _hogy_ meg mutassa mitsoda _egyesség_ akar velünk lenni azért _hogy_ mi is nagyob _bizodalom_  _járul_  _hozzá_ A Szentek _ünnep_ 

A SZENTEK _ünnep_ SZENT _József_ NAPJÁN

Imádság

Tarts meg szüntelen uram minket _gondviselés_  _által_ valamint szent _József_  _ad_ ate _egyetlenegy_  _fia_ mellé _hogy_  _gondviselő_ lenne és az ö szüz Annyának _hűséges_  _őrző_  _kér_ tegedet a mi urunk J k


 _episztola_ 

Böltse 8 16

Bé menvén _ház_ meg nyugszom véle mert nintsen _keserűség_ az ö nyájaságában sem unakodás a véle valo lakásban _hanem_ vigaság és _öröm_ ezeket _gondolván_ magamban és _forgatván_ szivemben _hogy_  _halhatatlanság_ vagyon a _bölcsesség_  _társaság_ és az ö _barátság_ jó _gyönyörűség_ és az ö _kéz_  _cselekedet_  _fogyhatatlan_  _tisztesség_ és az ö szollásával valo _tusakodás_  _bölcsesség_ és az ö _beszéd_ valo részesülesben _dicsőség_ széllyel _jár_  _keresvén_  _hogy_  _hozzá_  _fogad_  _ő_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _igazság_ akar minket _tanítani_ az Anyaszent egyház _ebben_ a letzkében

 _f_ Azt akarja nékünk meg mutatni _hogy_ mitsoda _öröm_ és _gyönyörűség_ vagyon az ollyan _aki_ a _Krisztus_  _kapcsol_ magát _aki_ is az _örök_  _fogva_ valo és _megtestesült_  _bölcsesség_ és _aki_ minden munkáiban és szenvedésiben tsak _őbenne_  _keres_ nyugodalmát és vigasztalását az illyen szent _egyesség_ ollyan _békesség_ és _öröm_  _okoz_ a szivben a mely meg unattya velünk a világi _élet_ és meg vetteti a _földi_  _dolog_ 

 _k_ Az Anyaszent egyház miért _olvastat_ a _bölcsesség_ ezt a részit a mái napon

 _f_ Mert ez a szent _férj_ Máriának akit az Isten arra rendelé _hogy_  _őrző_ lenne szent szüzeségének Attya _hely_ és _dajka_ a _kis_  _Jézus_  _hogy_  _hűség_ és _tisztelet_ viselné _gond_ annak a szenttséges _kisded_  _aki_ reája _bízattatik_ ez a szent _ember_  _megkóstol_ ennek az _isteni_  _bölcsesség_  _gyönyörűség_ a melyhez _oly_ szorosan _kapcsol_ Isten a kit minden nap _oly_  _közel_ látta és _aki_ nyájason _beszélgethet_ szüntelen

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók bé menvén _ház_ meg nyugszom aböltseségel

 _f_ El lehet mondani _hogy_ mikor _József_  _ház_  _kívül_ volt _soha_ ugy _ház_ viszá nem _tér_  _hogy_ látván akristust magában ne _érez_  _belső_  _öröm_ és _békesség_ amelyhez nem lehet _hasonlítani_ az egész világi _gyönyörűség_  _közönséges_ el mondhatni _hogy_ valamint a világi szeretet az _ember_ elméjit nyughatatlanságban és mint egy magán _kívül_  _tart_ ugy _ellenben_ a _bölcsesség_ azt a szivben rekeszti valamint _lakóhely_  _hogy_ ót szent nyugodalmat és _ki_ mondhatatlan [ _ki_ -mondhatatlan] vigasztalást _talál_ az _isten_ 

 _k_ Magyarázd meg _többi_ is

 _f_ A _bölcs_ azt mondgya _hogy_ nintsen _keserűség_ a _bölcsesség_ nyájaságában sem unakodás a véle valo lakásban _hanem_ vigaság és _öröm_ mert _aki_ az _isten_ és a _Krisztus_  _beszélget_ a vallás _igazság_ valo _olvasás_ ameg _kóstol_ a _kegyelem_ és az _isteni_ szeretetnek _kegyesség_ a mely a lélek alá vetvén a _test_  _megbékéltet_ az _ember_ maga magával és _békesség_  _tart_ ez a _békesség_ a _jó_ része és agonoszok azt _soha_ meg nem _kóstol_ ez is az _isten_ az az _ország_ a mely _benne_ vagyon és a mely szent pál _szerint_ az _igazság_  _békesség_ és a szent Lélekben valo _öröm_ áll rom 14: 17

 _k_ mit Mond még abölts

 _f_ Azt mondgya _hogy_ a _bölcsesség_ valo _beszélgetés_  _gyönyörűség_  _találván_ azért igen _gondolkodik_  _boldogság_ meg is visgálta _hogy_ mitsoda _erő_ és _haszon_ vagyon a _bölcsesség_ egy ollyan lélekben _aki_ lakik _eszerint_  _kell_ nékünk is _cselekedni_ erre valo nézve a midön akristus fel nyittya elménket azö _titok_ és _tanítás_  _értelem_  _sokszor_  _kell_  _az_  _gondolkodni_ és _elmélkedni_ és azok _szerint_ legyenek _kívánság_ és _cselekedet_  _de_ azok _ellenkezik_ az ollyan elmével a tsak a _teremt_ állatokrol _gondolkodik_ és nem _foglalatoskodik_ az _isten_ és az _örökkévaloság_ 

 _k_ Mitsoda _erő_ és _haszon_ vagyon a _bölcsesség_ a melyekröl szól a _bölcs_ 

 _f_ A _hogy_  _meghalhatatlan_ tészi alelket a mely véle _megegyesül_  _erő_ és _egészség_  _ad_ atestnek a melyben mindenkor meg marad és meg menti az _örökkévaló_  _halál_ a szivben olyan menyei _öröm_ és _gyönyörűség_  _hint_ a melyet senki el nem veheti tölle valamint a _Krisztus_ mondá egy szóval _ha_  _követ_  _cselekedet_  _oktatás_ el nyerjük azt a _dicsőség_ a melyet nem _hasonlíthat_ a világi _nagy_  _dicsőség_ 

 _k_ Mind ezeket meg visgálván mit _cselekedik_ a _bölcs_ 

 _f_ Széllyel _jár_ és _felkeres_ aböltseséget _hogy_  _hozzá_  _fogad_ méltó az illyen nagy _kincs_  _fáradni_ tsak ezt is _kell_  _keresni_ és ellene mondani mind annak a mi _megtalálás_  _meggátolhat_ mindent el _kell_  _hagyni_ mindent szenvedni és _cselekedni_ tsak _hogy_ azt lehesen _bírni_  _kevés_ vannak akik ezt meg _talál_ mert nem _így_  _keres_  _félő_  _hogy_ magunkot ne _keres_ amidön a _bölcsesség_  _gondol_  _keresni_ és ne _tulajdonít_ nékie azt a mi tsak magunktol _jön_ 


 _evangélium_ 

Szent Matt 1 18

A _Krisztus_ nemzése pedig igy vala mikor _eljegyeztetve_ volna az ö Annya Mária _József_ minek elötte _összekel_  _terhes_  _találtatik_ a szent Lélektöl _József_ pedig a _férj_ mivel _hogy_  _igaz_ volna és nem akarná _ő_  _híresíteni_  _titkon_ el akará _bocsátani_ ö pedig ezeket _gondolván_  _íme_ az ur Angyala _megjelenik_ néki álmában mondván _József_  _Dávid_ fia ne _fél_ el venni Máriát a _feleség_ mert a mí _őbenne_  _fogantatik_ a szent Lélektöl vagyon _fia_ szül pedig és a nevét _Jézus_  _hív_ mert ö szabadittya meg a népét az ö _bűn_ 


Magyarázat

 _k_ Az Isten miért akará _hogy_ a _boldogságos_ szüznek _férj_ lenne

 _f_  _két_  _ok_  _először_  _hogy_  _eltitkoltatik_ az _ördög_ elött az Isten _fia_  _megtestesülés_  _titok_ másodszor _hogy_ az emberek elött _aki_ nem _tud_ és nem _hisz_ az ö Annyának _becsület_ és _tisztesség_  _megmarad_ 

 _k_ Miért _tulajdonít_ inkáb ennek atitoknak munkáját a szent Léleknek mint sem az Atyának és a _fiú_ 

 _f_ A _bizonyos_  _hogy_  _abban_ mind az Atya mint a _fiú_ egy aránt munkálodtak és _hogy_ az a _megfoghatatlan_  _egyesülés_ az _isteni_  _természet_ az _ember_  _természet_ mely lett az Isten _fia_ egy aránsu munkája a _Szentháromság_ noha az _írás_ azt mondgya _hogy_ a _boldogságos_ szüz a szent Léleknek munkája _által_  _fogan_ méhében mert a _megtestesülés_ ollyan munka a melyben _inkább_  _ki_ tettzik nagyob _fényesség_ az _isten_  _jóság_ és _irgalmasság_ és amellyet a szent léleknek _tulajdonít_  _aki_ az Atyának és a _fiú_ szeretete ugy valamint az Atyának _tulajdonít_ a _hatalom_ a _fiú_ aboltseséget

 _k_ Mit _tanulhat_ a szent _József_  _cselekedet_  _aki_  _ha_ semmit észre nem vett is _külső_  _de_ még is nintsen jó _ítélet_ a _boldogságos_ szüz _iránt_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_  _könnyű_  _ítélet_ ne _tesz_ az _istenfélő_ akar mely okot _talál_ arra _hanem_ minden _jól_  _ítél_  _tisztelvén_ jó _erkölcs_ 

 _k_ Mint _kell_ azoknak magokot viselni _aki_ felöl _igazságtalan_  _gyanakodik_ 

 _f_ Jóbban azok nem _cselekedhet_ik_ mint _ha_  _követ_ a _boldogságos_ szüznek _hallgatás_ vessék az Isten rendelése alá magokot _aki_  _abban_ akeserves állapotban _hagy_ öket és várják alázatos _békességes_  _tűrés_ azt az _idő_ melyben néki _tetszik_  _hogy_ el szélyeszsze a _hamis_ valo _gyanakodás_ és meg üsmértesse ártatlanságokot _mindazonáltal_  _ha_ az Isten alkalmatoságot mutat arra _hogy_ meg üsmértethessék ártatlanságokot és az _igazság_ azokal kik _felőle_  _balítélet_ voltanak a _felebaráti_ szeretett _hoz_ magával _hogy_ azt el mulassák mert a _hamis_ valo _gyanakodás_  _örökös_ veszedelmekre lehetne

 _k_ Mit _tanulhat_ a _boldogságos_ szüz _hallgatás_ a melyel volt szent _József_ az _isten_ vett _kegyelem_  _iránt_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ titokban _kell_  _tartani_ akülönösön valo _kegyelem_ melyeket veszünk _isten_ és igen rosznak _tartani_ az ollyannak _hivalkodás_  _aki_ mutogatásal _kihirdet_ a maga _talemtum_ és jó _cselekedet_ végben menetelit várjuk meg _tehát_  _hogy_ az Isten maga nyilatkoztassa _ki_  _kegyelem_ munkáit

 _k_ Mit _tanulhat_ a szent _József_ példájábol _aki_  _hogy_  _becsület_ meg ne sértené _feleség_  _titkon_ akara _megválni_ tölle

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ mitsoda szeretettel és vigyázásal _kell_ lennünk az _atyánkfia_  _becsület_ és _főképpen_ az _istenfélő_ és _hogy_ mitsoda szükséges egy _férj_ magában meg fojtani a _harag_ melyet _okoz_ agyanakodás _gyakorta_  _ok_ nélkül szent _József_ ámbár _igazságos_ lássék is lenni _gyanúság_  _mindazonáltal_  _kis_  _kedvetlenség_ sem mutata _feleség_  _csodálatos_ példa melyért pirulni _kell_  _sok_  _házas_ kik _ok_ nélkül valo _gyanúság_ egy másra veszekedésel _támad_ és egy másal _gyalázatos_  _bánik_ 

 _k_ Mitsoda lelki _haszon_  _kell_  _tekinteni_ a _házas_ a _boldogságos_ szüz és szent _József_  _házasság_ 

 _f_ Ugy _kell_  _tekinteni_ ezeket a _két_ szent _házas_ valamint példájokot _követ_ a _tisztelet_ és a szeretetett a mellyekel valának egy máshoz _hogy_ ugyan azon _békesség_ és _egyesség_ uralkodhassék _közötte_  _ugyanez_ valo nézve is _kell_  _hogy_  _elkerül_ az egy más _között_ valo _egyenetlenség_  _ki_  _kell_ vetni elméjekböl vagy is el _kell_  _hallgatni_ az egy más ellen valo _gyanakodás_  _mindaddig_ még alkalmatoság _adatik_ arra _hogy_ egy másnak elméjit _megcsendesíthet_ 

 _k_ Az Angyal miért mondá _József_  _hogy_ a Mária _fia_  _Jézus_ légyen a neve az az üdvezitö

 _f_ Meg akará vélek üsmértetni _istenség_ mivel tsak _isten_ lehet meg váltani az _ember_ és meg szabaditani vétkektöl

 _gyümölcsoltó_  _b_ ASZSZONY NAPJÁN Imádság

 _ó_ ’ _isten_ a kinek akarattyábol az _ige_  _test_ vén magára a _boldogságos_ szüz méhében a midön Angyalodot _küld_  _hozzá_  _megenged_  _kér_  _hogy_ valoságos Isten Annyának _hivén_  _ő_ meg is segittessünk _tőle_ az ö _esedezés_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Isa 7 10

 _és_  _ismét_ szolla az ur Akáznak mondván _kér_  _jel_ magadnak ate uradtol _isten_ apokol mélységében vagy _fenn_ a magasságban és mondá Ákáz nem _kér_ és nem _kísért_ az urat és mondá _meghall_ azért _Dávid_  _ház_  _kevéssé_ néktek _hogy_ az _ember_  _bántás_ vagytok _hanem_ az _isten_ is _bántás_ vagytok az okaért az ur ö maga _ad_  _jel_ néktek _íme_ egy szüz méhében _fogad_ és _fia_ szül és a neve _Emánuel_ neveztetik vajat és mézet _eszik_  _hogy_  _tud_ a _gonosz_ meg vetni és a jót választani


Magyarázat

 _k_ Miért _int_ arra _Izajás_ profeta az Isten parantsolattyábol Ákáz _király_  _hogy_  _jel_  _kér_ az urtol

 _f_ Azért _hogy_ azzal inkáb _hitel_ adna szavának és meg látná _hogy_  _igaz_ mondot volna néki _akkor_ a midön azt mondotta _hogy_ ne _fél_ és az _ország_ se _félt_  _ellenség_ az _Izrael_ és a syriai _király_  _készület_ és _hogy_ az a _jel_  _bizonyság_ lenne néki az Isten _oltalom_ melyet néki _ígér_ 

 _k_ Miért nem akara _jel_  _kérni_ ez a _fejedelem_ 

 _f_ Mert _istentelen_  _király_ vala _aki_ semmit nem reménle _isten_ se tölle nem akara _függni_ és _aki_ minden _bizodalom_ az _asszíriai_  _király_ vetette vala

 _k_ Hogy _ha_ ez a _király_ olyan _istentelen_ volt az Isten miért _oltalmaz_  _ő_ és miért nem _ad_ azoknak akirályoknak _kéz_ akik népestöl le vághatták volna _ő_ 

 _f_ Az Isten _ő_ nem magáért akará _oltalmazni_  _hanem_ a maga népiért és _Jeruzsálem_ akit meg akará _tartani_ azt is meg akará ennek a _gonosz_  _fejedelem_ mutatni _hogy_ ö rajta áll a _hadakozás_  _ki_ menetele és a _győzedelem_ annak adgya akinek akarja és _hogy_ a nem áll se a _had_ sokaságán se az _idegen_ segittségin az Isten igen vigyáz a maga _dicsőség_ és nem akará _hogy_ ez a _fejedelem_ egy pogány _király_ adná azt a _dicsőség_ 

 _k_ Hogy _ha_ Ákáz _istentelen_ volt miért mondá _hogy_ nem akarja _kísérteni_ az urat

 _f_ Mert el akará fedezni _hitetlenség_ a _külső_ és szines áitatoságnak _fedél_ ugyan _-e_ szerent is _cselekedik_  _gyakorta_ a midön a _Szentírás_  _keres_ ollyat a melynek rosz magyarázatot adunk _hogy_  _jóvátehet_ az Isten akarattyával valo _ellenkezés_ 

 _k_ Mit _jelent_ még nékünk az Ákáz _király_ maga viselése

 _f_  _jelent_ az olyan _keresztény_ kik avallásnok tsak a _külső_  _héj_ ragaszkodnak és azonban a meg romlásban _hagy_ sziveket akik ugy tettzik mint _ha_ az urat _tisztel_  _holott_  _engedetlenség_ valojában meg vetik

 _k_ Mint _hogy_ ez a _fejedelem_ nem akara _jel_  _kérni_ az Isten adaé néki _jel_ 

 _f_ Az Isten nem _tekintvén_ méltatlanságát _jel_  _ad_ néki _de_ nem az ö _ellenség_  _kéz_ valo meg szabadulására mert arra _érdemtelen_ vala _hanem_ az egész _ember_ nemzetnek meg szabadulására valo _fényes_  _jel_  _ad_ az a _jel_ pedig avolt _hogy_ egy szüz mehében _fogad_ és _fia_ szül _aki_  _Emánuel_ neveztetik az az az Isten mi velünk

 _k_ Az Isten miért _ígér_ illyen nagy _csoda_ ennek akirálynak a midön ö ellene álla és fel _gerjeszt_  _harag_  _tűz_  _oly_ vétkes _hitetlenség_ 

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa nékünk _hogy_ ez _csoda_ tsak _tiszta_ az ö _irgalmasság_ munkája valamint egy proféta mondá a midön _megharagszik_ meg is _emlékezik_  _irgalmasság_  _Habakuk_ 3

 _k_ Mit ért a proféta ezeken a szokon vajat és mézet _eszik_  _hogy_  _tud_ agonoszt meg vetni és ajót választani

 _f_ Azt _ért_  _hogy_ a szüznek _fia_ ugy _tápláltatik_ valamint atöbb _gyermek_  _táplál_ vajal és mézel _de_ azzal _feljebbvaló_ lészen atöbbinél valamint szent _Baszileiosz_ és szent _Hieronimus_ mondgyák _hogy_  _abban_ a _gyermekség_ is _isteni_ világoság _által_ meg _tud_ a jót a _gonosz_ választani

 _k_ Mint _kell_  _gondolkodni_ akristus _gyermekség_ valo voltárol amelyre akaratal _ad_ magát

 _f_ Tsudállyuk az _isten_ jó voltát _aki_  _hozzá_ valo szeretetiböl nyomoruságinkban _öltözik_ azért _hogy_ részeltethesen nagyságában _tartozik_  _tehát_ néki _meghálálni_ szeretettel azt a véghetetlen szeretetett a mely _ő_  _hozzá_  _hasonló_  _gyermek_ állápotban _tesz_ noha _mindazonáltal_  _abban_ az állapottyában is _tökéletesség_  _bír_ az _örökös_  _bölcsesség_ és _hatalom_ ugy mint Isten


 _evangélium_ 

szent luk 1 26

Hatodik _hónap_ pedig _küldetik_  _Gábriel_ Angyal az _isten_  _Galilea_ városában melynek Názaret neve egy szüzhöz _ki_  _férfiú_ vala _eljegyeztetve_ kinek neve vala _József_ a _Dávid_  _ház_ és a szüznek neve Mária és bé menvén az Angyal _hozzá_ mondá üdvöz légy malasztal _teljes_ az ur _teveled_ áldot vagy _te_ az aszszony állatok _között_  _ki_ mikor _megháborodik_  _-e_  _beszéd_  _gondolkodik_ mi némü volna eköszöntés és mondá az Angyal néki ne _fél_ Mária mert _kedv_  _talál_ az _isten_  _íme_ méhedben _fogad_ és _fia_ szülsz és az ö nevét _Jézus_  _hív_ ez nagy lészen és a Magosság béli _fia_  _hívattatik_ és néki adgya az ur Isten _Dávid_ az ö Attyának székit és _országol_ a _Jákob_  _ház_  _örökké_ és az ö _ország_ nem lészen vége mondá pedig Mária az Angyalnak mint lészen ez mert _férfi_ nem üsmérek és _felelvén_ az Angyal mondá néki a szent Lélek szál _terád_ és amagasság bélinek _erő_ meg árnyékoz téged és azért a szent is mely _tetőlled_ születtetik Isten _fia_  _hívattatik_ és _íme_  _Erzsébet_ ate rokonod ö is _fia_  _fogad_ vénségében és ez _hatodik_  _hónap_ annak _aki_ magtalannak _hívattatik_ mert nem lészen az _isten_ lehetetlen semmi _ige_ mondá pedig Mária _íme_ az ur szolgáloja légyen nékem ate _ige_  _szerint_ 


Magyarázat

 _k_ Miért akará az Isten _hogy_ a _boldogságos_ szüz _férfi_ menne _holott_ mindenkor szüzen _kelletik_ maradni és mehiben _fogadni_ Fiát a szent léleknek munkája _által_ 

 _f_ 1 Mert az emberek nem _könnyű_ adván _hitel_ annak a nagy titoknak _hogy_ egy szüz Anya lehesen meg maradván szüzeségiben azon ök _megbotránkozik_ és vétkesnek _tart_ lenni apedig _teljesség_ szükséges volt _hogy_ az ö _becsület_  _tiszta_ és makula nélkül valo légyen 2 mert az is szükséges volt _hogy_ a _Krisztus_  _csodatétel_ ollyan _hatalom_ nyerjen az emberek elött _hogy_ meg üsmértesse vélek _istenség_ és _azáltal_ ök lassanként az Annya szüzeségit is _hisz_ ugy az ö _megtestesülés_ és születésinek _titok_ is mivel az Isten _grádics_ akará _feljebb_  _feljebb_ vinni a _hit_ 3 mert el akará rejteni az _ördög_ elöt _fia_  _csodálatos_ születésit _hogy_ meg gátollya _hamisság_ ennek az üdveségünk _ellenség_  _aki_ minden _erő_ azon lett volna _hogy_ akadályokot _támaszthat_ 4 végtire az Isten _fia_  _megtestesülés_ az alázatosságnak _titok_ ugyan azért is akará _elfedezni_ nagyságát és _istenség_ egy _idő_ az Annya _házasság_  _fedél_ magát _elegyítvén_ atöbb rend _szerint_ valo _gyermek_ 

 _k_ Mi _ok_  _ad_ még _férj_ Isten a _boldogságos_ szüznek

 _f_ Azért _hogy_ az ö _férj_  _bizonyság_ és _őrző_ lenne szüzeségének _hogy_  _cselédes_  _gazda_ és akis _Jézus_ Attya _hely_ lenne

 _k_ Miért akará Isten _hogy_ egy szegény _mesterember_ menne

 _f_ Azért _hogy_ meg szégyenittse az emberek _kevélység_ akik _oly_ igen _kíván_ a világi nagyságot és _becsület_ meg akarván nékik mutatni _hogy_ mind ezeket meg _kell_ vetni és _hogy_ minden _dicsőség_ tsak _abban_  _tart_  _hogy_ a _keresztség_  _által_ az Isten _fia_ lesznek

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ szent szüz nem _közöl_ szent _József_ az Angyal _által_ tett _üzenet_ 

 _f_ Mert az _oly_ titok vala a melyet nem méré _ki_ nyilatkoztatni az Isten parantsolattya nélkül alázatoságbol is _cselekedik_ nem akarván magát azal _feljebb_ magasztalni mások elött ebböl _megtanul_  _hogy_  _ki_ ne nyilatkoztassuk másoknak a midön az Isten _rendkívül_ valo _kegyelem_  _cselekedik_ velünk _hogy_  _ha_ az ö _dicsőség_ arra nem _kötelez_  _hogy_  _ki_ nyilatkoztassuk mert más képen _meggátol_ az ö akarattyának _beteljesedés_ és _akkor_ nem _ő_  _hanem_ magunkot _tekint_ 

 _k_ Miért _tesz_ azt fel _hogy_ bé mene az Angyal _hozzá_ 

 _f_ Meg akarják nékünk ezel mutatni _hogy_ amunkában és az _imádság_  _foglalatoskodván_  _csendes_ és magános _élet_  _él_ ez ollyan példa amelyet szégyenleni _kell_  _sok_  _keresztény_ leányoknak _hogy_ tsak atársalkodást mulattságot és a _beszélgetés_ szeretik akik se magánosan se _csendesség_ nem maradhatnak magoknál _hanem_ szüntelen ide s’ _tova_  _jár_ akik mindenkor tsak azt akarjak meg tudni _hogy_ mi _történik_ másoknál akik tsak azt _keres_  _hogy_ mások láthasák és _hogy_ másokot láthassanak _-e_ pedig _ellenkezik_  _hivatal_ és a szenttséges szüz maga viselésivel

 _k_ Mit _tanulhat_  _abból_  _hogy_ mimodon _köszönt_ az Angyal a szent szüzet

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_  _tisztel_ és _becsül_  _benne_ az _isten_ Annyát: az Angyal mondá néki _hogy_ malasztal _teljes_ az ur vagyon véle áldott az Aszszonyi állatok _között_ és _hogy_ méhében _fogad_ a Magoság bélinek fiát az _isten_ Fiát leheté _-e_  _föld_  _ennél_ nagyobat _ki_  _gondolni_ és méltóbbat _tisztelet_ leheté _elegendő_  _tisztelet_ adni ennek a _csodálatos_  _teremt_ állatnak leheté _ennél_  _hatalmas_  _gyámol_  _kívánni_ az ö _fia_ a _Krisztus_ elött ezekre az _ok_ valo nézve _tisztel_ mi _tehát_  _ő_ ugyan ezekért is _járul_  _buzgóság_  _hozzá_ szükséginkben

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ Mária _megháborodik_ az Angyal _beszéd_ 

 _f_ Az ö nagy szemérmetessége vivé reá mert _ember_  _gondol_ lenni az Angyalt _ember_ pedig _egyház_  _soha_ nem volt egyedül attol is _tart_  _hogy_  _netalán_ a setéttségnek Angyala lenne az _aki_ néki meg _jelent_ és véle _beszél_  _hogy_ meg tsallya valamint etörtént _sok_ ollyan leányokal _aki_  _megcsalhat_ ez a lelki _ellenség_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ a _keresztény_ leányok mind ezekböl

 _f_ Azt _tanulhat_ 1 _hogy_ a szemérmeteségnek meg _kell_ háborodni az _ember_ valo letekkor 2 _hogy_ amely _dicséret_ az emberek adnak nékik annak ne _hisz_ mert _gyakorta_ a tsak _hízelkedés_ a melyet mindennek meg _kell_ vetni mert a tsak a _csalárdság_  _igyekezik_ 3 igen _kell_ vigyazniok agonosz lélek mesterségire _hogy_ valamely _babonás_ és tsak _külső_ valo áitatoságban ne vesse öket

 _k_ A _boldogságos_ szüz miképpen vevé az Angyaltol az _isteni_  _anyaság_ valo _felemeltetés_ 

 _f_ Nem _hogy_ azért fel magasztalná magát _de_ ugy tettzik mint _ha_ azt mindgyárt _elfelejt_ és tsak a maga _alacsonyság_  _tekint_ szolgálonak nevézvén magát Mind azon _által_ az Isten rendelése alá veté magát és apélda meg _tanít_  _hogy_ mindenkor alá valonak _tart_ magunkot és tsak semminek valamely jó _cselekedet_ után fel ne fuvalkodgyunk se _él_  _hisz_ magunkot _hanem_ ugy _tekint_ magunkot mint _haszontalan_ szolgákot

 _k_ Miképen _kell_ meg üsmérni az Isten akarattyát a midön _feljebbvaló_ rendre _kell_ menni

 _f_ A _ki_ valojában azon vagyon _hogy_ aszivét _megtisztít_ az _ember_  _indulat_ a nagyra vágyástol és a _haszonkeresés_  _hogy_ az alatson rendben _keresztény_  _él_  _hogy_  _igazán_  _kíván_ az _isten_  _követni_ és néki _engedelmeskedni_ a midön _hív_ valaki _ő_  _buzgóság_  _kér_ arra _hogy_ világoságot adgyon akarattyának meg üsmérésire és _erő_ annak végben vitelére az ollyan meg fogja üsmérni akarattyát tsak _békesség_ varja annak _idő_ és ne _kíván_ azt _megelőzni_  _hirtelenség_ :

V É _g_ E

AZ _episztola_ 
és
AZ _evangélium_ 

 _esztendő_  _által_ valo Vasárnapokra és _fő_  _ünnep_ 
rendeltetett _kérdés_ és _felelet_ valo Magyarázattya

 _harmadik_ SZAKASZ
Husvéttol _fogvást_ Pűnkősd után valo _hatodik_ Vasárnapig

ENNEK A _könyv_  _tábla_ 

	 _húsvét_ vasárnapjá 
	1

	 _húsvét_  _hétfő_ 
	5

	 _húsvét_  _kedd_ 
	18

	 _húsvét_  _hét_ szeredán 
	31

	 _húsvét_  _hét_ valo tsötör 
	45

	Husvet _hét_ valo pénte 
	55

	 _húsvét_  _hét_ valo szomba 
	66

	 _húsvét_ után elsö vasár 
	75

	 _húsvét_ után 2dik vasár 
	81

	 _húsvét_ után 3dik vasár 
	89

	 _húsvét_ után 4dik vasár 
	100

	 _húsvét_ után 5dik vasár 
	109

	Rogatio napján 
	117

	 _áldozócsütörtök_ 
	128

	Aldozo _csütörtök_ után vasár 
	142

	pünkösd napján 
	150

	pünkösd másod napján 
	158

	pünkösd _harmadik_ napján 
	165

	 _kántor_ szeredáján 
	171

	 _kántor_ péntekin
	

	 _kántor_ szombatyán 
	181

	 _Szentháromság_ vasár 
	189

	pünkösd után 1 vasár 
	198 

	ur napján 
	214

	pünkösd után 2 vasár 
	221

	pünkösd után 3 vasár 
	232

	pünkösd után 4: vasár 
	241

	pünkösd után 5 vasár 
	254

	A Szentek _ünnep_ 
	

	Sz Márk Ev napján 
	 _I_ 

	Sz _Jakab_ sz _Fülöp_ napján 
	XII

	Sz _kereszt_ fel talá napján 
	XX

	 _keresztelő_ sz _János_ napján 
	XXXIV

	sz péter sz pál napján 
	XLIV

	sarlos _b_ Aszszony napján 
	LVIII 


Esztendö _által_ valo vasárnapokra és a _fő_  _ünnep_ rendeltetett _episztola_ 
és _evangélium_  _kérdés_ és _felelet_ valo magyarázattya

 _húsvét_ VASÁRNAPJÁN 

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _ki_ mí nékünk a mái napon meg nyittottad az _örökkévaló_  _boldogság_  _kapu_ agyözedelem _által_ a melyet a _te_  _egyetlenegy_  _fia_ vett ahalálon segittsed _mibennünk_  _kívánság_ melyet nékünk adtál _megelőzvén_  _kegyelem_  _kér_ tégedet ami urunk Jk


 _episztola_ 

szent Pál l Cor 5 7

Tisztittsátok _ki_ arégi _kovász_  _hogy_ uj _tészta_ legyetek a mint _hogy_  _kovásztalan_ vattok mert a mi _húsvét_ a _Krisztus_ meg áldoztatot az okáért lakozzunk nem a régi _kovász_ sem agonoszságnak és álnokságnak _kovász_  _hanem_ a _tisztaság_ és _igazság_  _kovásztalan_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda régi _kovász_ az a melyböl az Apostol akarja _hogy_  _kitisztul_ 

 _f_ Az az _óember_ rendeletlen _kívánság_ a mellyekböl _ki_  _kell_ tisztulnunk _hogy_ azt a valoságos _húsvéti_  _bárány_  _ehet_ik_  _aki_ is akristus részesülvén _abban_ a nagy áldozatban a melyben magát ajánlya _érte_ az ö Attyának és magát adgya nékünk _eledel_ : _kitisztul_  _akkor_ a régi _kovász_ a midön el _hagy_ ateremtett állatokot _aki_ szerettük meg zabolázuk _rosszindulat_ lelkünknek _betegség_ a penitentziával _meggyógyít_ és _ki_ vettyük szivünkböl mind azt valami még ótt meg maradot a véteknek meg romlásából

 _k_ Hogy lehet új _tészta_ lennünk

 _f_ ugy _hogy_  _öltözik_ az új _ember_  _aki_ is a _Krisztus_ az ö akarattyát és _tanítás_  _követ_ és azö lelkében _él_ ugy _hogy_ ennek a szonak Pascha magyarázattya _szerint_ mely _általmenetel_ tészen ami _húsvét_  _általmenetel_ légyen avétekböl az _igazság_ a magunkhoz valo szeretetnek az _isteni_ szeretetre az _Ádám_  _élet_ a _Krisztus_  _élet_ ez _idegen_  _föld_ a Mennyei _haza_ 

 _k_ Mit _kíván_ még töllünk az Apostol _hogy_  _jól_ szentelhessük a _húsvét_ 

 _f_ Azt _kíván_  _hogy_ azt ne agonoszságnak se ne az álnokságnak _kovász_  _tisztel_  _hanem_ a _tisztaság_ és az _igazság_  _kovásztalan_  _kenyér_ az az _tiszta_  _penitenciatartó_ szivel és _isten_ ragaszkodo _igaz_ szeretettel az illyen _tisztaság_ nem tsak _húsvét_ szükséges _hanem_ minden _idő_ mert a _keresztényi_  _élet_ szüntelen valo _húsvét_ és egy _kereszt_ szüntelen _kell_ részesülni a _feltámadt_  _Krisztus_ új _élet_ a mely más képen meg nem lehet _hogy_  _ha_ tsak szüntelen ellene nem mondunk az _óember_  _rosszindulat_ és szüntelen nem nevekedünk az _isteni_ szeretetben a melynek végig _kell_  _tartani_ 

 _k_ Ez a _tisztaság_ valo létel a melyre _int_ az Apostol parantsolaté

 _f_ A nem parantsolat _hogy_ még _kezdet_  _fogvást_ mindenkor _abban_ atekélletes _tisztaság_ legyünk és minden motsok és _fogyatkozás_ nélkül mert alehetetlen _hanem_ arra _int_  _hogy_ minden _erő_ azon legyünk _hogy_  _hovatovább_  _tiszta_ lehesünk és minden nap _igyekezik_ atekélletes _tisztaság_  _ebben_ ez _élet_ azt el nem érhettyük _hogy_  _oly_  _tiszta_ legyünk _hogy_ már nagyobat nem lehetne _kívánni_  _de_ azzal _tartozik_  _hogy_ minden _tehetség_  _igyekezik_ azt _elérni_  _hogy_ el _hagy_ azokot a _fogyatkozás_ melyek _elöben_ állanak és azon _igyekezik_ szüntelen _hogy_ magunkbol _ki_ vessük a meg maradot _ókovász_ a mely más képen meg szaporodnék és _meggyengíthet_ az _isteni_ szeretetet és meg rontaná szivünket


 _evangélium_ 

szent Mark 16 1

 _és_ mikor el mult volna a szombat Maria magdolna és Mária ajakab annya és Salomé _kenet_ vasárlának _hogy_ el menvén _megken_  _Jézus_ és igen regel a szombat elsö napján akoporsohoz menének már a nap _felkelve_ és mondgyák vala egy másnak _kicsoda_  _elhengerít_ nékünk a _kő_ a _koporsó_ ajtajárol és _tekintvén_ láták _hogy_ a _kő_ el volna hengeritve mert igen nagy vala és bé menvén akoporsoba látának egy _ifjú_ ülni _jobb_  _kéz_ felöl _felöltözve_  _fehér_  _hosszú_ ruhában és el rémülének _ki_ mondá nékik ne _fél_ a _megfeszíttetett_ Názáreti _Jézus_  _keres_  _feltámadt_ nintsen itt _íme_ ahely _ahova_  _tesz_  _ő_  _de_ mennyetek el mondgyátok meg atanitványinak és Péternek _hogy_  _élet_ vészi _Galilea_ ót meg láttyátok _ő_ a mint meg mondotta néktek

A mái _evangélium_ magyarázattya egy a _tegnapi_ 

 _húsvéthétfő_ 

Imádság

 _ó_  _isten_  _aki_ ahusvét _ünnep_  _betöltés_ a világnak szükségire valo _orvosság_ adtál _gyakorol_ népedel menyei ajándekidot ugy _hogy_  _boldog_ szabadságban _élvén_ az _örökös_  _élet_  _közelget_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

act apos 10 37

Ti _tud_  _hogy_  _ige_ lött az egész _Júdea_ mert _elkezdvén_  _Galilea_  _fogva_ a _keresztség_ után mellyet _János_ predikállot a Názáreti _Jézus_ miképen _megken_ az Isten szent Lélekel és _erő_  _ki_  _széjjeljár_  _jól_  _tévén_ és _meggyógyítván_ mindeneket akik az _ördög_ le nyomatatva valának mert az Isten vala ö véle és mi _tanú_ vagyunk mindeneknek a miket _cselekedet_ a sidok _tartomány_ és _Jeruzsálem_ kit _megöl_  _felfeszítvén_ a _fa_ ezt az Isten _feltámaszt_  _harmadnap_ és nyilván meg _jelent_  _ő_ nem az egész népnek _hanem_ az _isten_  _eleve_ el rendeltetetett _tanú_ nékünk _aki_  _eszik_ és _iszik_  _ővele_ minek utánna _feltámadt_  _halott_ és meg parantsolá nékünk _hogy_ predikállyuk a népnek és _bizonyít_  _hogy_ ö az _aki_ az _isten_  _bíró_ rendeltetett az _eleven_ és a _holt_ erröl minden proféták _bizonyság_  _tesz_  _hogy_ a _bűn_  _bocsánat_ az ö neve _által_ veszik minnyájan akik _őbenne_  _hisz_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _kenet_ az a melyet akristus vett a szent Lélektöl

 _f_ Az az _isteni_  _természet_ a szent _emberség_ valo _megegyezés_ a mely lett az _isteni_  _ige_ a _megtestesülés_ és akegyelmeknek _bőség_ melyeket vett ugy mint _ember_  _hogy_ azokot az Anyaszent egyházára _hint_ az a _kenet_ a szent Léleknek _tulajdoníttatik_ mint _aki_  _ered_ minden _kegyelem_ és szenttség és a _Krisztus_ az a szeretete a melyel munkálodot és munkálodik minden nap Anyaszent egyházaban

 _k_ Ez a szent _kenet_ tsak egyedül a _Krisztus_ foglaltatiké

 _f_ Egyedül _őbenne_ nem _foglaltatik_ mivel ö azt _közöl_ a _keresztény_ kik _tag_ az ö _test_ és _aki_ az ö lelkével _él_ ugyan _azáltal_ is részesek az ö _király_ papságában _azáltal_ is veszik azt az _erő_ a _keresztség_ és a _bérmálás_ a melyel _győzedelem_ vehessenek rosz _hajlandóság_ és magokot ö általa az _isten_  _feláldozhat_ azért is neveztetnek _christianus_ akristusrol a mely tészen _felkenetetett_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_  _bizonyság_  _kell_  _tenni_ mostanában akristus _csoda_ és _titok_ melyeket _cselekedet_ valamint _az_  _tesz_ az Apostolok a martyrumok az elsö _idő_ 

 _f_ Azok minnyájan akeresztyének akik _hit_ és jó _élet_  _tartozik_  _közönséges_  _bizonyság_  _tenni_ akristus _tanítás_  _cselekedet_ szenvedésiröl _halál_ és _feltámadás_ ugy annyira _hogy_ akik öket láttyák _megemlékezik_  _az_ a miket ö _cselekedet_ és _tanít_  _eszerint_  _tesz_ rolla vallást az emberek elött a Martyrok vérek _kiontás_  _tesz_ vallást az ö _tanítás_  _igazság_ és _élet_ szenttségéröl a _kereszt_ is _tartozik_ mostanában mindent el veszteni és szenvedni az _evangélium_  _hogy_  _ha_ a szükséges

 _k_ A _Krisztus_  _feltámadás_ után miért nem mutatá meg magát az egész népnek

 _f_ Mert avilág az ö _ellenség_ lévén részt nem vett az ö szenvedö _élet_ méltatlan vala _tehát_ arrais _hogy_ részesüllyön az ö _feltámadás_  _titok_ és az ö új _élet_ meg mutatá magát _barát_  _aki_  _hirdetni_  _kelletik_ a mit láttak meg fogja még magát mutatni az _örökkévaloság_ azoknak kik szeretettel _engedelmeskedik_ néki és reszelteti is öket _dicsőség_ mert részt vettek volt szenvedéseiben

 _k_ A _hív_ mitsoda elmével _kell_  _tekinteni_ azt a szabadságot melyet a _Krisztus_ vett mint _ember_  _hogy_  _megítélhet_ az _eleven_ és aholtakot

 _f_ Félelemel _kell_ nékik _tekinteni_ az ö _ítélet_ és erre valo nézve _idő_  _kell_  _az_  _készülni_  _hogy_  _ő_  _követ_  _hűség_ és az ö _élet_  _hasonlít_ az ö _élet_  _elkerülvén_ szorgalmatoságal mind azt valami nékik nem _tetszhet_ik_ és valami _harag_  _ejthet_ öket nagy vétkes vak meröség volna meg _bosszantani_ abirót és meg _bántani_ azt akinek _kéz_ vagyon a mi _örökös_ sorsunk valamint _cselekedik_ mind azok akik meg vetik a _Krisztus_ szegénységit alázatoságát és az ö _evangélium_  _igazság_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ lennünk a midön láttyuk _hogy_ a proféták _bizonyság_  _tesz_ akristusrol

 _f_ Arra abizonyságra valo nézve el _kell_ magunkal hitetnünk _hogy_ mindent valamit _cselekedet_ szenvedet és _tanít_  _igaz_ és azt bé _kell_  _teljesség_ vennünk _hogy_ ö az Isten _fia_ az Attyához _hasonló_ és véle egy Isten valamint ezt maga meg mondotta és _megbizonyít_ annyi _sok_  _csoda_ és szenttséges _élet_ és mind ezek egészen meg _egyezik_ azokal a miket _őfelőle_ mondottak a proféták _megtestesülés_ elött sók _idő_ ez igen nagy _bélyeg_ az _istenség_ és az _igazság_ 

 _k_ Elegendöé akristusban valo _hit_ abünnek _bocsánat_ mivel szent péter ugy tettzik ezt mondaná

 _f_ Elegendö a _Krisztus_  _hinni_  _de_ elö és szeretettel valo munkálodo _hit_ ezis az _értelem_ a szent péter szavainak nem _elegendő_  _aki_ nyilatkoztatot _igazság_  _hinni_ magtalan és tsak _elmélkedő_  _hit_  _hanem_  _az_  _kell_ szabni _élet_ és _követni_ az _evangélium_ melyet _hisz_ mivel más képen nintsen üdveség _ezért_ mondgya szent _Jakab_  _hogy_ a _hív_  _cselekedet_ nélkül _meghal_ az _ördög_ is _hisz_ és retteg _de_ azért nem üdvezül jac 2 17 19


 _evangélium_ 

szent luk 24 13

És _íme_  _kettő_  _őközülük_ azon nap mennek vala egy _Emmaus_ nevü _kastély_ mely _hatvanfutamatnyi_  _föld_ vala _Jeruzsálem_ és ök szolnak vala egy másal _mindaz_ a mik _történik_ és lön midön _beszélget_ és _kérdezkedik_ egy más _között_ ö maga _Jézus_ is _elközelgetvén_ vélek mégyen vala az ö szemek pedíg _tartóztatva_ valának _hogy_ meg ne üsmérnek _ő_ és mondá nékik mitsoda _beszéd_ ezek melyeket _közte_  _forgat_ mentetekben és szomoruak vagytok és _felelvén_  _egy_ kinek _Kleofás_ neve mondá néki _te_ vagyé egyedül jövény _Jeruzsálem_ és meg nem _tud_ a mik _abban_ lettek a napokban kinek ö mondá mitsodák és mondának a Názáreti _Jézus_ felöl: _ki_ profeta férfiu volt _hatalmas_ atselekedetben és a _beszéd_ az Isten és az egész nép elött és mi modon adták _ő_ a _főpap_ és a mi _fejedelem_ a _halál_  _kárhoztatás_ és _megfeszít_  _ő_ mi pedig reméllyük vala _hogy_ ö szabaditaná meg _Izrael_ és most mind ezek felet _harmadnap_ ma _hogy_ ezek lettek _de_ némely _közüle_ valo aszszony állatok is rettentének minket kik virrata elött a _koporsó_ voltak és nem _találván_ az ö testét _visszajön_ mondván _hogy_ ök Angyali látást is láttak volna kik _élni_ mondgyák _ő_ és némellyek _közüle_ akoporsohoz menvén ugy _talál_ valamint az aszszony állatok mondották _ő_ pedíg nem _talál_ és _Jézus_ mondá nékik _ó_ ’ _balgatag_ és _késedelmes_ szivüek mind azoknak _elhitel_ mellyeket a profétak szollottak nem ezeket kelletté szenvedni akristusnak és ugy bé menni az ö _dicsőség_ és _elkezdvén_ Mojsesen és mind a profétákon magyarázza vala nékik minden _írás_ a mellyek _őfelőle_ valának és a _kastély_  _közelget_  _ahova_ mennek vala és ö tetteté _hogy_ meszszebb menne és _kényszerít_  _ő_ mondván maradgy velünk mert _beesteledik_ és már el hanyattlot a nap és bé mene _ővelük_ és lön midön _letelepedik_ vélek vévé akenyeret és meg áldá és meg szegé és nékik nyujttyavala és meg nyilatkozának az ö szemek és meg üsmérek _ő_ és ö _elenyészik_ szemek _elől_ és mondák egy másnak nem gerjedez valaé a szivünk _mibennünk_ midön szollana az uton és meg nyilatkoztatná nékünk az _írás_ és _felkelvén_ azon _óra_  _visszatér_  _Jeruzsálem_ és _talál_  _egybegyűlve_ atizen _egy_ és azokot akik vélek valának mondván _hogy_  _feltámadt_ az ur _bizonnyal_ és meg _jelent_ simonnak és ök _előbeszél_ amik az uton _történik_ és mint üsmérték meg _ő_ akenyérnek szegésében


Magyarázat

 _k_ Mit _tanulhat_ a mái _evangélium_ lévö _két_  _tanítvány_ példájokbol akik az uton _beszélget_ az üdvezitö _halál_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ amidön _istenfélő_ vagyunk egy _társaság_ a _sok_  _hiábavaló_ és _haszontalan_  _beszéd_  _hely_ az _isten_  _csodálatos_ munkáirol _kell_  _beszélgetni_ arrol amiket a _Krisztus_  _cselekedet_  _miértünk_ ami _hivatal_ és az üdveségröl vigasztalván és _oktatván_  _egy_ amásikunkot ahitben és az _isteni_ szeretetben

 _k_ Mire _tanít_ minket ezen _két_  _tanítvány_ a _Krisztus_  _halál_ valo szomoruságok

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ egész _élet_  _kell_ siratnunk vétkeinket és _sok_ ollyan _keresztény_ vétkeket a melyek _oly_  _gyakorta_  _felfeszít_ az urat és másodszor is meg ölik _haszontalan_  _tévén_ az ö _halál_ és szenvedésit _eloltván_ szivekben _kegyelem_  _hogy_  _ha_ pedig szivünkben viselnök ezt az üdveséges szomoruságot az ö szeretetével együt ö _miközöttünk_ maradna és azon _belső_ vigasztalását adná mint a melyet _érez_ ezek atanitványok az ö _társaság_ noha ök azt nem _tud_ 

 _k_ Miképpen _gondolkodik_ a _Krisztus_  _feltámadás_ 

 _f_ Ugy anyira _megháborodik_ az ö _halál_  _hogy_ ámbár még _előre_ meg mondotta volna is nékik _harmadnap_ valo _feltámadás_  _mindazonáltal_ ugyan azon a napon _kezd_  _megcsökkenni_  _aziránt_ valo reménségben ugyan ez is _történik_  _sok_ olyan _keresztény_  _aki_ nyughatatlanságbol és az elmének _gyengeség_ azt _gondol_  _hogy_ egészen oda vannak amidön valamely _keserves_ állapotban _esik_ ugy tettzik mint _ha_ az Isten uttyait akarnák _igazgatni_ a midön azok _ellenkezik_ szándekjokal és _tanács_  _szerint_ rendelni akarattyát _holott_  _teljesség_ el _kell_ azt magunkal hitetnünk _hogy_ az ollyan állapotban valo létünket az Isten tsak azért engedi _hogy_ meg probállya _hit_  _hogy_  _könyörgés_  _buzgó_ legyenek és _hogy_ reméllyük reménség felet is _hogy_ ollyan formában _beteljesít_ akarattyát a mely Anyaszent egyházának és szolgainak _haszon_ lészen _hisz_  _tehát_  _erős_  _hit_  _hogy_ minden meg lett és leendö _dolog_ ura az Isten semmi az ö rendelése és _engedelem_ nélkül nem _történik_  _hogy_ a roszat vagy a nyomoruságot az ö választatinak üdveségekért és a maga _dicsőség_ engedi meg és _hogy_ egy szoval minden _java_  _fordul_ azoknak kik _ő_ szeretik

 _k_ Az Isten _fia_  _tilt_ nékünk _hogy_  _felebarát_  _bolond_ mondgyuk mitöl vagyon _tehát_  _hogy_  _tanítvány_  _balgatag_ nevezi

 _f_ Az üdvezitö ezt a szót _bolond_ vagy _balgatag_ nem magát a szót _kárhoztat_  _hanem_ a _harag_ és a mérget a melyel azt mondgyuk _felebarát_  _gyalázat_ az ollyan szók melyek _gyalázatos_  _tetszik_ már nem azok mondgya szent Agoston a midön a _felebaráti_ szeretet mondattya azokot ezen _indulat_ mondá az üdvezitö a _tanítvány_  _hogy_  _balgatag_ meg akarván vélek éreztetni _hogy_  _kicsinyhitű_ és _hogy_ magokban szállanának az illyen _orvosság_  _kell_ némelykor _élni_  _hogy_  _meggyógyíthat_ az Atyánk _fia_ lelki sebeit _főképpen_  _hogy_  _ha_ valamiben _felülhalad_  _ő_ és _hogy_  _ha_ ollyan formában _cselekedik_ a melyért _elhitethet_ magával _hogy_ tsak az _őhozzá_ valo szeretetért és az ö _java_  _cselekedik_ ezen _ok_  _hív_ szent _János_ a _farizeus_ viperáknak szent _István_ a sidokot _keményszívű_ és _körülmetéletlen_ szent pál a _galatiabeli_  _balgatag_ és akristus maga az _ellenség_  _kétszínű_ nevezi

 _k_ Mit monda még az ur akét _tanítvány_  _hogy_  _meggyőzhet_  _hitetlenség_ 

 _f_ Meg mondá nékik _hogy_ szükséges volt a _Krisztus_ szenvedni elméjekre adván _hogy_  _ő_ ugy _tekint_ mint Messiást mivel a proféták meg mondották vala _hogy_ szenvedni fog és _hogy_ a szenvedésnek uttyát választotta volt az Isten _hogy_ azon munkálodgya az _ember_ nemzetnek üdveségit azt mondá _hogy_ szükséges volt a _Krisztus_ szenvedni és ugy bé menni _dicsőség_  _elöben_ akarván adni ezt anagy _igazság_  _hogy_  _ha_ ami _fej_ akinek _örökös_ a _mennyország_ még is szenvedésel _kelletik_ oda bé menni atagoknak nem lehet arra más utat _keresni_ ez igy lévén egy _kereszt_  _hogy_ ne _kell_ utálni atunya és _kényes_  _élet_ mivel a bé zárja elötte a menynek _kapu_ és _hogy_ ne _kell_ szeretni a sanyargatást és apenitentziát mivel a _bizonyos_ tészi választatását

 _k_ Az üdvezitö miért nem üsmérteté meg magát a _tanítvány_ a midön vélek _beszél_  _hanem_ a midön a _kenyér_ meg szegé

 _f_ Azért _hogy_ nékünk meg mutassa a nagy szent _Gergely_  _szerint_  _hogy_ a szent parantsolatoknak nem ahalgatásáért _hanem_ azoknak végben viteliért világosittatunk meg akegyelemel és _jól_ meg nem lehet _fogni_ az Isten szavát _hogy_  _ha_ tsak azt bé nem _tölt_  _cselekedet_ 

 _k_ Az üdvezitönek _beszélgetés_ mit _okoz_ a _két_  _tanítvány_ szivekben

 _f_ Meg vallák egy másnak _mihelyt_  _elenyészik_  _előle_  _hogy_ azö szivek _ég_ az uton a midön vélek _beszél_ és magyarázta nékik az _írás_  _hasonló_  _kell_ mivelni _benne_ az Isten szavának a midön azt _hallgat_ vagy _olvas_ alázatoságal ezen _két_  _tanítvány_ példája a szemünkre _hány_ nékünk lágyságinkot a melyel _hallgat_ vagy _olvas_ az Isten _ige_ mivel minek utánna azokot _hall_ és _olvas_ volna _ugyanabban_ ahidegségben maradunk amelyben voltunk annak elötte noha mindenik azt _tart_ maga felöl _hogy_ nagy szeretettel vagyon az _isten_ azt pedíg _cselekedet_  _kell_ meg mutatni mitöl vagyon _hogy_ meg maradunk _abban_ ahidegségben attol _hogy_ a szeretetett tsak _abban_  _tart_  _hogy_ az elmét _erőltet_ a szeretetnek _cselekedet_ a mely velünk _elhitet_  _hogy_ az _isten_ szerettyük _ezért_ ís vagyon _hogy_ tsak a _földi_  _dolog_  _kíván_ és igen _kevéssé_ a menyeieket ugyan ez is nem engedi _hogy_ akristus szóllyón szivünknek és _hasonló_  _tűz_  _gerjeszt_  _benne_ mint a melyet _érez_ atanitványok

 _k_ Miért teszik azt fel _hogy_ a _kenyérszegés_ üsmérteté meg magát az ur aket _tanítvány_ 

 _f_ Meg akarják nékünk mutatni _hogy_ az _Eucharisztia_ amelyet az _írás_ ezekel a szokal nevezi _kenyérszegés_  _kútfő_ a világoságnak és a szeretetnek és _hogy_ a legg nagyob _kegyelem_ ezen szenttségben _közöl_ mi velünk ugy anyira _hogy_  _ha_ ollyan _gyakorta_ valo _communio_ után is nagyob _hit_ és nagyob _isteni_ szeretetünk nintsen _hogy_  _ha_ ö véle nagyob _egyesülés_ nem vagyunk attol vagyon _hogy_ nem _járul_  _az_  _tiszta_ szivel és azzal a _buzgóság_ a melyel akarja _hogy_  _az_ a szent asztalhoz _járul_ mivel amái _evangélium_  _meglát_  _hogy_ a _communio_ valo valoságos _készület_ az Isten _ige_  _olvasás_ és a _buzgó_ szeretetböl áll

 _húsvét_  _kedd_ 

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ szüntelen szaporittod Anyaszent egyházadot ujjab _fi_ adván nékie adgyad _hogy_ szolgaid _megtarthat_  _keresztényi_  _élet_ akereszttség szenttséginek _kegyelem_ a melyet vették ahit _által_ ami urunk J k


 _episztola_ 

act apos 13 26

 _atyámfia_  _férfi_  _Ábrahám_ nemzetének _fia_ és _aki_  _közötte_ az _isten_  _fél_ néktek _küldetik_ ez üdveségnek _ige_ mert akik _Jeruzsálem_ laknak vala és annak _fejedelem_ ezt nem üsmérvén és a proféták szózatit melyek minden szombaton _olvastatik_  _megítélvén_  _beteljesít_ és semmi okot ahalálra nem _találván_  _őbenne_  _megkér_ pilátustol _hogy_  _megöl_  _ő_ és midön el végeztek volna mindeneket mellyek _őfelőle_  _írva_ valának levévén _ő_ a _fa_ akoporsoba _tesz_  _ő_ az Isten pedíg _feltámaszt_  _ő_  _harmadnap_  _halott_  _ki_  _sok_ napokon láttatott azoktol kik együt fel mentenek vala ö véle _Galilea_  _Jeruzsálem_ kik mind _eddig_  _tanú_ ö néki a _község_ mi is azt az _ígéret_  _hirdet_ néktek mely az Atyáinkhoz lött mert ezt az Isten _beteljesít_ a mi _fia_  _feltámasztván_ a _Jézus_ a mint a második soltárban is _írva_ vagyon Én Fiam vagy _te_ én ma szültelek tégedet


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ szent pál mondá _hogy_  _elküldetik_ az üdveségnek _ige_ 

 _f_ Azok az _Ábrahám_  _fia_ és azok akik az _isten_  _fél_ azért _beszél_ illyen formában mert az _isten_  _ígéret_ a szent pátriárkákot _ül_ és _Dávid_ a kinek nemzettségéböl _kelletik_ születni akristusnak _test_  _szerint_  _de_ a pátriárkáknak _test_  _szerint_ valo maradéki méltatlanoká _tévén_ magokat azokhoz az _ígéret_ és meg vetvén az üdveségnek _ige_ melyet az Apostólok a pogányok _közibe_ vitték _aki_ is a sidok _hely_  _tétetik_ és _aki_ nem tsak _Ábrahám_ lettek _fia_  _követvén_  _ő_  _hit_  _hanem_ még a _kegyelem_ az _isten_  _fogad_  _fia_ mert nem minnyájan akik _Ábrahám_ magva minnyájan _fi_ mondgya szent pál _hanem_ az _ígéret_  _fia_ számláltatnak a mag _közibe_ rom 9 7 8 meg másut azt mondgya _hogy_ Attyok lenne minden _hívő_ kik _körülmetéletlen_ és Attyok légyen a _körülmetélt_ is kik _körülmetéltelenség_ valo _hit_ nyomdokit _követ_ rom 4 11 12 ennek láttyuk _beteljesedés_ mivel a pisidiai Antiochiában lévö sidok _káromlás_ meg vetvén az Isten _ige_ szent pál és szent _Barnabás_ vakságokban _hagyván_ öket a pogányokhoz vívék act 13 45 46

 _k_ Vannaké olyan _kereszt_ kik valamint a sidok nem akarják az üdveségnek _ige_ bé venni

 _f_ Igen is sokan vannak ollyanok kik inkáb szeretik meg romlot sziveket _követni_ mint sem bé venni azokot az _evangélium_  _tanítás_ a mellyeket nékik _hirdet_ az ur szolgai noha tsak azoknak lésznek azok üdveségesek akik azokot szeretettel _követ_  _ki-ki_ maga _tetszés_  _szerint_ valo _tudomány_  _csinál_ magának és ugy magyaráza az _evangélium_  _hogy_  _kedvez_ rosz _hajlandóság_ egy _fösvény_  _gyűlöl_ a _keresztényi_ szegénységet és az _adakozás_ egy _kevély_ és egy nagyra vágyó az alázatoságot egy _kényes_ és egy _torkos_ a penitentziát és a szenvedést _egy_ is ezek _közül_ nem szereti _hallgatni_ az _olyan_  _igazság_ a mely _ellenkezik_ rosz _kívánság_ és mindenik azt mondgya szivében valamint egy profétánál _olvas_ szollyatok nékünk _kedves_  _dolog_ lássatok nékünk _tévelygés_ vegyétek el _tőle_ az utat _eltérít_  _tőle_ az _ösvény_ szünnyék meg a mi _orca_ elött az _Izrael_ szente Isa 30 10 11

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondgya szent pál _hogy_ a sidok _beteljesít_ aproféták mondásit _halál_  _ítélvén_ akristust

 _f_ Mert a proféták _megjövendöl_  _hogy_ a sidok meg ölik _ő_ ez igy lévén az Isten _engedelem_ a mi _hit_  _megerősítés_ vált az ö _hitlenség_ mivel valamit mondottak volt a meg lett az ö _jövendölés_ bé tellyesedet és _abban_ semit nem lehet _kételkedni_  _hogy_ akit meg vetettek és _halál_ itélték _hogy_ a ne lenne a _megígér_ Messiás és a meg váltó ebböl a _következik_  _hogy_ valamit a Messiás _tanít_ a _tökéletes_  _igazság_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_  _bizonyság_ akarja meg _bizonyítani_ szent pál akristus _feltámadás_ 

 _f_ Azok az Apostolok és a _tanítvány_ akik _ő_ üsmérvén véle lakván és _társalkodván_ meg nem tsalhaták magokot ezek a _bizonyság_  _aki_  _küld_ a sidokot _hogy_ meg _tanul_ töllök az _igazság_ azok nem üsméretlenek se _felőle_ nem lehet _gyanakodni_ ezek _hazafia_ az _igazság_  _élet_ veszedelmével _tesz_  _bizonyság_ és azt _sok_ számu _csodatétel_  _erősít_ 

 _k_ Mitsoda _ígéret_ az a melyröl szent pál mondgya _hogy_ az attyokhoz lött _ígéret_ 

 _f_ Az a melyel _megígér_ Isten az _ember_  _hogy_ meg váltót fog nékik adni akinek _feltámadás_  _beteljesedik_ az _ígéret_ mivel _ha_ fel nem _támad_ azt _hisz_  _felőle_  _hogy_  _kénytelenség_ és szükségböl _meghal_ valamint a több emberek _de_  _feltámadván_  _ígéret_  _szerint_  _tartozik_  _elhinni_  _hogy_ szabad akarattyábol _meghal_ valamint ezt meg mondotta vala _sok_  _idő_ annak elötte _Izajás_ proféta 53 7 _hasonló_ mond magais az _evangélium_ az üdvezitö Joan 10 18 ebböl _következik_  _hogy_  _hatalom_ vala magát fel _támasztani_  _halál_ után emeg külömbözteti _tehát_  _ő_ atöbb _ember_ Én _letesz_ azt magamtol _hatalom_ vagyon annak _letétel_ és _hatalom_ vagyon annak fel vételére szükséges vala _tehát_ az ö _halál_  _hogy_ áldozattyával el _töröl_ vétkeinket _de_ az is szükséges vala _hogy_ fel _támad_  _hogy_ valoságosan _megbizonyíthat_  _igazság_ mind annak valamiket _tanít_ és _hogy_  _bizonyos_ zálagját adgya nékünk az üdveségnek melyet nékünk _megérdemel_  _halál_ 

 _k_ Mire _tanít_ minket a _Krisztus_  _halál_ és _feltámadás_ 

 _f_ Fel _támadás_ meg mutattya nékünk a _cél_ a melyre _kell_  _igyekezni_ a _dicsőség_ melyet nékünk _készít_ tsak _kér_ ö tölle annak a _dicsőség_ szeretetét meg fogja _halál_ mutatni nékünk azt az utat a mely arra viszen és a melyen oda _érkezhet_ik_ az az út pedig nem más _hanem_ a _kereszt_ és a sanyargatásnak uttya


 _evangélium_ 

sz luk 24 36

Midön pedig ezeket _beszél_ meg álla _Jézus_  _közötte_ és mondá nékik _békesség_ néktek én vagyok ne _fél_  _megháborodván_ pedig és meg retenvén azt vélik vala _hogy_ lelket látnának és mondá nékik miért _megháborodik_ és _gondolat_ mennek fel ati sziveitekbe lássátok _kéz_ és lábaimot mert _ennenmagam_ vagyok _megtapogat_ és lássátok mert aléleknek _hús_ és _csont_ nintsenek a mint láttyátok _hogy_ nekem vagyon és mikor ezt mondotta volna meg mutatá nékik _kéz_ és lábait midön pedig még sem _hisz_ és _öröm_  _csodálkozik_ mondá nékik vagyoné itt valami _ennetekvalo_ ökk pedig _hoz_ néki egy _darab_ sült _hal_ és lépes mézet és mikoron _eszik_  _előtte_ vévén a maradékot nékik _ad_ és mondá nékik ezek az _ige_ mellyeket szollottam néktek midön még veletek volnék _hogy_ szükség bé tellyesedni mindeneknek mellyek _írva_ vannak a Mojses _törvény_ és a profétákban és a soltárokban _énfelőlem_  _akkor_ meg nyittá elméjeket _hogy_  _megért_ az _írás_ és mondá nékik mert _így_ vagyon meg _írva_ és _így_  _kell_ a _Krisztus_ szenvedni és _feltámadni_  _halott_  _harmadnap_ és predikáltatni az ö nevében a penitentziának és a _bűn_  _bocsánat_ minden nemzetségek _között_  _elkezdvén_  _Jeruzsálem_ 


Magyarázat

 _k_ Miképpen _bánik_ akristus az Apostolival a midön _megjelenik_ nékik _feltámadás_ után

 _f_ Nem szolla nékik se szenvedésiröl se _ellenség_  _kegyetlenség_ és _igazságtalanság_ se _őneki_ magoknak szemekre nem _hány_  _hogy_ ollyan _könnyű_ el _hagy_  _ő_  _hanem_ tsak azon _igyekezik_  _hogy_ vélek _elhitethet_  _feltámadás_  _igazság_ ezen nagy példábol _megtanul_  _hogy_  _ellenség_ ellen ne szóllyunk se _felőle_  _harag_ ne _beszél_ az után _hogy_ üldözésektöl meg menekedtünk se azt ne szenvedgyük _hogy_ mások is _gyalázat_  _illet_  _hanem_  _hagy_ az Isten _ítélet_  _aki_  _bizonyság_ és _ítélő_  _hamisság_ és ártatlanságunknak azt is _megtanulhat_  _hogy_  _megenged_ jó akaroinknak _hogy_  _ha_ valamely _tartalék_  _elhagy_ minket szükséginkben és _ha_ annyiban meg nem segitnek minket a menyiben várhatnok töllök

 _k_ Az üdvezitö nem feddéé meg öket

 _f_ Nem _hogy_ meg feddette volna öket _hálaadatlanság_  _de_ még _csodálat_ méltó _kegyes_ szókkal szolla _hozzá_ sött még _békesség_  _ad_ nékik a melyet az emberek _inkább_  _óhajt_ felyül is _halad_ ez abékeség az _ember_  _gondolat_ a melyet anyi munkáji és szenvedési _által_  _megérdemel_ nékik és nyerte meg vére árrán

 _k_ Minek utánna _békesség_ adot volna nékik miért mutatá meg _kéz_ és _oldal_ 

 _f_ Mert meg akará velünk értetni _hogy_ a szivbéli _békesség_ a szenvedésekel és ajó _cselekedet_ lehet meg nyerni a melyeket _jelent_ akezek és az _isteni_ szeretettel melyet _jelent_ az _oldal_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók valamint az en Atyám _elküld_ engemet ugy én is _elküld_  _titeket_ 

 _f_ Azt teszik _hogy_ valamint a mi urunk az Attyátol vette az _evangélium_ és abün _bocsánat_ valo _hatalom_ ugyan vélek is _közöl_ azt a _hatalom_  _hogy_ azzal _élhet_ szolgálattyában ebböl _ki_ tettzik _hogy_ ugy lehet valakinek _élni_ az Anyaszent egyházban azal ahatalomal _hogy_  _ha_ arra tölle _hívattatik_ és _ha_ azt tölle vette ugy is lehet annak _kötelesség_  _haszon_ bé _tölteni_ mivel _ha_ másképpen akarná magát ártani az _egyházi_  _hivatal_ ollyan lenne mint a ragadozo _farkas_ 

 _k_ Mitsoda _hatalom_  _ad_ az ur Apostolinak ezekel a szokal A _bűn_ meg lészen botsátva _aki_  _megbocsát_ és meg lészen _tartva_  _aki_  _megtart_ 

 _f_ Hatalmat _ad_ nékik a _bűn_  _megbocsátás_ vagy _megtartás_ ugy _hogy_ akár _megbocsát_ azokot akár _megtart_ ugy mint néki _helytartó_ és _egyházi_ szolgai avétkek valoságal meg botsátatnak vagy _megtartatik_ Isten elött _aki_ az ö _ítélet_ meg _erősít_ az _ég_  _hogy_  _ha_ azt üsmerettségel és _értelem_ mondgyák _ki_ az az abünösnek _igazán_ valo _meggyónás_ a midön abünös valoságos _töredelmes_ és _penitenciatartó_ mivel anélkül Isten elött nintsen _bűnbocsánat_ apapnak meg _kell_ azt _tartani_  _mindaddig_ még nem láttya _megtérés_ azt akarom mondani _hogy_  _addig_ fel ne óldoza _bűn_ valamég abünös valoságos _jel_ nem adgya ne tsak szoval _hanem_  _cselekedet_  _megtérés_ 

 _k_ A vétkek _megbocsátás_ tsak _abból_ áll _tehát_  _hogy_ a pap meg mondgya a _bűnös_  _hogy_ a vétkei _megbocsáttatik_ 

 _f_ Az üdvezitö _éppen_ nem ezt _ért_ ezen roszul _ért_ és az Isten szavához _tesz_ azok kik ezt igy magyarázák a _Krisztus_ nem azt mondgya _hogy_ a papok _megjelent_  _hogy_ a vétkek _megbocsáttatik_  _hanem_  _hogy_ valojában _megbocsát_ azokot ez ollyan _törvényes_  _hatalom_ valo _megbocsátás_ sententiája a mellyet a pap a _bűnös_ meg vallására és vádolására mondgya _ki_ a mely _ő_ az Isten _kegyelem_  _visszahelyheztet_ 

 _k_ Miért _megenged_ az Isten _hogy_ az Apostolok _főképpen_ szent _Tamás_  _kételkedik_ az urok _feltámadás_ 

 _f_ Meg _enged_ azért _hogy_ az Anyaszent egyháznak _hit_  _megerősít_ mivel az ö _kételkedés_  _abban_ modot _kerestet_ vélek _hogy_  _bizonyos_ lehesenek ennek atitoknak _igaz_ voltárol az ur _hogy_  _enged_  _gyengeség_ és _elhagyat_ vélek _kételkedés_ meg vísgáltatá vélek a _kéz_ lábain és _oldal_ lévö sebeknek _hely_ meg mutattya nékik testét és _csont_ és az után _beszélget_ vélek _eszik_ és _iszik_ nem szükségböl se nem _gyengeség_  _hanem_ szeretetböl és maga meg alázásábol lehetet volnaé _jobban_ meg _bizonyítani_  _hogy_ valoságos és _élő_  _test_ volna

 _k_ Miért _becsül_ nagyobra annak _hit_  _aki_ látás nélkül _hisz_ mint annak _hit_  _aki_ látás után _hisz_ 

 _f_ Mert az Isten azt _kíván_ töllünk _hogy_ álhatatosan _hisz_ mind azt valamit _ki_ nyilatkoztatott nékünk ne is _kíván_ mást annak _megbizonyítás_  _hanem_ tsak az ö szavát és _hatalom_ mivel ö _önnönmaga_ az _igazság_  _ebben_ is áll ahitnek _érdem_ a mely szent pál _szerint_ aláthatatlanoknak _bizonyítás_ hebr 111 _ezért_ is mondgya _hogy_ a _hív_ nem alátásbol vagyon _hanem_ a _hallás_ azt pedig _hall_ mert akristus _ige_ mindenüt _kihirdettetik_ rom 10 17

 _k_ Miért _tesz_ azt fel az _írás_  _hogy_ meg nyittá elméjeket az Apostolinak _hogy_  _megért_ az _írás_ 

 _f_ Azért _hogy_  _abból_  _meglát_  _hogy_ a mi magunk elméjéböl az _írás_ meg nem _érthet_ és szükséges _hogy_ az Isten meg nyissa elménket és _értelem_ adgyon nékünk _hogy_ meg láthassuk a valoságos _értelem_ azoknak az _írás_ az _írás_ nem világosak _teljesség_ azokban _sok_  _homályos_ és nehéz _dolog_ vannak valamint szent péter mondgya a szent pál leveleiröl _hogy_ némellyeket nehéz meg _érteni_ melyeket atudatlanok és álhatatlanok _meghamisít_ mint _egyéb_  _írás_ is a magok veszedelmekre 2 petr 3 16 _hogy_  _ha_  _teljesség_ világosak volnának a sidok minden nap _olvasván_ a _jövendölés_ azokot _megért_ és az _eretnek_ is _megért_  _hogy_ pedíglen _jól_ meg lehesen _érteni_ azoknak _értelem_ az _írás_ az _igazság_ szeretetével alázatos _élő_  _hit_ és az Anyaszent egyházhoz valo _engedelmesség_  _kell_  _olvasni_ a kinek is adta akristus azoknak _értelem_  _hogy_  _ki_ adgya azoknak magyarázattyát a szent Atyák és a _koncílium_  _által_ az Isten meg üsmérteti az alázatosokal a _titok_ a melyeket el rejti a _kevély_ elött akristus mondása _szerint_ a szent lélek adgya mindenben az _igazság_ és az is _tanít_ azt _belső_ ugyan öis _hint_ azt a szivben _ezért_ is mondgya szent Agoston _hogy_ az _igazság_ a szeretett _által_ lehet menni erre valo nézve sokat _kell_  _könyörögni_  _ezért_ akegyelemért az Anyaszent egyház _tanítás_ és a _tradíció_  _kell_  _folyamodni_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ lennünk akristus _jövendölés_  _hogy_ minden nemzeteknél fogják prédikálani az ö nevében apenitentziát és a _bűn_  _bocsánat_ 

 _f_ Azt jó meg _gondolni_  _hogy_ ez a _jövendölés_ minden nap bé tellyesedik az _evangélium_ az egész _föld_ valo predikáltatásával és _hogy_ mind ennek mind atöbb _jövendölés_  _beteljesedés_ arra _kötelez_  _hogy_ ne tsak azt _hisz_ a mit nem láthatunk _hanem_  _hogy_ még mind azok ajövendölések mellyeket akristus _hagy_ nékünk bé tellyesednek annak _idő_ ugy mint a _feltámadás_ és az utolso _ítélet_ 

 _k_ Mit mondasz arra _hogy_ a mi urunk _egyszersmind_ parantsollya _hirdetni_ a penitentziát és a _bűn_  _bocsánat_ 

 _f_ Azt mondom _hogy_ azért prédikáltattya a _bűn_  _bocsánat_ mert a penitentziát is predikáltattya mivel azokot tsak a penitentziával lehet meg nyerni _mindazonáltal_ azt akarjuk _hogy_  _megbocsát_  _bűn_  _penitenciatartás_ nélkül noha _ellenben_ az _igazság_ azt mondgya _hogy_  _ha_ penitentziát nem _tart_ mindnyájan el veszünk ne _kíván_  _tehát_ el választani egy mástol a mit az Isten _oly_ igen _összekapcsol_ mivel nintsen olyan _hatalmú_  _ember_ a _föld_ akinek anyi _erő_ légyen _hogy_  _megbocsáthat_  _bűn_ annak _aki_ penitentziát nem akarna _tartani_ azt el is mondhattyuk _hogy_ az Isten sem _cselekedhet_ik_ nem azért _hogy_ arra _hatalom_ nem volna _hanem_ azért _hogy_ az _ellenkezik_ az ö _igazság_ és _bölcsesség_ 

 _húsvét_  _hét_ VALO SZEREDÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ mi nékünk minden _esztendő_ új _öröm_ adtz a mi urunk _feltámadás_  _ünnep_  _megad_  _irgalmasság_  _hogy_ a mely _ünnep_  _idő_ szentelünk azok minket az _örök_  _boldogság_ vezethessenek a mi urunk J k


 _episztola_ 

act Apost 3 13

 _Ábrahám_  _isten_ Isáknak _isten_ és _Jákob_  _isten_ a mi Atyáink _isten_  _megdicsőít_ az ö Fiát a _Jézus_ kit _ti_ el árultatok és _megtagad_ a pilátus szine elött ö azt _ítélvén_  _hogy_  _elbocsáttatik_  _ti_ pedig aszentet és az _igaz_  _megtagad_ és a _gyilkos_  _férfi_  _kér_ néktek ajándékoztatni az _élet_  _alkotó_ pedig _megöl_ kit az Isten _feltámaszt_  _halott_ kinek mi _tanú_ vagyunk és az ö nevenek _hit_  _által_ ezt akit _ti_ láttatok és üsmértetek _megerősít_ az ö nevét és ahít mely ö általa vagyon adta ezt a _teljes_  _gyógyulás_ minnyájatoknak láttára és most _atyámfia_  _tud_  _hogy_  _tudatlanság_  _cselekedik_ mint a _ti_  _fejedelem_ is az Isten pedig a miket _előre_  _meghirdet_ minden proféták _által_  _hogy_ a _Krisztus_ szenvedne igy _beteljesít_ penitentziát _tart_ azért és _megtér_  _hogy_  _eltöröltetik_ ati _bűn_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _indulat_  _kell_  _tekinteni_ azt a _dicsőség_ melyet a _Krisztus_ vészen _feltámadás_ az ö Attyától a _halandó_  _élet_  _hely_ melyet a sidok el vették volt tölle

 _f_ Legyünk _erős_  _bizodalom_  _hogy_  _hasonló_  _bánik_  _fia_ kik _hogy_  _ha_ szenvednek meg is ditsöitetnek véle együt rom 8 17 _megjutalmaztat_ véghetetlen _jutalom_ a _gyalázat_ melyeket az _ember_ szenvednek _hogy_ egy _hiábavaló_  _beszéd_ egy _kis_  _haszon_ vagy egy mulando _élet_ a melyet _őérte_ el vesztik _örökkévaló_  _dicsőség_ véghetetlen _jó_ és _meghalhatatlan_  _élet_ fog adni

 _k_ vannaké ollyanok arosz _kereszt_  _között_ kik mint a sidok _kegyelem_ nyernek egy _gyilkos_  _hogy_  _megölhet_ az _élet_  _eredet_ 

 _f_ Ezt _cselekedik_ minden nap arosz _kereszt_ kik nagyobra _becsül_ avilágot rosz szokásival a _Krisztus_  _aki_ nékünk meg _érdemel_ akegyelemnek _élet_  _ez_  _cselekedik_ minden _idő_ mind azok akik üldözték és _kárhoztat_ az Isten szolgait és akik meg mentették meg is jutalmaztatták agonoszokot kik nyomorgatták ajókót _jaj_ néktek mondgya egy proféta kik _megigazít_ az _istentelen_ ajándékokért és az _igaz_  _igazság_ el veszitek tölle Isa 5 23 a világ _tele_ vagyon az illyen _igazságtalanság_ és ót _gyakorta_ láttyák _megbüntetni_ a jó _erkölcs_ és avétket _megjutalmaztatni_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ a szent péter példájábol _aki_ a _Krisztus_  _hatalom_ és a _benne_ valo _hit_  _tulajdonít_ a _csoda_ melyet ö tett

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ a midön jót _cselekedik_ az _őkegyelme_ adgyuk a _dicsőség_ és _meggyarapodik_ ahitben amely mindent meg nyer _isten_ az Apostol _kemény_ a szemekre veté a sidoknak vétkeket _de_ meg is enyhitté _beszéd_  _hogy_  _kétség_ ne _ejt_ öket és azt ne mondanák mint _Káin_ Az én _gonoszság_ igen nagy _hogy_ nyerhesek én azért _bocsánat_ ez okáért tsak atudatlanságnak _tulajdonít_ vétkeket és modot mutata nékik a _bocsánatnyerés_ a mely mód nem _egyéb_ vala _hanem_  _hogy_  _hisz_  _abban_ a kinek _hatalom_  _meggyógyít_ a sántát és meg nyerik lelkek _gyógyulás_ amint azt meg is nyerték sokan ebböl apéldábol láttyuk _hogy_ nem _kell_  _gyalázat_  _illetni_ abünöst _de_ söt még vigasztalni _kell_  _ő_ meg _tekintvén_ azt _hogy_ az Isten még jót _tehet_ véle és azö vétkeit nem nagyobitani _hanem_  _kisebbíteni_  _kell_ a menyiben az _igazság_ azt meg engedi azért _hogy_  _bátorít_  _ő_ a _penitenciatartás_ és abün _bocsánat_ meg nyerésének reménségére

 _k_ Mint _hogy_ a sidok a _Krisztus_  _megölés_  _beteljesít_ az Isten _ígéret_ miért _tulajdonít_  _tehát_ azt nékik vétkül

 _f_ Mert _ha_ szinte az Isten _megígér_ is _hogy_  _azáltal_ szabadittya meg avilágot _de_ azal azö vétkek _kis_ nem volna akristus _halál_ igen nagy vétket _cselekedik_  _tehát_  _hogy_  _megöl_  _hamisság_ az _élet_  _eredet_ ámbár az Isten véghetetlen _jóság_ az ollyan nagy roszat igen nagy _jó_ változtatta is _fordítván_ az ö _hamisság_ az _ember_ nemzetnek meg váltására _de_ mint _hogy_ ök magok tsak a _gonosz_  _indulat_  _követ_ és _hogy_ szándékjokban nem a volt _hogy_ segittsék az Isten munkáját azért öket nem lehet semmiben menteni

 _k_ Mit _cselekedik_ még szent péter _hogy_ meg vigasztalná öket

 _f_ Reménséget _ad_ nékik _hogy_  _megbocsáttatik_  _irtóztató_ vétkek tsak a _penitenciatartás_  _folyamodik_  _egyszersmind_ meg is mutattya abünösöknek _hogy_ nem _kell_  _megháborodni_ vétkeknek sokaságán és nagyságin mivel _ha_ szivekböl azokot meg utállyák _bocsánat_ is várhatnak azokért akristus _elégtétel_ és _érdem_ valo nézve a kinek _irgalmasság_ igen _meghalad_ az ö _hamisság_ és akinek vére _eltörölhet_ nem tsak az ö vétkeket _hanem_ még az egész világét is


 _evangélium_ 

sz Ján 21 1

Az után _ismét_  _megjelenik_  _Jézus_ atanitványinak a _Tiberiás-tenger_  _ekképpen_  _megjelenik_ együt valának simon péter és _Tamás_  _aki_  _kettős_ mondatik és Nátánáel _ki_ a _galileai_  _Kána_ vala és a zebaedeus _fia_ és más _kettő_ az ö _tanítvány_  _közül_ mondá nékik simon péter _halászni_ megyek mondák néki mi is el megyünk veled és _ki_ menének és bé szállának ahajoban és azon _éjjel_ semit nem _fog_ reggel lévén pedig meg álla _Jézus_ a parton _de_ nem üsmérék meg a _tanítvány_  _hogy_  _Jézus_ volna mondá azért nékik _Jézus_  _gyermek_ vagyoné valami _étek_  _felel_ néki nintsen mondá nékik vessétek a _hajó_  _jobb_ felöl a _háló_ és _talál_ meg veték azért és már nem vonhattyák vala azt ahalaknak sokasága miat mondá azért az a _tanítvány_ akit szeret vala _Jézus_ péternek az ur simon péter mikor _hall_  _hogy_ az ur a _köntös_ magára véve mert mezitelen vala és a _tenger_  _ereszkedik_ atöbb _tanítvány_ pedig a _hajó_  _jön_ mert nem mesze valának a _föld_  _hanem_ mint egy _kétszáz_  _könyöknyi_ ahalak _háló_ vonván _hogy_ azért _ki_ szállának aföldre látának rakot szenet és arra _tetet_  _hal_ és _kenyér_ mondá nékik _Jézus_  _előhoz_ ahalakban mellyeket most _fog_  _felhág_ simon péter és ahálot a _föld_ voná mely _teli_ vala _százötvenhárom_ nagy _hal_ és midön annyi volna meg nem szakadoza aháló mondá nékik _Jézus_  _előjön_  _eszik_ és senki aletelepedtek _közül_ nem méré _ő_  _kérdeni_  _te_  _ki_ vagy _tudván_  _hogy_ az ur volna és el jöve _Jézus_ és vévé akenyeret és nékik _ad_  _hasonló_ a _hal_ is _ez_ már _harmad_  _megjelenik_  _Jézus_ az ö _tanítvány_ minek utánna fel _támad_  _halott_ 


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon a _hogy_ minek utánna az Apostolok akristushoz _kötelez_ magokot _ismét_  _visszatér_ ahalászásra

 _f_ A _halászás_  _visszatér_ mert az ollyan mesterség a mely magában igen ártatlan a midön pedig a vétket el _hagy_ azal nem _kell_ el _hagyni_ ahivatalt vagy a munkát a mely nem rosz az el is kerulteti a _henyélés_ és _egyszersmind_  _táplálás_ valot is _ad_  _hasonló_ nem mondhatni az ollyan mesterségekröl és _hivatal_ a melyek avétekre vivö alkalmatoságok és a mellyben nem lehet üdvezülni amidön pedig az _isten_ akarja adni valaki magát az ollyanoknak ellene _kell_ mondani és viszá nem _kell_  _az_  _térni_ illyen vala a szent Mathé _hivatal_ a mint _hogy_ arra viszá sem _tér_  _megtérés_ után valamint ezt _tart_ szent _Gergely_ pápa

 _k_ Miért tészi azt fel az _írás_  _hogy_ az Apostolok semmit nem _fogván_ egész _éjszaka_ igen _sok_  _hal_  _fog_  _mihelyt_ a _Krisztus_ parantsolattyábol veték meg a _háló_ 

 _f_ Azzal minket arra _tanít_  _hogy_ nem _kell_ magunkot a lelkek _halászat_ ártani sem az _egyházi_  _hivatal_ az ur parantsolattya nélkül mert egy pásztornak semmi munkáji se _fáradság_ valoságos _gyümölcs_ nem _hoz_  _hogy_  _ha_ tsak az Isten azokot meg nem áldgya azokot pedig meg nem áldgya _hogy_  _ha_ nem az ö _hivatal_  _szerint_ vannak a _gyümölcshozás_ pedig az Isten _kegyelem_  _kell_  _tulajdonítani_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk mind azokot a _figura_ mellyek amái _evangélium_ vannak

 _f_ A vizpart melyen a _Krisztus_  _megjelenik_ az Apostolinak _jelent_ azt az más _élet_ valo nyugodalmat és _békesség_ : a melyben ment _feltámadás_ után a _hajó_  _jelent_ az Anyaszent egyházat a _háló_  _jelent_ az _evangélium_ predikatziot a melyet a pásztorok _hirdet_  _hogy_ az _isten_ lelkeket nyerhesenek az a _sok_ számu _hal_ pedig _aki_  _fog_ és a partra _ki_ vonták _jelent_ azokot a _sok_ számu _hív_  _aki_ az _egyházi_ szolgák szent _erőszak_ a _föld_ lévö Anyaszent egyházbol a menyei Anyaszent egyházban _küld_ és az _érő_ a melyel _ki_ vonták a _hal_  _jelent_ azt agondot a melyel _kell_  _hogy_  _ki_ vonnyák a lelkeket _aki_ az Isten reájok _bíz_ a világi zavaros vizböl _hogy_ azokot az üdveség parttyára _tehet_ azok ahalak pedig mind nagyok valának mert a választattakot _jelent_  _aki_  _ha_  _különböző_ is az _érdem_  _mindazonáltal_ mind nagyoká lésznek a _tökéletes_  _boldogság_ melyet _bír_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ az _előbbszöri_  _csodálatos_  _halászat_ a _háló_ el szakadoztak mostanában pedig nem noha _tele_ valának _százötvenhárom_ nagy _hal_ 

 _f_ Mert az elsö _halászat_ mely az ur _halál_ elöt volt _jelent_ a _föld_ lévö Anyaszent egyháznak állapottyát amelyben _gyakorta_ vagyon szakadás és _hasonlás_ a mái _evangélium_ lévö _halászat_ pedig _jelent_ a menyei Anyaszent egyházat a melyben _soha_  _hasonlás_ nem lészen vagy vetekedés _hanem_ nagy _egyesség_ és _békesség_ 

 _k_ Mit _jelent_ az a _buzgóság_ a melyel szent péter a vizben ugrék _mihelyt_  _megtud_  _hogy_ az ur aparton volna és siettségel mene _hozzá_ 

 _f_ Jelenti azt a szent _tűrhetetlenség_ a melyel _kell_ lennünk és a melyel _kell_ sietnünk a _Krisztus_  _hogy_  _ő_ láthatnok és _bírhat_  _jelent_ még azt a _buzgóságos_ a melyel _kell_ munkálodnunk azon _hogy_ magunkot mindentöl el vonyuk és avilág szélvészes _tenger_  _óhajtani_ azt a partot _ahol_ vár minket _hogy_  _betölt_ az _örökös_  _boldogság_ 

 _húsvét_  _hét_ VALÓ _csütörtök_ 

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ anyi féle nemzetet _megegyesít_ ate nevednek vallásában adgyad _hogy_  _aki_ ujjonnan születnek a _keresztség_ tsak egy _hit_ légyen lelkekben és egy _buzgóság_  _cselekedet_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

act apos 8 26

Az ur Angyala szolla _Fülöp_ mondván _felkel_ és meny _dél_  _felé_ az utra mely alá megyen _Jeruzsálem_  _Gáza_ ez puszta és _felkelvén_ el mene és _íme_ egy szeretsen férfiu _főkomornyik_  _kándaces_ a szeretsenek _királyné_  _ki_ minden _kincs_  _bír_  _jön_  _Jeruzsálem_  _imádkozni_ és _visszatér_ az ö szekerében és _Izajás_ profétát _olvas_ mondá pedig alélek _Fülöp_  _előjárul_ és meny a szekér mellé _odafutván_  _Fülöp_  _hall_  _ő_  _Izajás_ profétát _olvasni_ és mondá véledé _érteni_ a mit _olvas_  _ki_ mondá _hogy_  _érthet_  _ha_ valaki meg nem magyarázza nékem és _kér_  _Fülöp_  _hogy_  _felhág_ szekerében az _írás_ pedig _hely_ melyet _olvas_ ez vala Mint a _juh_ vitetet a _halál_ és mint abárány az _ő_ nyirö elöt szó nélkül ugy nem nyitotta meg azö száját az alázatoságban el vétetett az ö _ítélet_ az ö nemzésit _ki_  _megbeszél_ mert el vétetik a _föld_ az _élet_ mondá pedig akomornyik _Fülöp_  _kér_ tégedet _ki_ mondgya ezt aproféta magárolé vagy másrol valakiröl meg nyitván pedig _Fülöp_ a száját és _elkezdvén_ ez _írás_  _hirdet_ néki a _Jézus_ és midön mennének az uton _jut_ egy vizhez és mondá a _komornyik_  _ihol_ a viz mi _meggátol_ engem _hogy_ ne _kereszteltetik_ mondá néki _Fülöp_  _ha_  _hív_  _teljes_ szivböl meg lehet _ki_  _felel_ néki _hisz_ Isten _fia_ lenni a _Jézus_  _Krisztus_ és meg álita a szekeret és le szállának _mindkettő_ avizben _Fülöp_ és akomornyik és meg keresztelé _ő_ midön pedig _ki_ mentenek volna avizböl az ur lelke el ragadá _Fülöp_ és _többé_ nem látá _ő_ akomornyik _aki_ nagy _öröm_  _visszatér_  _Fülöp_ pedig _Azótus_  _találtatik_ és _általmenvén_  _hirdet_ az _evangélium_ minden városoknak mig _Caesarea_  _jut_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_ valot látz a mái letzkébe

 _f_ Azt látom _hogy_ mely nagy az _isten_ rendelése és _jóság_ a melyel az emberek üdveségekre _fordít_ aboldog lelkeket azt pedig láthato képen _cselekedik_ a midön Angyalát _küldvén_ szent _Fülöp_ az Angyal meg parantsolá néki _hogy_  _járul_ a szeretsének _királyné_  _komornyik_  _hogy_  _hirdet_ néki akristust és _megkeresztel_  _hasonló_  _cselekedik_ az Isten mostanában is noha láthatatlan képen az ö választatiért szent pál azt mondgya _hogy_ az Angyalok szolgálo lelkek azokért _küldetvén_ szolgálatra akik az üdveségnek _örökség_ veszik hebr 1 14

 _k_ Mit látz ennek apogány udvarbol valo _tiszt_  _cselekedet_ valamely lelki _épület_ valót

 _f_ Igen is lelki _épület_ valo ennek az _idegen_ nagy _buzgóság_ akit se az utnak _hosszas_ volta se az udvarnál lévö nagy _foglalatosság_ meg nem gátollyák _hogy_  _Jeruzsálem_ menvén az _isten_ ót _imád_ és áldozatokot _tesz_ néki _kívánatos_  _dolog_ volna _hogy_ akeresztyének _között_ kik _hasonló_  _tisztség_ vannak annyi _hit_ és _buzgóság_ volnának mint ezen nagy ur _aki_ apogányságban _élvén_  _egyéb_ világosága nem vala _hanem_ a melyet vett a Mojses _törvény_ mostanában pedig ugy tettzik mint hamár nem _tartozik_ akeresztyéni _kötelesség_ az ollyan _aki_ a világban nagy rendben és _hivatal_ vagyon a világnak mindent meg adnak és az _isten_  _eltagad_ aleg szükségeseb _kötelesség_ és _tisztelet_ vagy is azt mondhatnám _hogy_ egészen _elfelejt_ és ugy _él_ mint _ha_  _isten_ nem volna ezt lehet látni nem tsak anagy urak _ház_  _hanem_ még aközönséges renden lévöknél is _mindazonáltal_ azt láttyuk ennek atisztnek példájábol _hogy_ a _keresztényi_  _buzgóság_ és _kötelesség_ nem _ellenkezik_ anagy _tisztség_ és méltoságokal

 _k_ Ez a nagy ur miben _foglalatoskodik_ uttyában

 _f_ A profetiák _olvasás_  _foglalatoskodik_ szekerében és az Isten _ige_  _táplál_ lelkét ebböl _ki_ tettzik mitsoda nagy _ok_  _javall_ a szent Atyák a _hív_ a szent _könyv_  _olvasás_ a mely _olvasás_ aleg _kedves_  _gyönyörűség_  _kell_ lenni valamint a Makabaeusoknak vala minékünk a szent _könyv_ mondák minden vigasztalásink 1 Mak 12 9 mi _itt_ a _Szentírás_ egy nagy _tiszt_  _kéz_ láttyuk _aki_ azt _olvas_ és uttyában arrol _elmélkedik_ ámbár azt _jól_ ne érttseis ez a példa _sok_  _keresztény_  _kárhoztat_ ö azt meg vallá _hogy_ nem _ért_ a mit _olvas_  _de_ az Isten _hozzá_  _küld_  _Fülöp_  _aki_ néki meg magyarázá és _egyszersmind_ akristusrol valo üsmerettséget is adván néki a _kereszténység_  _hoz_ emeg mutattya _hogy_ azt nem lehet _kívánni_  _hogy_ magunktol és segittség nélkül _megérthet_ aszent _írás_ némely nehéz és _homályos_  _dolog_  _hanem_ az Anyaszent egyházhoz a szent Atyákhoz a pásztorokhoz és _értelmes_  _ember_  _kell_  _folyamodni_ és magunkot meg alázni _értetlenség_ ugyan ezen _ok_ nem akará az Isten _hogy_ az ö _ige_ világos és _könnyű_  _értelmű_ lenne azért _hogy_ alázatosok legyünk és amások _értelem_  _függ_ és ollyan _engedelmes_ legyünk a mint _illik_ a _Krisztus_  _tanítvány_ 

 _k_ Mit _kell_  _tehát_  _cselekedni_  _hogy_  _haszon_ lehesen _olvasni_ azt az _isteni_  _ige_ 

 _f_  _követni_  _kell_ ezt a szeretsent _olvas_ azt _figyelmetesség_  _engedelmes_ és alázatos szivel elmével _követ_ az _igazság_ melyek vilagosok azért _hogy_  _értelem_ vehesük azoknak a melyek _homályos_  _folyamodik_ ollyanokhoz kik valoságos _értelem_ adhassák azoknak mivel az Isten _különös_ meg vilagosittya azokot kik minket _oktat_ 

 _k_ Mire _fordít_ ez a szeretsen a világositást és a _Krisztus_ valo _hit_ melyeket vett szent _Fülöp_  _által_ 

 _f_ Azonnal _engedelmeskedik_ a _kegyelem_ szent nyughatatlanságal _kíván_ fel venni a _Krisztus_  _keresztség_  _teljes_ és _tökéletes_  _hit_ lévén _mihelyt_ vizre _talál_ a _keresztség_ fel vévé még uttyában _megtanul_ ezen példábol _hogy_ ne _halogat_ akristusnak adni magunkot _hanem_  _él_ az alkalmatoságal melyet Isten _ad_ ne _hogy_ azt el veszesük _örökös_ 

 _k_ Mi _történik_ a _keresztség_ után

 _f_ A _keresztség_ után el ragadá az ur lelke _Fülöp_ az új _keresztény_ pedig _követ_ az uttyát nagy _öröm_ és _isten_ valo _hálaadás_ emeg mutattya mitsoda szükséges egy jó pásztornak a világoságaval és segittségével _élni_  _hogy_ ne az _ember_  _kapcsol_ magunkot _hanem_ tsak az _ember_  _által_ valo parantsolattyához az _isten_ apásztortol valo meg válásért nem _kell_  _keseregni_  _ha_ az Isten töllünk el veszi vagy _halál_  _által_ vagy más képen _hanem_  _követ_ az utat mellyet mutat _követ_  _tanács_  _követ_ az _igazság_ melyekre _tanít_ 


 _evangélium_ 

szent Ján 20 11

Mária pedig _ki_ ál vala a _koporsó_ sirván midőn azért sirna _lehajol_ és akoporsoba _tekint_ és _két_ Angyalt láta _fehér_ ruhába ülvén _egyik_ a _fej_ másikát alábainál _ahova_ a _Jézus_  _test_  _tétetik_ mondák néki azok aszszony állat mit sirsz _felel_ nékik mert el vitték az én uramat és nem _tud_  _hova_  _tesz_  _ő_ ezeket midön mondotta volna _hátrafordul_ és látá _Jézus_ állani és nem _tud_  _hogy_  _Jézus_ volna mondá néki _Jézus_ aszszony állat mit sirsz kit _keres_  _állítván_ azt _hogy_ ö _kertész_ volna mondá néki uram _ha_  _te_ vitted el _ő_ mond meg _hova_  _tesz_  _ő_ és én el viszem _ő_ mondá néki _Jézus_ Mária _fordulván_ amaz mondá néki Rabboni mester mondá néki _Jézus_ ne illess engem mert még fel nem mentem az Atyámhoz meny el pedig az Atyám _fia_ mondgyad nékik fel megyek az Atyámhoz és ati Atyátokhoz az én _isten_ és ati _isten_ El mene Mária magdolna _hír_  _tenni_ a _tanítvány_  _hogy_ látta az urat és ezeket mondotta néki 


Magyarázat

 _k_ Honnét vagyon _hogy_ az ur _elsőbben_ Maria magdolnának _megjelenik_ akinek ugy tettzik _hogy_ a _hit_ nem vala _tökéletes_ 

 _f_ Mert ö nagy szeretettel vala és nagy _óhajtás_  _kíván_  _bírni_ az urat _aki_ nem abeszédet _hanem_ a szivet _tekint_ az ollyan _félelem_ melyek anagy szeretettöl származnak _őelőtte_ sokal _kedves_ mint sem az ollyan _csendes_ elme mely szeretet nélkül vagyon a nyughatatlanság a melyben vagyon és amely nem engedi _hogy_ nyugodalomban legyen még az urat fel nem _talál_ a nékünk nagy példánkra lehet és ebböl meg láthattyuk _hogy_ a midön az _ördög_  _megfoszt_ minket a vétekért valo nyugodalomtol _akkor_  _békesség_ se vigasztalásunk nem lehet még azt fel nem _talál_ 

 _k_ Miképen _keres_ Magdolna akristust

 _f_ sirva _keres_ és _kér_ azt akit _kertész_  _gondol_ lenni _hogy_ mondaná meg _hol_ volna ö pedig azt nem _tud_  _hogy_ a _Krisztus_ magátol _tudakozódik_ a _Krisztus_  _-e_  _szerint_  _kell_ egy _bűnös_  _keseregni_  _ha_ akarja _hogy_  _ő_  _megtalálhat_  _könnyhullatás_  _kell_ Isten elött _hinteni_  _de_ ugy mint magdolna szeretetböl a siráshoz _buzgó_  _könyörgés_  _kell_  _tenni_ az üdvezitö szolgaihoz _kell_  _folyamodni_ és töllök _megtanulni_  _hogy_ mint _kell_  _ő_  _keresni_ és mi formában lehet _megtalálni_ ez ollyan _kegyelem_ a melyet azok nyerik meg akik _könyörög_  _de_ nem _hideg_ se nem _idő_  _tartó_  _könyörgés_  _hanem_  _buzgó_ és állando _könyörgés_ valamint magdolna

 _k_ Mit mondasz még arrol abuzgoságrol a mellyel _keres_ az üdvezitöt

 _f_ Azt mondom _hogy_ ollyan nagy szorgalmatoságban és nyughatatlanságban vala _hogy_ tsak az üdvezitöre _függeszt_ elméjit nem _figyelmezvén_ se az _örző_ se az _éjszaka_  _idő_ se az Angyalokra _aki_ láta és _aki_  _beszél_ abenne valo nagy szeretet vezérelé és tsak a _felfeszíttetett_  _Krisztus_ vala elméjiben _-e_ nagy példa egy _penitenciatartó_  _bűnös_ a melyböl _megtanulhat_  _hogy_ tsak egyedül a _megfeszíttetik_  _Krisztus_  _kell_  _keresni_  _felfeszítvén_ maga magát rosz _kívánság_ együt szent pál mondása _szerint_  _de_  _keresni_  _kell_  _ő_  _cselekedet_ alamisnálkodásival és minden féle modon a mi rendéhez _illik_ példának okáért a szegényeket meg látogassa _ház_ vagy az _ispotály_ a _keseredett_  _beteg_ vigasztallya másoknak jó _oktatás_ adgyon _fáradhatatlan_ légyen a jó _cselekedet_ és _hivatal_  _foglalatosság_ ollyan _erős_  _kell_  _igyekezni_ a _kegyelem_  _feltalálás_  _hogy_ se az emberek _ítélet_ se _beszéd_ meg ne gyengithesék fel tett szándékját

 _k_ A _Krisztus_ miért nem üsmérteté meg magát mindgyárt _feltámadás_ után magdolnával _hanem_ azután minek utánna sokat _keres_ 

 _f_ Azért _hogy_ nagyobra nevellye _benne_  _kívánság_  _buzgóság_ és _hogy_  _azáltal_ nagyob _bőség_ vehesse malaszttyát a midön _ő_ fel _talál_ ugyan ezen _ok_  _eltávozik_ az üdvezitö némelykor némely lelkektöl és mint egy magokra el _hagy_ azért _hogy_ fel _gerjeszt_  _buzgóság_ és nagyobittsa _kívánság_ azért _hogy_ meg probállya _hűség_ és szereteteket ugy _hogy_  _sok_ keresések után _feltalálván_  _ő_ valamint magdolna annál is nagyob _öröm_ légyen _feltalálás_ mennél _több_  _keres_ 

 _húsvét_ UTÁN VALO PÉNTEKEN 

Imádság

 _ó_ ’Mindenhato _örök_ Isten _ki_ ahusvéti szenttség _által_ szent szövettséget _tesz_ az _ember_ nemzettel a kit is viszá vetted szent _kegyelmesség_  _önt_ lelkünkben malasztodot _hogy_  _had_  _megegyezik_  _cselekedet_ vallásunkal meg szentelvén ezeket a _titok_  _kér_ tégedet ami urunk J k


 _episztola_ 

1 petr 3 18

Mert akristus is _egyszer_  _meghal_  _bűn_ az _igaz_ ahamisakért _hogy_ minket az _isten_ bé mutatna _ki_  _megölettetik_ ugyan _test_  _szerint_  _megeleveníttetik_ pedik a lélek _által_ mely _által_ azoknak alelkeknek kik a _tömlöc_ valának el menvén prédikállot akik valaha _hitlen_ valának mikor várják vala az _isten_  _békességes_  _tűrés_ Noé napjaiban mikor abárka _építtetik_ melyben _kevés_ ugy mint nyolcz lélek szabadult meg a viz _által_  _titeket_ is most ahasonlo formáju _keresztség_ üdvezit nem atest szemeinek létele _hanem_ ajó lelki üsméretnek _kérdés_ az _isten_ a _Jézus_  _Krisztus_  _feltámadás_  _által_  _ki_ az _isten_  _jobb_ vagyon el nyelvén ahalált _hogy_ az _örök_  _élet_  _örökös_ lennénk menyekben ment _birodalom_ alá vetvén az Angyalokot és ahatalmaságokot és az _erő_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _int_ minket szent péter a mái letzkében

 _f_ Arra _int_  _hogy_ szenvedgyünk ámbár ártatlanok volnánk is _hogy_ pediglen a szenvedésre _jobban_  _indíthat_ minket azt mondgya _hogy_ a _Krisztus_  _meghal_  _érte_ az _igaz_ ahamisakért ö szenvedni akart _érte_  _hozzá_ valo nagy szeretetéböl noha _bűnös_ vagyunk és noha ö légyen maga az ártatlanság lehetneé a _hogy_ mi nem akarnánk szenvedni _bűn_  _bocsánat_ üdveségunkért és az ö _dicsőség_ 

 _k_ Mitsoda _tömlöc_ az a melyben a _Krisztus_ ment prédikállani a ót lévö lelkeknek

 _f_ Az ollyan _hely_ vala a melyben akristus elöt _meghal_  _igaz_ lelkek várják vala nyugodalomban _hogy_  _halál_  _megérdemel_ nékik az _örök_  _boldogság_ vagy is a purgátoriumnak _hely_ vala a melyben sokan a régiek _közül_ lehettenek _hogy_ ót _megtisztíttatik_ az el maradot _bűn_ arra ahelyre mene _tehát_ a _Krisztus_  _hirdetni_  _eljövetel_  _halál_ és az üdveséget azoknak alelkeknek kik ót várták a meg szabaditót _aki_  _ígéret_ volt anyi saeculumtol _fogvást_ szent péter azt mondgya _hogy_ prédikállani ment azoknak alelkeknek kik _hitetlen_ voltanak az elött nem _ért_ pedig azokot kik _hitetlenség_  _meghal_ az _özönvíz_  _hanem_ azokot _ért_ kik _holta_ elött az _isten_  _tér_ valoságal és _aki_ nem vala ez _élet_ anyi _idő_  _hogy_  _elég_  _tehet_ az Isten _igazság_ a _deák_  _verzió_ azt mondgya _felőle_  _hogy_ várják vala az _isten_  _békességes_  _tűrés_  _de_ a _görög_  _verzió_ azt mondgya _hogy_ az _isten_  _békességes_  _tűrés_ várja vala öket a penitentziára mikor a _bárka_  _építtetik_  _ugyanekképpen_ is _olvas_ ezt a verset szent _Hieronimus_ és szent Agoston és ugyan ezt is _követ_ a Romai missáléban

 _k_ Miképen _ért_ szent péter _hogy_ az _özönvíz_  _figura_ a _keresztség_ 

 _f_ Mert valamint _hogy_ Noé és az ö _cseléd_ abárkában _megtartatik_ az _özönvíz_  _között_ a mely _elborít_ a _bűnös_ és _megtisztít_ avilágot ugy a _keresztvíz_ is meg szabadittya azokot kik azal meg mosogattatnak az Anyaszent egyházban viven öket a kit is _jelent_ abárka a mely Anyaszent egyházon _kívül_ nintsen üdveség és _egyszersmind_ meg mosa és _megtisztít_ lelkeket _bűn_ azoknak _kevés_ számok kik _megtart_ az _özönvíz_  _jelent_ még _kevés_ számát azoknak kik a _keresztség_  _által_ és a _keresztényi_  _élet_  _által_ üdvezülnek

 _k_ Mitsoda _fogadás_ az a melyet _tesz_  _isten_ a _keresztség_ atiszta lélek üsméretröl

 _f_ Azok ollyan _fogadás_ amelyekel azt _ígér_ az _isten_  _hogy_ ellene mondanak a sátánnak az ö _cselekedet_ és pompáinak _hogy_ a _Krisztus_  _hisz_  _ő_  _követ_ és _hozzá_  _kapcsol_ magokot _de_ nem _elegendő_ ezeket a _fogadás_ tsak szoval _tenni_ ezek ollyan _fogadás_ amelyeket _teljesség_  _tartozik_ véghez vinni jó szokásinkal jó _cselekedet_ és magunk jó viselésével _aki_ ezeket _hív_ bé _tölt_ és álhatatoságal azok az üdveséget el nyerik a melyet az Isten _ígér_ a szövettségért melyet akar velünk _tenni_ a _keresztség_  _de_  _aki_ meg szegi ennek a szövettségnek _ok_ és modgyait ugy mint _hogy_ semmi _köz_ nem lesz az _ördög_ utálni fogja _cselekedet_ melyek a vétkek és _hogy_  _megvet_ pompáit melyek avilági _dolog_ az ollyan azért el veszti részit a menyei _örökség_ és üdveségben

 _k_ Miért mondgya szent péter _hogy_ a _keresztség_ üdvezit minket akristus _feltámadás_  _által_ 

 _f_ Mert a _feltámadás_  _kezdet_ és _forma_ az új _élet_ melyet veszünk a _keresztség_ valamint a _Krisztus_  _halva_ ment a _koporsó_ és _eleven_ ment _ki_  _onnét_  _feltámadás_  _által_ ugy az emberis akereszttségnek vizében ugy megyen mint _bűnös_ és _abból_  _megigazulva_ és meg ujulva megyen _ki_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 28 16

A _tizenegy_  _tanítvány_ pedig _Galilea_ mene a _hegy_  _ahol_ rendelte vala nékik _Jézus_ és látván _ő_  _imád_ némellyek pedig _kételkedik_ és _hozzá_ menvén _Jézus_ szolla nékik mondván _adatik_ nékem minden _hatalom_ menyben és a _föld_ el menvén azért _tanít_ minden nemzeteket _megkeresztelvén_ öket Atyának és _fiú_ és szent léleknek nevében _tanítván_ öket meg _tartani_ mind a miket parantsoltam néktek és _íme_ én veletek vagyok világ végezetig


Magyarázat

 _k_ Miért parantsolá akristus az apostolinak _hogy_  _Galilea_ mennyenek és ót meg láthattyák _ő_ 

 _f_ Azért _hogy_ mind több szabadságok mind több _idő_ lehesen _hogy_ sokan _összegyűlhet_ és azt el lehet _hinni_  _hogy_ szent pál ezen a _jelenés_ szol a midön azt mondgya _hogy_ a _tanítvány_  _több_ valának _ötszáz_  _aki_ az üdvezitö meg mutatá magát ugyan is anyi _sok_ nép elött valo _megjelenés_  _megerősíthet_ a _feltámadás_ valo _hit_ és minden meg láthatá _hogy_ az Apostolok senkit nem akartak el hitetni _hanem_  _igaz_ mondottak mivel _ha_ meg akartak volna _csalni_ nem _közöl_ atsalárdságot _ötszáz_  _ember_ mert mint _hogy_ az elmék ollyan _különböző_ és mint _hogy_  _oly_  _természet_  _szerint_ valo _dolog_ az _ember_ akönyüség és az álhatatlanság lehetetlen lett volna _hogy_ annyi _sok_ számu _ember_  _között_ ne _találkozik_ olyanok kik atöbbi ellen fel neköltenek volna és _ki_ ne nyilatkoztatták volna az egész titkot

 _k_ A _Krisztus_ Isten _fia_ lévén nem valaé _örökös_  _hatalom_ miért mondgya _tehát_  _hogy_  _hatalom_  _adat_ néki _feltámadás_ 

 _f_ Isten s’ _ember_ lévén _hatalom_ volt mint _isten_  _örök_  _fogva_ és ugy mint _ember_ azt a _hatalom_  _megtestesülés_ szem pillantásakor vette volt az _isteni_  _természet_ az _ember_  _természet_ valo _megegyesülés_  _erő_  _által_  _de_ az ö _bölcsesség_ rendeléséböl nem _kelletik_  _ki_  _tetszeni_ ennek ahatalomnak se azzal _élni_  _oly_  _teljesség_ mint _feltámadás_ után a mi üdveségünk _ellenség_ meg akará gyözni nagy _igazság_ és a rend azt _hoz_ magával _hogy_  _örökös_  _hatalom_  _akkor_  _él_ a midön a _győzedelem_  _teljes_ volna ez okáért _meggyőzvén_ avétket apoklot és ahalált _feltámad_ és _bírni_  _kezd_ az _ország_ a melyet szenvedésivel és _halál_ nyerte meg _ki_ mutattya _tehát_ a menyben minden _hatalom_  _ahol_ ö a _fej_ az Angyaloknak és minden _boldog_ lelkeknek _ahonnét_  _elküld_ szent Lelkét és _ahonnét_  _eljön_  _hogy_  _megítél_ az _eleven_ és aholtakot eföldön pedig _elküld_ az Apostolit az egész világra _hogy_  _ész_ gyüjttsék [ _ész_ -gyüjttsék] az el széledet _juh_ a nemzeteket ahitnek _járom_ alá vessék nékik _törvény_ szabjanak _egyházi_ pásztorokot rendellyenek és _kiosztogat_ ajándékit és _kegyelem_ ugyan ennek ahatalomnak _erő_  _által_ ö _kútfő_ minden _kegyelem_ melyet nékünk _megérdemel_ ugyan ö is ura és _ítélőbíró_ mind azoknak a _büntetés_ melyeket az Isten _küld_ abünösökre és mind azoknak alett vagy leendö _dolog_ mellyek az ö _igazság_ vagy _irgalmasság_  _függ_ 

 _k_ Mire _kötelez_ minket akristusnak eza _hatalom_ 

 _f_ Arra _kötelez_ mind azokot _aki_ valamely _hatalom_ vagyon avilágban az Anyaszent egyházban vagy akik _gazdagság_  _bír_  _hogy_ magokban _elhisz_  _hogy_ mindeneket akristustol vettek _hogy_ az utolso napon _mindaz_ néki számot adnák _hogy_ nem szabad azokot tsak a magok _haszon_  _hajlandóság_ vagy akarattyokra _fordítani_  _hanem_ egyedül akristus szolgálattyára _hogy_ azokal amagok és _felebarát_ szükségekre _kell_  _élni_ 

 _k_ Minek elötte _elküld_ az Apostolit prédikállani miért mondá nékik _hogy_ minden _hatalom_  _adat_ néki

 _f_ Hogy meg mutassa nékik _hogy_ szükségek volna az ö _hatalom_  _hogy_ fel álithassák az Anyaszent egyházat az egész világon és _hogy_ anélkül minden munkájok _haszontalan_ volna mivel _hogy_ lehetet volna _tizenkét_ szegény _ember_  _tudomány_  _bölcsesség_ és segittség nélkül vagy tsak mérni is az egész világon lévö nemzetek _megtérítés_ munkájahoz _fogni_  _hogy_  _ha_  _bizonyos_ nem lettek volna akristus segittségében

 _k_ Miért _megkeresztel_ az ollyan _gyermek_  _aki_ nem lehet _tanítani_  _holott_ akristus azt parantsollya _hogy_  _oktat_ minek elötte _keresztel_ 

 _f_ Az ur _itt_ az ollyan _keresztség_ szol amelyet adnak azoknak kik az _okosság_  _idő_ el _ér_  _aki_  _oktatni_  _kell_ minek elötte _megkeresztel_  _hogy_  _had_  _tud_ akeresztyéni _kötelesség_ a mi akis _gyermek_  _illet_ az Anyaszent egyház meg szokta öket _keresztelni_ és eza _szokás_ atraditiobol _jön_ a mely _írás_ nem _tetet_  _isten_ szavait _foglal_ magában ugy valamint a szent _kanonikus_  _könyv_  _foglal_ magokban a _leíratott_  _ige_ emind akettö _tisztelet_ méltó vagy le legyenek _írva_ vagy ne legyenek

 _k_ A _Krisztus_ miért parantsolá _hogy_ a _Szentháromság_ nevében _keresztel_ 

 _f_ Hogy meg mutassa nékünk _hogy_ az _isteni_  _három_ személy _egyaránt_ és _egyszersmind_ munkálodik az ujjonnan valo születésben melyet akereszttségben veszünk és _hogy_ mind aháromhoz _egyarányosú_  _tisztelet_ és _imádás_  _tartozik_ mert ez a _három_ személy állattyában egy Isten a _keresztség_  _fogad_  _fia_ lészünk az Atyának _tag_ a _fiú_ és _templom_ a szent Léleknek

 _k_ Nem elegendöé az _isten_ az ö Állattyának _egyesség_  _imádni_ 

 _f_ Nem _elegendő_ mivel ahárom személyben _kell_  _imádni_ mert mindenik személy Isten erre valo nezve nem _megelégedik_ akristus _hogy_ akereszttségben igy mondgyuk az _isten_ nevében se _hogy_  _közönséges_ a _Szentháromság_ nevében _hanem_ azt akarja _hogy_ ahárom személyt név _szerint_ meg nevezék azért _hogy_ az elmében _jobban_  _megkülönböztet_ a _három_  _isteni_ személyt és annak _egyaránt_ valo munkáját az _ember_ üdveségnek munkájában mind ezek nélkül a _keresztség_  _haszontalan_ mivel ahárom személynek nevezetéhez és a vizhez mely meg mosa azt akit _keresztel_  _foglal_ a _Krisztus_ a szenttségnek _kegyelem_ 

 _k_ Az Isten _ki_ nyilatkoztatta volté ezt a titkot az _ótörvény_ lévö sidoknak

 _f_ Erröl nékik igen _homályos_  _beszél_ az Anyaszent egyházának _tart_ az erröl világosan valo üsmerettséget és azt el mondhatni _hogy_ a _Szentháromság_  _titok_  _különös_ valo _titok_ akeresztyéneknek _ebben_ az elsö szenttségben a _három_  _isteni_ személynek lévén szenteltetve _tartozik_ alázatos _hálaadás_ lenni illyen _drága_  _kegyelem_ és még ezen _élet_  _elkezdeni_ azt a szeretetet és _imádás_ mellyeket néki adnak aválasztottak _örökös_ a menyekben és erre annál is nagyob _kötelesség_  _tartozik_  _hogy_ az ur mondása _szerint_ joan 14 23 a _Szentháromság_  _abban_ lakozik _aki_  _ő_ szereti és _beszéd_ meg _tart_ 

 _k_ Miért mondgyák mikor _keresztel_ Atyának _fiú_ és szent Lélek _isten_ nevében és nem nevekben

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassák a _három_ személyben lévö _természet_  _egyesség_ és az ö mindenekben _tökéletesség_ valo _hasonlatosság_  _hogy_ ez ahárom személy tsak egy Isten egy ur egy mindenható _jóság_ egy _bölcsesség_ egy _örökös_  _igazság_ és _hogy_ mi nékünk is az Anyaszent egyházban tsak egy szivünknek lelkünknek és _elméjű_  _kell_ lennünk és mint egy egy személyüeknek valamint a szent Atyák mondgyák

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szavai az urnak én veletek vagyok minden nap világ végezetig

 _f_ Ezek meg mutattyák akristus _föld_ lévö Anyaszent egyházának _állandóság_ mely világ végiig _tart_ mivel akristus mindenkor véle fog lenni _hogy_ azt _éltet_ és vezérellye szent lelkével _hogy_ azt _igazgat_ és _oktat_ az _igazság_ az Apostoli és azoknak utánnok valoi _által_ és azt meg szentellye _kegyelem_ 

 _húsvét_ UTÁN VALO SZOMBATON

Imádság

Adgyad mindenhato _isten_  _hogy_ ezek a _húsvéti_  _ünnep_ melyeket meg szenteltük _oly_ áitatoságal minket az _örökkévaló_  _boldogság_ vezessenek ami urunk J k


 _episztola_ 

sz péter 1 lev 2 1

Le _tévén_ azért minden _gonoszság_ és minden álnokságot és _képmutatás_ és _irigység_ és minden rágalmazásokot mint amost születet _gyermek_ álnokság nélkül _értelmes_  _tej_  _kíván_  _hogy_  _azáltal_ nevekedgyetek az üdveségre _ha_  _mindazáltal_  _megkóstol_  _hogy_  _édes_ az ur _ki_  _járulván_ mint _élő_  _kő_  _ki_ noha az _ember_ meg vettettetet az _isten_ pedig választatot és _tiszteltetik_ tiis mint _élő_  _kő_ felyül _ráépíttetik_ lelki _ház_ szent papságul a lelki áldozatokat bé mutatni _kedves_ az _isten_ akristus _által_ az okáért vagyon az _írás_  _íme_ Sionban választatot _drágalátos_  _fő_  _szegletkő_  _tesz_ és _aki_  _hisz_  _abban_ meg nem szégyenül néktek azért _hívő_  _tisztesség_ a nem _hívő_ pedig az a _kő_ melyet az _építő_ meg vetették _fő_  _szegletkő_ lett és _botlás_  _kő_ és _botránkozás_  _kőszikla_ azoknak akik _megbotlik_ az _ige_ és nem _hisz_ annak a melyre rendeltettek _ti_ pedig választot nemzet _király_ papság szent nemzettség meg váltatott nép _hogy_  _hirdet_ annak _erő_  _aki_  _titeket_ a setéttségböl az ö _csodálatos_ világoságára _hív_ kik valaha nem nép most pedig az Isten népe kik _irgalmasság_ nem nyertetek volt most pediglen _irgalmasság_ nyertetek


Magyarázat

 _k_ Mire _int_ szent péter a _megkeresztelt_ amái lettzkében

 _f_ Le _tévén_ akereszttség _által_ ameg romlot _természet_ és az _óember_  _hajlandóság_ és ellene mondván a sátannak az ö _cselekedet_ és pompainak arra _int_ öket _hogy_  _keresztényi_ lélekben és jó _erkölcs_  _öltözik_ amelyek is ezek az ártatlanság egy ügyüség alázatoság _tisztaság_  _kegyesség_ és mind a valami _ellenkezik_ az _óember_  _erkölcs_ ugy mint ahamiságal _csalárdság_  _képmutatás_  _irigység_ rágalmazásal egy szoval azt _kíván_  _hogy_ ugy _él_ mint ujjonnan születet _gyermek_ és azon _igyekezik_  _hogy_ mentöl _jobban_ nevekedgyenek és _erősödik_ az üdveségre

 _k_ Mitsoda az a _tiszta_ és lelki _tej_ amelyet _javall_ szent péter az új _keresztény_  _hogy_  _kíván_ 

 _f_ 1 Az az Isten _ige_ amely olyan lévén nékik mint a _kisded_ a _tej_ az öket lassanként _táplál_  _ha_ azt _olvas_ és _követ_ és _idő_  _kemény_  _eledel_ válik a mely öket az üdveségnek uttyán _hordoz_ 2 Az az Isten _fia_ a _test_ az _oltár_ szenttségben lévö üdveségnek _kenyér_ a melyel _táplál_ mind azokot kik az _igazság_ uttyán _jár_ 

 _k_ Honnét lehet meg üsmérni _hogy_  _megkóstol_ az urnak _édesség_ 

 _f_ Abbol meg lehet üsmérni _ha_  _kívánság_  _olvas_ az ö _beszéd_ és azal _oktat_ magunkot _ha_  _gyönyörűség_  _elmélkedik_ az üdveségnek _igazság_  _ha_  _buzgóság_  _kíván_ véle _megegyesülni_ a _communio_  _ha_ szomjuhoztuk és _éhezik_ az _igazság_ és a _keresztényi_ áitatoságot mind ezek az _indulat_ melyek _kerestet_ velünk azt az _édesség_ meg _bizonyít_  _hogy_ azt már _megkóstol_ 

 _k_ Mitsoda _épület_ az a melyben _kell_ lenni a _hív_  _járulván_  _az_ az _élő_  _kő_  _aki_ akristus

 _f_ Az a lelki _épület_ az Anyaszent egyház a mely a _hív_ áll _aki_  _élő_  _kő_  _kell_ lenniek és _aki_  _fő_  _szegletkő_ akristus _hogy_ meg _tart_ és meg mozdithatatlanná _tesz_ az egész _épület_  _abban_ az _épület_ a _hív_ tsak _kegyelem_ mennek és ugy _ha_ magokot szivel lélekel az _evangélium_  _törvény_ alá adgyák

 _k_ Miért _hív_ szent péter ahiveket szenteknek papoknak és _király_ 

 _f_ Mert ollyan nép _aki_ akereszttség és abermálás _által_ az _isten_ szenteltetet _hogy_ szent _élet_  _él_ és semmiben ne ragaszkodgyék a világi _dolog_ ök _király_ papok mert fel áldozák az _isten_ a sanyargatásal mind azt valami néki nem tettzik szivekben ök uralkodnak rosz _hajlandóság_  _gondolat_  _kívánság_ és _cselekedet_ és lábok alá _tapod_ a világi _dolog_  _hogy_ magokot egészen akristusnak adhassák

 _k_  _kicsoda_ az ollyanok kik mint a sidok _megbotlik_ az Anyaszent egyház _fő_  _szegletkő_  _aki_ is akristus

 _f_ Mind azok kik szivek _keménység_ ellene állanak az _evangéliumi_  _igazság_ mivel a _Krisztus_ valo _hív_  _haszontalan_  _meghal_ és _cselekedet_ nélkül valo _hogy_  _ha_ a szivet az _igazság_ alá nem nem vetik és nem _követ_ azokot az _oktatás_ a melyekhez _kell_ szabni az _élet_ és a szokásokot 


 _evangélium_ 

sz Jan 20 1

A szombatnak pedig elsö napján Mária magdolna regel midön még setét volna a _koporsó_ jöve és látá _hogy_ el vétetett akö a _koporsó_  _elfut_ azért és simon péterhez mene és a más _tanítvány_ akit szeret vala _Jézus_ és mondá nékik el vitték az urat akoporsobol és nem _tud_  _hova_  _tesz_  _ő_  _ki_ mene azért péter és ama másik _tanítvány_ és a _koporsó_ menének _fut_ pedig együt m ama más _tanítvány_  _hamar_  _fut_ péternél és _előbb_  _jut_ akoporsoéshoz és midön _lehajlik_ látá a lepedöket _letéve_  _de_ bé nem soene _elérkezik_ simon péter is utánna és bé mene a _koporsó_ és látá letéve alepedöket és a _keszkenő_ mely az ö _fej_ volt nem a lepedökel együt _hanem_  _külön_ egy _hely_  _betakarva_  _akkor_ azért bé mene az a _tanítvány_ is _aki_  _elsőbben_  _érkezik_ akoporsohoz és látá és _hisz_ mert még nem _tud_ az _írás_  _hogy_ szükség vala néki _halott_  _feltámadni_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _kell_  _figyelmezni_ a mái _evangélium_ a _kezdet_ 

 _f_ ót láttyuk mitsoda siettségel megyen Mária magdolna a _koporsó_ még jó _hajnal_  _hogy_ akristust láthassa és _imádhat_ : _itt_ láttyuk a szorgalmatoságnak és _buzgóság_ példáját a melyekel _kell_  _keresni_ az _isten_  _aki_  _ő_ lágyságal és _hideg_  _keres_ nintsen arra nagy _kívánság_  _hogy_ meg _talál_  _ő_ minden lágyságinknak és _hidegség_ tsak az az _ok_  _hogy_ nintsen _isteni_ szeretetünk az Isten a maga _dicsőség_  _tekint_ és nem szenvedi az ollyan lágy melegüeket kik _ész_ akarják _tenni_ az _őhozzá_ valo szeretetet a _teremt_ állatokhoz valo szeretettel

 _k_ Mit mond amái _evangélium_ szent péter és szent _János_ felöl

 _f_ Azt mongya _hogy_ magdolna siettségel _tudta_ adván _hogy_ az urat el vitték volna akoporsobol ezek _odafut_ nagy sebeségel szent _János_  _hamar_  _futván_ bé nem mene akoporsoba szent péter pedig _érkezvén_ bé mene erre azt mondhatni _hogy_ ekét Apostol _között_ az a _különbség_ volt _hogy_ az _elsőbben_  _buzgó_ és _kegyes_ szeretett volt és a másikában állandóbb ez az utolso példa arra _tanít_  _hogy_ állandó és álhatatos szeretettel _kell_ a _Krisztus_ szeretnünk részt vévén szenvedéseiben mennyünk véle együt akoporsoban és _eltávozik_ a világi _dolog_ mivel _gyakorta_ abuzgo és a _kegyes_ szeretet nem _tartós_ és _meghidegülhet_  _idő_  _mindazonáltal_ az _isten_  _hagy_ ö _tud_ melyik _drága_ és _érdemes_ ezen _két_ szeretet _között_ és vak meröség volna _az_  _ítélet_  _tenni_ a mi _gyenge_ elménkel

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a _Krisztus_  _feltámadván_ nem akará _hogy_ a _koporsó_  _talál_ 

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_ a midön a _bűnös_ valoságal _feltámadt_ akristusal és _hogy_ szivesen néki adta magát nem _kell_ néki az után akoporsoban maradni _tudniillik_ rosz szokásiban világi _élet_ a vétekre vivö alkalmatoságban a mint is _ha_ a sziv meg változot ateremtet állatot már nem _kell_ néki _többé_ szeretni nem _kell_ viszá _térni_ a _kényesség_  _fösvénység_ nagyra vágyodásra el _kell_  _hagyni_ a _hiábavalóság_  _hívság_ és az _élet_  _gyönyörűség_ az után tsak az _isten_ és a mennyei _dolog_  _kell_ szeretni és _keresni_ 

 _k_ Mit _jelent_ a lepedök a melyeket a _Krisztus_ le _tesz_  _feltámadás_ 

 _f_ Jelenti a _halandóság_ szükséges voltát a melybol _ki_ vetkezet az ur az ö szent _emberség_ azal azt is akará nékünk meg mutatni _hogy_ a mely _bűnös_ meg akar _térni_ annak ellene _kell_ mondani agyönyörüségeknek _cifraság_ és a világi szokásnak vetkezzék _ki_ az _óember_ és _hajlandóság_  _öltözik_ akristusban és az ö _erkölcs_ ugy mint az alázatoságban szemérmeteségben egy ügyüségben ateremtett állatoktol valo _eltávozás_ egy olyan lélek _aki_ valoságal ellene mond a világi szeretetnek ne _tart_ az után annak szokásit és _tartás_ 

 _k_ Ezek az Apostolok mit _gondolhat_ a midön a _koporsó_ meg nyitva _talál_ a lepedöket a _föld_ és a _keszkenő_  _összetakarva_  _külön_ nem _találván_ pedig ót az üdvezitö testét

 _f_ Nem _kelletik_ azt _hinni_ a mint _hisz_  _hogy_ a _test_ el vitték mivel a _test_ lepedövel együt vitték volna el ugy a mint _talál_  _aki_ el vitték volna a _keszkenő_  _ész_ nem _fog_ volna _hanem_ a a _test_  _hagy_ mind ezekböl mind pedig a _Krisztus_  _jövendölés_ és az Angyalok _jelenés_  _bizonyos_ lehettek volna _feltámadás_  _de_ az Isten ezt meg _enged_ azért _hogy_  _oly_  _erős_  _bizonyítás_  _megerősít_ az üdvezitö _feltámadás_ valo _hit_ az egész Anyaszent egyháznak a mely _fundamentum_ vallásunknak

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ az Apostolok magok _kihirdet_  _hihetetlenség_ és _gyengeség_ 

 _f_ Az Isten azt ugy akarta azért _hogy_  _meglát_ mitsoda _igaz_ Lélekel akarák _írni_ az _evangélium_  _hogy_  _ha_ álnokságal akartak volna _élni_ és az _igazság_ ellen _hirdetni_ a mesterek _feltámadás_ azt ök _soha_ az egész világ _elébe_ nem _terjeszt_  _hogy_ mitsoda nehezen _elhisz_ ök magok _feltámadás_ se a több _fogyatkozás_ melyeket mutattak még véle létekkor fel nem _tesz_ 

 _húsvét_ UTÁN VALO ELSÖ VÁSÁRNAPON

Imádság

Enged meg mindenhato Isten _irgalmasság_  _hogy_ a _húsvét_  _titok_ szenteltetet napoknak szentelésit el végezvén minden _cselekedet_ és magunk viselésében _az_ vigyazunk a mi urunk J k


 _episztola_ 

sz _János_ 1 lev 5 4

Mert valami az _isten_ születet _meggyőz_ evilágot és ez a _győzedelem_ mely _meggyőz_ evilágot a mi _hit_  _kicsoda_ az _aki_ evilágot _meggyőz_  _hanem_  _aki_  _hisz_  _hogy_ az Isten _fia_ a _Jézus_ ez az _aki_ viz és vér _által_  _jön_ a _Jézus_  _Krisztus_ nem tsak vizben _hanem_ vizben és vérben és lélek az _aki_  _bizonyság_ tészen _hogy_  _igazság_ akristus mert _három_ vannak akik _bizonyság_  _tesz_ menyben az Atya az _ige_ és a szent Lélek és aharom egy és _három_ vannak akik _bizonyság_  _tesz_  _-e_  _föld_ a lélek és a viz és avér és eharom egy _ha_ az emberek _bizonyság_ bé veszük az Isten _bizonyság_ nagyóbb mert ez az Isten _bizonyság_ mely nagyobb _hogy_  _bizonyság_ tett az ö _fia_  _aki_  _hisz_ az Isten _fia_ az Isten _bizonyság_ vagyon annál ö magában 


Magyarázat

 _k_ Miért akarja szent _János_ a világon _győzedelem_ veni

 _f_ A világot meg gyözni szent _János_  _értelem_  _szerint_ a _hogy_ magunkban meg ölyük azokot a _kívánság_ melyek ateremtet állatok szeretetére vezetnek _hogy_ magunkot _őriz_ a _három_ rendeletlen _kívánság_ a melyek _ok_ a világ romlásának a _test_  _kívánság_ az _érzékenységbeli_  _gyönyörűség_ szereteti és _kívánás_ a szemek _kívánság_ a midön nyughatatlanságal _kíván_ látni _hallani_ és üsmérni valamely ritka és új _dolog_ az _élet_  _kevélység_ a midön a világi elö meneteleket _tisztelet_ szerettyük és _óhajt_ 

 _k_ Azok kik az _isten_ születtek mi képen _meggyőz_ evilágot

 _f_ A szeretettel valo _élő_  _hív_  _által_ a melyet vettek a _keresztség_ és a melyért Isten _fia_ lettek a _hív_  _elébe_ adgya a semmi és _hiábavaló_ voltát a világi _dolog_ szemek _elébe_  _tesz_  _drága_ és _állandóság_ a láthatatlan és _örökös_  _jó_ az _első_ meg utaltattya és meg vetteti vélek _óhajtat_ és szeretteti vélek az utolsokot a _földi_  _dolog_ meg vetésével és az _örökös_  _jó_ szeretetével _meggyőz_  _tehát_ a _keresztény_ lélek avilágot azt akarja azért szent _János_  _hogy_ egy _keresztény_  _meggyőz_ a világot ugy anyira _hogy_  _ha_ magához vonná is _ő_  _csalárd_ és szines _java_ a _kegyelem_ valo _élő_  _hit_ nagyobra _becsültet_ véle az _örökös_  _jó_ és inkáb szeretesse véle azokot a világon lévö _nagy_ és _kedves_  _jó_ 

 _k_ Miért mondgya szent _János_  _hogy_ meg lehesen a világot gyözni szükséges azt _hinni_  _hogy_ a _Krisztus_ az Isten _fia_ 

 _f_ Mert _ha_ azt valoságal _hisz_  _hogy_ ö az Isten _fia_ azt is _elhisz_  _hogy_ ö az _igazság_  _hogy_ valamit _tanít_  _igazság_  _hogy_ minden _bizodalom_  _benne_  _kell_ vetnünk mert _ha_ tölle várjuk az _erő_ és a segittséget _meggyőz_ rosz _hajlandóság_ és üdveségünk _ellenség_ az ö tölle vett _érő_  _által_ 

 _k_ Miképen mutattya meg ez az Apostol _hogy_ a _Krisztus_ az Isten _fia_ 

 _f_ Azt meg mutattya a szent Lélek _bizonyítás_ a mint is pünkösd napján a mint a _Krisztus_  _megígér_ le szálla az Apostolokra és a _tanítvány_  _aki_  _tudatlan_ és _félénk_ valának bé _tölt_ öket világoságal és _erő_  _hogy_ szent _bátorság_ és szabadságal _hirdet_ minden nemzeteknek _hogy_ a _Krisztus_ az Isten _fia_ ugyan azon szent Lélek meg ujittá _bizonyítás_  _sok_ sugarlásival melyeket munkálodot a _bűnös_ és az elsö _keresztény_ 

 _k_ Miért mondgya szent _János_  _hogy_ a _Krisztus_ vizel és vérel _eljön_ 

 _f_ Meg akarja nékünk mutatni _hogy_ akristus _betölt_ mind azt valamit _jelent_ aviz ésa vér a Mojses _törvény_ a mely vizel valo _hintés_ és mosást _hagy_  _hogy_ meg mosák a törvény béli _tisztátalanság_ és a vérnek _kibocsátás_ a véteknek _eltörlés_  _hagy_ a _Krisztus_ pedig a _keresztség_ vizét _ad_ nékünk _hogy_ meg mosa lelkünket a vétekböl és a magavérit a _keresztfa_  _hogy_ a vétket el _töröl_ az _ember_ az Attya _kegyelem_  _visszatesz_ és öket meg szentellye

 _k_ A _három_  _isteni_ személy miképen tészen menyben _bizonyság_ akristusról

 _f_ Az Atya _bizonyság_ tett _istenség_ maga _fia_ üsmervén _ő_ lenni a profétiákban a maga szava _által_ és mind azok atsuda tételek _által_ melyeket _tetet_ véle a _fiú_ maga tett magárol _bizonyság_ a maga _tanítás_  _cselekedet_ és szenttséges _élet_  _által_ a szent Lélek az egész világal meg üsmértette az ö _istenség_ le szálván _galamb_  _kép_ reája _keresztelés_ az ö _bőséges_ ajándeki _által_ az egész nemzeteknek _hit_  _által_ és az Apostolok _csodatétel_  _által_ 

 _k_ A lélek a viz és a vér miképen _tesz_  _bizonyság_ az ö _emberség_  _-e_  _föld_ 

 _f_ Meg _hallván_ a _kereszt_ meg mutatá _hogy_ valoságos _ember_ volna lelkét az Attyának _visszaad_ az ö _oldal_ viz és vér _kifolyik_  _idetehet_ még az ö _csodálatos_  _izzadás_ a midön vizet és vért _izzad_ a _Getsemáne-kert_ mind ezekböl _ki_ tettzik _hogy_ egy lelke és egy _test_ volt és valoságos _ember_ volt valamint mi 


 _evangélium_ 

sz ján 20 19

Midön azért _este_ volna azon anapon a szombatnak elsö napján és az ajtok bé _téve_ volnának _ahol_ a _tanítvány_  _egybegyűl_ik_ a sidoktol valo _félelem_ miat el jöve _Jézus_ és meg álla _közép_ és mondá nékik _békesség_ nektek és midön ezt mondotta volna meg mutatá nékik _kéz_ és _oldal_  _örül_ azért atanitványok látván az urat mondá azért _ismét_ nékik _békesség_ néktek a mint engem _elküld_ az Atya én is _elküld_  _titeket_ ezeket mondotta volna reájok lehelle és mondá nékik vegyétek a szent lelket _aki_  _bűn_  _megbocsát_ meg botsátatnak nékik és _aki_  _megtart_ meg vannak _tartva_  _Tamás_ pedig egy a _tizenkettő_  _közül_  _ki_  _kettős_ mondatik nem vala vélek mikor _Jézus_ el jöve mondának azért néki atöbb _tanítvány_ láttuk az urat ö pedig mondá nékik _hanem_  _ha_ látom az ö _kéz_ a szegek _hely_ és az ujjomat a szegek _hely_  _bocsát_ és a _kéz_ az ö _oldal_  _bocsát_ nem _hisz_ és nyoltz nap mulva _ismét_  _benn_ valának az ö _tanítvány_ és _Tamás_ ö vélek el jöve _Jézus_ ajtok bé _téve_ és meg álla _közép_ és mondá _békesség_ néktek az után mondá _Tamás_ erezd ide bé az ujodat és lassad az én _kéz_ és _hoz_ ide akezedet és _bocsát_ az én _oldal_ és ne légy _hitlen_  _hanem_  _hív_  _felel_  _Tamás_ és mondá neki én uram és én _isten_ mondá néki _Jézus_ mivel _hogy_ lattál engem _Tamás_  _hisz_  _boldog_  _aki_ nem láttak és _hisz_ 

A mái _evangélium_ amagyarázattya egy a _húsvét_  _kedd_ lévö _evangélium_ magyarázattyával

 _húsvét_ UTÁN VALO 2DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ avilágot _eset_  _felemel_ ate _fia_ meg alázása _által_  _betölt_  _hív_  _öröm_ ugy _hogy_ minek utánna meg mentetted volna öket az _örökkévaló_  _halál_  _hogy_  _had_  _élhet_ az _örökkévaló_  _boldogság_ a mi urunk J k 


 _episztola_ 

sz péter 1 lev 2 21

Mert erre hivatattatok mert a _Krisztus_ szenvedet _érte_ néktek peldát _hagyván_  _hogy_ az ö nyomdokit _követ_  _ki_  _bűn_ nem _tesz_ se álnokság nem _találtatik_ az ö szájában _ki_ midön szidalmaztatnék nem szidalmazot midön szenvedne nem _fenyegetődik_  _hanem_ adgya vala magát az _ő_  _hamis_  _ítélő_  _ki_ a mi _bűn_  _hordoz_ az ö _test_ a _fa_  _hogy_ a _bűn_  _meghalván_ az _igazság_  _él_ a kinek sebével _meggyógyul_ mert mint a _tévelygő_  _juh_ voltatok _de_  _megtér_ most a _ti_ lelkeitek pásztorához és püspökéhez


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ nékünk szent péter ennek aletzkének akezdetin

 _f_ Arra _oktat_  _hogy_ akeresztyéni _élet_ nem puha senem _gyönyörködtető_  _élet_ és _hogy_ akristusnak ugy leszünk _tanítvány_  _hogy_  _ha_  _követ_ szenvedéseiben etehát egy _keresztény_ ahivatallya ugyan erre az _ok_ és végre is _ígér_ néki a mennyet _onnét_ pedig _ki_ rekesztetik _ha_ semmit nem akar szenvedni

 _k_ A _Krisztus_ miképen szenved és mire _kötelez_ az ö példája

 _f_ El szenvedi a _gyalázat_ nem _felelvén_  _gyalázat_  _ha_ szidalmaztatik senkit nem szidalmaz nem is _fenyegetődzik_ nem _él_  _örökös_  _hatalom_  _hogy_  _bosszú_ állyon vagy _hogy_  _ellenség_ el _töröl_ noha arra tsak egy szava _kívántatik_ ez a példa arra _kötelez_ minden _bizonnyal_  _hogy_  _békességes_  _tűrés_ és _örömest_ szenvedgyük a _gyalázat_ és a szidalmazásokot zugolodás és _fenyegetés_ nélkül ennek a szenttséges üdvezitönek az ártatlansága _aki_  _miértünk_ anyi _gyalázat_ szenvedet ahalgatásra _kényszerít_ minket mert _ha_ szinte ártatlanok volnánk is az _ember_ valo nézve _de_ Isten elött mindenkor vétkesek maradunk és nagyon meg _érdemel_ mind azt a mit _ellenség_ szenvedünk

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _hogy_ magát a _hamis_  _ítélő_  _kéz_ adta

 _f_ Azt teszik _hogy_ szenvedgyük akristus peldájára az Isten rendelése _szerint_ alázatoságal és _békesség_ akár mely _igazságtalan_  _bánik_ velünk az emberek mivel az Isten részéröl _aki_ azt meg engedi _ostorozás_ és magunk _megjobbítás_ azt _igazság_ szenvedgyük és azt el mondhattyuk ajó latoral _hogy_ tsak azt szenvedgyük amit _bűn_  _megérdemel_  _hogy_  _ha_ pedig az Atya _igazságos_  _ítél_  _halál_ adni a maga Fiát az ártatlant a _bűnös_ mert szabad akarattyábol magára vette volt mitsoda nagyob _igazság_ nem engedhetié azt meg _hogy_ ugyan abünösök magok _halál_ itéltessenek az _ember_ kik _igazságtalan_ és _erőszakos_ mi _jobb_ nem _cselekedhet_ik_ mint azt _ha_ jó szivel veszük az _isten_ Atyai _kéz_ mind azt ami nékünk _keserűség_ lehetne _mitőlünk_  _bűnös_ nagy _igazságtalanság_ volna _ha_ azt nem _cselekedik_ és _ha_ panaszolkodnánk

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondgyák azt _hogy_ akristus a maga _test_  _hordoz_  _bűn_ 

 _f_ Ez azt tészi _hogy_ ö _hordoz_ a mi _bűn_ valo _büntetés_ mint _ha_ ö lett volna vétkes _hogy_ azokért _elég_  _tesz_ a maga vérével és _hogy_ az _örökkévaló_  _büntetés_ melyet _megérdemel_  _idő_ valo _büntetés_ változtassa

 _k_ Kitsodák azok atévelygö _juh_  _aki_ szól szent péter és miképen _megtér_ azok ami lelkünk pásztorához és püspökéhez

 _f_ Mind azok abünösök kik rendeletlen _élet_ az Isten uttyárol el távoznak és tölle el szakadnak _hogy_ szabadoson _élhet_ azok mind _eltévelyedik_  _juh_  _aki_ a _Krisztus_ nem lévén pásztora és püspökje martaléki lesznek a _farkas_ az az asátánnak el is vannak az ollyanok rekesztve az üdveségtöl _hogy_  _hacsak_  _élet_ meg nem jobbittyák és nem _tér_ szivesen _az_ az _isteni_ pásztorhoz _hogy_  _ha_ pedig _megtérés_ után álhatatosán fogják _gondviselés_ és _tanítás_ alá adni magokot _gond_ viseli valamint egy _kegyes_ pásztor és püspök és a menyekben vezeti öket a melyet meg _ígér_ az ollyan _juh_ kik _ő_ álhatatoságal és _hűség_  _követ_ 


 _evangélium_ 

szent _János_ 10 11

Én vagyok ajó pásztor ajó pásztor az ö lelkét adgya az ö _juh_ abéres pedig _aki_ nem pásztor kinek a _juh_ nem _tulajdon_ láttya a _farkas_  _jönni_ és el _hagy_ a _juh_ és _elfut_ és a _farkas_ el ragadozza és _eloszlat_ a _juh_ abéres pedig _elfut_ mert _béres_ és nintsen néki _köz_ a _juh_ én vagyok ajó pásztor és üsmérem az _enyém_ és üsmérnek engem az _enyém_ a mint engem az Atya üsmér én is üsmérem az Atyát és az én lelkemet _letesz_ az én _juh_  _egyéb_  _juh_ is vannak melyek nem ez _akol_ valok azokot is el _kell_ hoznom és az én szomot _hallgat_ és egy akol lészen és egy pásztor


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ nékünk az ur amái _evangélium_ 

 _f_ A pásztorhoz _hasonlít_ magát és az Anyaszent egyházát egy sereg _juh_ azt mondgya _hogy_ ö a jó pásztor ajuhok _hoz_  _tartozik_ és nem engedi _hogy_ öket el ragadgyák afarkasok ugy mint az _ördög_ ö ajuhait üsméri szereti és _táplál_ öket ( _beszéd_ és _test_ ) minden szükségekröl tészen és _élet_  _idead_  _érte_ 

 _k_ Mitsoda _béres_ az _aki_ szól akristus

 _f_ Az egy olyan pásztor _aki_ tsak amaga _haszon_  _keres_ a maga _java_  _gyönyörűség_ és _tisztelet_ szereti ajuhait nem szereti azoknak _haszon_ nem _keres_  _aki_ azal nem _gondol_  _ha_ mind el vesznek is mint _ha_ pásztorjok sem volna az illyen _gonosz_ pásztor nem áll ellene a _gonosz_ némán marad az _igazság_  _ki_ nem méri mondani se a rendet meg _tartani_  _hogy_ magának _ellenség_ ne _csinál_ erre valo nézve mondgya az ur _hogy_ el szalad mivel a szent Atyák _szerint_ az el szaladás vagy ahalgatás a midön az _igazság_  _ki_  _kell_ mondani mind egy

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ az ur amaga _juh_  _hív_ 

 _f_ Azok az _igaz_ és az _istenfélő_ és ezekröl abélyegekröl lehet meg üsmérni öket 1 ö üsméri ajuhait és a _juh_ üsmérik _ő_ 2 _hallgat_ az ö szavait és az _idegen_ szavát nem üsmérik 3 _ő_  _követ_  _hozzá_ ragaszkodnak példáját _követ_ 4 az _ördög_ akit _jelent_ a _farkas_ öket _kéz_  _közül_ el nem ragadgya avilág az ö pompaival és szokásival el nem ámittya atest rajtok nem uralkodik mert ajó pásztornak _mindenhatóság_ öket meg segitti vagy _ha_ egy _kevéssé_  _eltévelyedik_ is _de_  _idő_  _hozzá_ viszá _tér_ vagy is inkáb ez a jó pásztor _felkeres_ öket és az akolyban vállain viszá viszi öket és az _állandóság_  _kegyelem_ adván nékik az _örök_  _élet_ is meg adgya akik pedig nem az _övé_ azok ezekel _ellenkező_  _bélyeg_ viselnek

 _k_ A _Krisztus_  _juh_ miképen üsmérik és _követ_  _ő_ 

 _f_ valoságal üsmervén _ő_ a szeretetért szeretettel _fizet_ néki az ö _tanítás_ szegénységit alázatoságát szeretik amidön _hálaadás_ vannak _érte_ valo szenvedésiért _ő_  _követ_  _akkor_ a midön _gyors_  _engedelmesség_ mennek oda _ahova_  _hív_ öket szorgalmatoságal _cselekedik_ amit az _evangélium_  _hagy_ nékik az ö _élet_ szabják _élet_ szeretvén azt a mit szeretet meg vetvén a mit meg vetet _becsülvén_ a mit ö _becsül_ 

 _k_ Vannaké a _Krisztus_ egy nehány féle sereg _juh_ 

 _f_ Maga mondgya _hogy_ tsak egy sereg _juh_ és egy Anyaszent egyháza vagyon amelynek ö az _örökös_ pásztora ugy _hogy_ mind azok apásztorok _aki_ rendel _hogy_  _igazgat_ népit az ö _tag_ lévén ugyan egy pásztorok is ö véle mivel _hogy_ az ö szolgai tsak az ö tölle vett _hatalom_  _kell_ nékik _élni_ és azt _tanítani_ amit ö _tanít_ 

 _k_ szükségesé azon sereg _juh_  _közé_ számláltatni _hogy_ a _dicsőség_ részt vehesünk

 _f_  _teljesség_ szükséges az Anyaszent egyházon _kívül_ nintsen üdveség azok kik _abban_ nem mennek akereszttség _által_ és mind azok kik attol el szakadnak el is lésznek attol _örökös_ rekesztve _de_ nem _elegendő_ az üdveségre azon sereg _juh_  _között_ lenni mivel szükséges még azon _juh_  _között_ lenni kik azt a nagy pásztort üsmerik szeretik és szavát _hallgat_ kik az ö _élet_  _követ_ mind végig

 _k_ Mit _kell_ a _Krisztus_ mint pasztorunktol _kérni_ 

 _f_ szükséges _gyakorta_  _ilyenformán_  _könyörögni_ néki szenttséges _Jézus_ lelkünknek egyedül valo és _örökös_ pásztora _megad_  _kegyelem_ nékem _hogy_  _juh_  _köz_ számláltassam _engedelmesség_  _hallgat_ szavaidot állandó _hűség_  _követ_ tégedet _soha_  _tőle_ el nem távozván és _had_ mehessek bé veled együt _abban_ a mennyei legeltetö _hely_  _ahol_ egész sereg _juh_  _összegyűjt_ annak _idő_  _hogy_  _teveled_ és _tebenned_  _él_ és tégedet _bírván_  _örökös_  _boldog_  _tesz_ öket

 _húsvét_ UTÁN VALO _harmadik_ VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _igazság_ világoságát _hint_  _mindaz_ kik _eltévelyedik_  _hogy_  _visszatérhet_ az _igazság_ uttyára _megenged_ mind azoknak kik a _keresztényi_ vallást _követ_ azt a _kegyelem_  _hogy_ meg vethessék mind azt valami _ellenkezik_ ezel a szenttséges nével és _követhet_ mind azt a mi azal meg _egyezik_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent péter 1 lev 2 11

Szerelmesim _kér_  _titeket_ mint _jövevény_ és szarándokokot _hogy_  _megtartóztat_ magatokot atesti _kívánság_ melyek vitezkednek alélek ellen a _ti_ magatok viselése apogányok _között_ jó lévén _hogy_ a _hely_  _hogy_  _titeket_ rágalmaznak mint _gonosztevő_ a jó _cselekedet_ meg szemlélvén _titeket_  _dicsőít_ az _isten_ alátogatásnak napján _engedelmes_ legyetek azért minden _ember_  _teremt_ állatnak az _isten_ akár a _király_ mint leg _feljebbvaló_ akár a _hadnagy_ mint ö tölle _küldött_ agonosz tévök _büntetés_ a _jó_ pedig _dicséret_ mert igy vagyon az Isten akarattya _hogy_  _jól_  _cselekedvén_ meg némittsátok az _esztelen_ emberek _tudatlanság_ mint szabadosok és nem mint _ha_ a szabadságot a _gonoszság_ palásttyának _tart_  _hanem_ mint Isten szolgai mindeneket _tisztel_ az atyafiuságot szeresétek az _isten_  _fél_ akirályt _tisztel_ szolgák _engedelmes_ legyetek uraitoknak minden _félelem_ nem tsak ajóknak és _csendes_  _hanem_ a _feslett_  _erkölcsű_ is mert az _kedves_  _ha_ valaki az _istenes_ lelki üsméretért szomoruságokot szenved _bűntelen_ szenvedvén


Magyarázat

 _k_ Mellyek azok atesti _kívánság_ a melyektöl szent péter akarja _hogy_  _megtartóztat_ magunkot

 _f_ Mind azok akivánságok a melyeket ateremtet állathoz valo szeretet _okoz_ mivel szent pál mondása _szerint_ a _test_  _ellenkező_  _kívánság_ vannak alélekel gal 5 17 ugy _hogy_ ami alelkünket ateremtet állatokhoz és aföldi _dolog_  _hajt_ azt _testes_ is _tesz_ lelkesé lesz pedig _akkor_ a midön azt az _isteni_ szeretetnek _indulat_ és a szent Lélek az _isten_ és az _örökös_  _jó_  _emel_ az Apostol ugyan magát alelket nevezi _test_ a midön ateremtet állatot szereti és léleknek a midön a lelki _jó_ szereti azok a testi _kívánság_ a melyekröl szól szent péter nem tsak azok a mellyek minket atestes állapotokhoz vezetnek _hanem_ még azok is a melyek szerettetik velünk _ember_  _tekintet_ alélekhez _tartozandó_ állapotokot ugy mint a _tudomány_  _ékes_ valo szóllást az emberek _tisztelet_ ezekböl _ered_ ahéjában valoság _kevélység_  _irigység_ nagyra vágyás ugy anyira _hogy_ valami nem _céloz_ az Isten _dicsőség_ és üdveségünkre és valami nem _örökös_  _jó_ valo a mind testi és azokot nem szabad szeretni _ugyanezért_ is szent pál elö számlálván atesti _cselekedet_ gal 5 20 21 nem tsak atisztátalanságot és a részegséget számlállya oda _hanem_ még a párt ütést viszá vonást és az _irigység_ is és meg másut azt mondgya _hogy_ a _korinthoszi_  _testi_ mert versengés és _irigység_ vagyon _közötte_ 1 Cor 3 3

 _k_ Miért akarja szent péter _hogy_ a _kereszt_  _ki_ vessék szivekböl azokot a _kívánság_ 

 _f_ Mert ugy _kell_ nékik _élni_ eföldön mint _idegen_ és utozoknak a _föld_ nékik szám _ki_ vetésnek és _bujdosás_  _hely_ ót nékik _kevés_  _idő_  _kell_ maradni _talán_ tsak egy napig ameny az ö _örökös_  _haza_ ide alat minden el mulik ö magok is el mulnak _odafent_ vagyon az ö _örökös_  _jószág_ oda is _kell_  _kívánkozni_ erre valo nézve ugy _kell_  _élni_ eföldön mint _idegen_ nem _kell_ magokot _itt_ semmihez _kötelezni_ se semmivel _megterhelni_  _hogy_ semmi meg ne gátollya _pályafutás_ nem _kell_  _tekinteni_ azt a mit avilág _ígér_ és ugy _kell_  _cselekedni_ valamint egy utozo _aki_ tsak _általmenő_  _tekint_ azokot a szép _hely_  _ahol_ el megyen illyen akeresztyéni _élet_ akinek _egy_  _kell_ szeretni és _az_ atzélhoz _kell_ sietni az Isten maga utolso vége egy _kereszt_ egyedül _ő_  _kell_ szeretni és _óhajtani_ 

 _k_ Ez az Apostolok _fejedelem_ miért _int_ arra akeresztyéneket _hogy_  _tiszta_ és szentül visellyék magokot a pogányok _között_ 

 _f_ Mert akeresztyéni szeretet azt _kíván_  _hogy_ jó példát adgyunk mindennek _főképpen_ avallás _ellenség_ és avilágiaknak akik mindenkor az _istenfélő_ visgállyák és _ítél_ szükséges _tehát_  _hogy_  _megfeddhetetlen_  _élet_ okot ne adgyunk nékik a szollásra ugyan azért is _int_ arra ahiveket szent pál _hogy_ okot ne adgyanak abotránkozásra se a sidoknak se a pogányoknak se az Isten Anyaszent egyházának 1 cor 10 32

 _k_ Miért _kényszerít_ szent péter arra ahiveket _hogy_  _engedelmeskedik_ apogány _király_  _bíró_ és _hadnagy_ 

 _f_ Mert az Isten akarattya a _hogy_  _engedelmeskedik_ ahatalmasoknak _aki_ rendelt nem _tekintvén_ azt _hogy_ mitsoda valláson vannak vagy mitsoda _élet_  _él_  _hogy_  _ha_ tsak ollyat nem parantsolnak a mi _ellenkezik_ ahittel és az Isten _törvény_ 

 _k_ A _feljebbvaló_  _hatalom_ az alattok valokon meg vagyoné _határozva_ 

 _f_ szent péter _meghatároz_ a midön azt mondgya _hogy_ azért _küldetik_  _hogy_ meg büntessék agonosz _tevő_ és _megjutalmaztat_ a _jó_ ekárhoztattya az ollyanokot kik _visszaél_ a _fejedelem_ vett _hatalom_ roszul _bánván_ a _jó_ és _kedvezvén_ agonoszoknak szent pál is _hasonló_  _tanít_ mondván a _fejedelem_ az _isten_ szolgai ate _jó_  _ha_ pedig _gonosz_  _cselekedik_  _fél_ mert nem _ok_ nélkül _hordoz_ afegyvert rom 14 13 4

 _k_ A mely szabadságot nyert nékünk akristus azzal nem szabadultunké meg az emberek _hatalom_ alol

 _f_ A _keresztényi_ szabadság tsak a vétek és arosz _kívánság_  _hatalom_ alol szabadit meg minket és nem azoknak _hatalom_ alol _aki_ az ö rendelése vetet alájok minket _ti_ szabadságra hivatattatok mondgya szent pál tsak _hogy_ a szabadságot ne adgyátok a _test_ alkalmatoságára _hanem_ alélek szereteti _által_ szolgállyatok _egymás_ 


 _evangélium_ 

szent Ján 16 16

Egy _kevéssé_ és már nem láttok engem és _ismét_ egy _kevéssé_ és meg láttok engem mert az Atyához megyek Mondának azért az ö _tanítvány_  _közül_ egy másnak mitsoda ez amit nekünk mond egy _kevéssé_ és nem láttok engem és _ismét_ egy _kevéssé_ és meg láttok engem és mert az Atyához megyek mondának azért mitsoda ez a mit mond egy _kevéssé_ nem _tud_ mit szól meg üsméré pedig _Jézus_  _hogy_  _kérdeni_ akarnák _ő_ és mondá nekik _-e_ felöl _kérdezkedik_ egy mástól _hogy_ mondottam egy _kevéssé_ és nem láttok engem és _ismét_ egy _kevéssé_ és meg láttok engem _bizony_  _bizony_ mondom néktek _hogy_  _könnyezik_ és sirtok _ti_ a világ pedig _örül_  _ti_ pedig szomorkodtok _de_ a _ti_ szomoruságtok _öröm_  _fordul_ az aszszony midön szül szomorusága vagyon mert _eljött_ az ö _óra_ mikor pedig szülte a _gyermek_ már nem _emlékezik_ azö szorongatásárol az _öröm_  _hogy_  _ember_ születet evilágra néktek azért most szomoruságtok vagyon _ismét_ pedig meg látlak _titeket_ és _örvendezik_ aszivetek és ati _öröm_ senki el nem veszi _tőle_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tesz_ akristusnak ezek aszavai egy _kevéssé_ és _ismét_ nem láttok engem és _ismét_ egy _kevéssé_ és meg láttok engem

 _f_ Azt akará _megértetni_ az Apostolival _hogy_ a _halál_ el választván _ő_ töllök _feltámadás_ után is még meg mutattya magát nékik vagy is szent Agoston _szerint_  _hogy_ az Attyához rövid _idő_ mulva viszá térne menyben menetelekor és _hogy_ se ök se az Anyaszent egyház _ő_ az után nem láthatnák _de_  _kevés_  _idő_ mulva _visszajön_ láthato _forma_  _hogy_ avilágot _megítél_ és aválasztatit maga mellé vévén meg mutassa nékik _dicsőség_ mert mint _hogy_ szent péter mondása _szerint_ és ahit _tartás_  _szerint_ az Isten elöt _ezer_  _esztendő_ tsak ollyan mint egy nap tsak egy _kevés_  _idő_ mondhatni mind azokot az _esztendő_ a melyek _tart_ az _ítéletnap_ 

 _k_ Mit _jelent_ akristus _eltávozás_ vagy _jelenvaló_ létének _eltávozás_ 

 _f_ Jelenti azt amint ö szókót _bánni_ szolgaival mivel ugy tettzik némelykor mint _ha_  _eltávozik_ és el rejtené magát _előtte_  _bizonyos_  _idő_ és az után meg vigasztallya öket _jelenvaló_ létével némelykor meg el veszi töllök _megérezhető_  _kegyelem_ vigasztalását és minek utánna _abban_ ahomályban és mint egy száraságban _hagy_ öket ujontában meg látogattya öket _érezhető_ és mint egy láthato _kegyelem_ igy _bánik_ vélek azért _hogy_ meg probállya öket és álhatatosá _tesz_ az _élet_ változásiban _megkóstoltatván_ vélek mind ajó mind arosz állapotokot mind a szenvedést mind a vigasztalást az _egyik_ azért _hogy_  _megalázván_ magokot a _magahittség_ fel ne _emel_ öket és a másikát azért _hogy_ a _bizodalom_  _benne_  _megerősít_ és _megbátorít_ öket mind _egyik_ mind a másikát azért _hogy_ az elméjek _egyenlő_ mértekben légyen mindenkor _egyaránt_ vévén mind a jót mind agonoszt és _hív_ meg maradgyanak ajóban ezen is _kell_ lenni egy _kereszt_ minden _erő_ akár mely állapotban _találtatik_ 

 _k_ A midön akristus azt mondgya _hogy_ az Attyához mégyen és _többé_ meg nem láttyák el leheté _abból_  _ítélni_  _hogy_ nintsen _jelen_ az _oltár_ szenttségben

 _f_ Abbol _éppen_ nem _következik_ avalo _hogy_ akristus nintsen az _oltár_ szenttségben _abban_ az láthato _forma_ a melyben volt a _föld_  _halandó_  _élet_ és a melyben meg mutatta magát _feltámadás_ után _de_ láthatatlan és szenttség képen ót vagyon _feltámadás_  _fogvást_ menyben meneteléig nem volté aföldön noha láthatatlan volt vagy tsak _akkor_ volté mikor meg mutatta magát _tanítvány_  a _tridentinumi_  _koncílium_ mondása _szerint_  _ha_ szinte mi meg nem foghattyuk is mi modon vagyon _abban_ anagy szenttségben _mindazonáltal_ az _okosság_ a _kegyelem_ világoságával azt _jól_ meg fogja _hogy_ a meg lehetö _dolog_ annak _aki_ nintsen semi lehetetlen és _aki_  _élet_ ollyan _dolog_  _cselekedet_ a melyek _hihetetlen_  _tetszik_ az _ember_ elmének _de_ mit _felelhetni_ a _Krisztus_ az _örökös_  _igazság_ a midön akenyeret vévén azt mondgya ez az én _test_ és abort vévén ez az én vérem ebböl _következik_  _hogy_  _jelen_ lévén a menyekben az ö _természet_  _szerint_ valo és láthato _forma_ az _oltár_ szenttségben is _jelen_ vagyon _titkos_ és szenttség képen _de_  _mindazonáltal_  _igazán_ és valojában és substantialiter nagy _magahittség_ volna az _ember_  _hogy_  _ha_ azt _gondol_  _hogy_ az Isten tsak azt _cselekedhet_ik_ a mit agyenge _meghatározott_ és _tudatlan_  _okosság_ meg foghat

 _k_ A midön akristus mondá _hogy_  _könnyezik_ és sirtok _ti_ avilág pedig _örül_ tsak az Apostolinak mondáé ezt

 _f_ Az Apostoliban minden valoságos _keresztény_ mondá ez is arésze az ollyan _keresztény_ akik nem tsak nével _hanem_ valojában _kereszt_ és akik annak _kötelesség_ bé _tölt_ az ö részek a _hogy_ szenvedgyenek ezen az _idegen_  _föld_  _kereszt_ visellyék és sirankozanak nyomoruságokon avilágiak része pedig az _öröm_ és _gyönyörűség_ valo _élet_ az _első_ a menyet _tekint_ az utolsok a _föld_ mint _haza_ azok kik itt nyomoruságban vannak ót valoságos _jobban_ lésznek azok pedig kik eföldön avilági _jó_ vigaságokban _él_ amás világon _örök_ szenvedésben és nyomoruságban fognak lenni

 _k_ Mit _jelent_ az az _öröm_ a melyet senki el nem veheti a _Krisztus_  _tanítvány_ 

 _f_ Jelenti azt az _örökkévaló_  _öröm_ amely _következik_ azután a mulando szomoruság után amelyben _él_ jutalmais lészen az az _öröm_ szomoruságoknak az _igazság_ mondása _szerint_ pedig avilág szeretöjének szines vigasságok _örökös_  _keserűség_ valtózik és ollyan siralmakra a melyek _soha_ elnem apadnak

 _húsvét_ UTÁN VALO 4DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _te_  _cselekedik_ azt _hogy_  _hív_ egy akaratu szivek légyen adgyad népednek azt a _kegyelem_  _hogy_ szeresék azt amit parantsolsz és _óhajt_ a mit _ígér_  _hogy_ a világ változási _között_ ami sziveink az _ég_  _tekint_  _ahol_ avaloságos _öröm_ vagyon a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent jak lev 1 17

Minden jó _tudomány_ és minden _tökéletes_ ajándék _onnét_ felyül vagyon le szálván avilágoságnak Attyától _ki_ mint változás sem változásnak _árnyékozás_ mert akarattya _szerint_ szült minket az _igazság_  _ige_  _hogy_ néminémü _kezdet_ legyünk az ö _teremt_ állattyának _tud_ szerelmes _atyámfia_ légyen pedig minden _ember_  _gyors_ a _hallás_  _késedelmes_ pedig a szollásra és _késedelmes_ a _harag_ mert az _ember_  _harag_ az _isten_  _igazság_ nem _cselekedik_ azokáért el vetvén minden _tisztátalanság_ és a _gonoszság_  _bővelkedés_ szelidségel vegyétek bé a _beoltatott_  _ige_ mely üdvezitheti a _ti_ lelkeiteket


Magyarázat

 _k_ Miért mondgya szent _Jakab_  _hogy_ minden jó _adomány_ és _tökéletes_ ajándék avilágoságnak Attyátol szál le _holott_ minden jó az _isten_  _jön_ 

 _f_ A valo _hogy_ a _természet_ minden _adomány_ és ajándéki az _isten_  _jóság_ származnak és mindeneket ö tölle veszünk amelyekért _örökös_  _hálaadás_  _tartozik_ néki _de_ ez a szent Apostol azt akarja _értés_ adni _hogy_ az Isten ajándéki _között_ némellyek _tökéletes_ amelyeket tsak az ö _irgalmasság_ veszük az ö _fia_  _érdem_  _által_ illyenek az ollyan ajándékok a melyek _jobb_ és _kedves_  _tesz_ minket _őelőtte_ egy szoval a melyek meg szentelnek ezek a _fő_ és _tökéletes_ ajándékok az _isteni_ szeretet az _igazság_ és a szenttség ezek az _isten_ származnak ö is _hint_ ezeket szivünkben szent lelke _által_ 

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ a világoság Attyánál nintsen változás se aváltozásnak _árnyékozás_ 

 _f_ Mert meg akarja mutatni _hogy_ az az _isteni_ világoság a mely az _isten_ vagyon mint maga _eredet_ nem ollyan mint anap mely a _testes_ állapotokot világosittya ennek világosága változo a _felleg_ azt _elfedez_  _de_ az az _isteni_ nap mely ami lelkünket világosittya _soha_ meg nem változik ami _bűn_ meg vakitván minket el rekesztik _előle_ annak világoságát a világosittya alelkeket az is _szentel_ meg azokot _aki_ szentek

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók mert akarattya _szerint_ szült minket az _igazság_  _ige_ 

 _f_ Azt _tesz_  _hogy_ tsak _tiszta_ a maga szeretetéböl és _irgalmasság_ adot nékünk új _élet_ a _keresztség_ és nem a mi _érdem_ a melyben _fogad_  _fia_ tett minket és _előbb_ tett minket annyi _sok_ számuaknál kik nem voltak vétkesebbek nálunknál az Isten szült minket az _igazság_  _ige_ mert a mely _igazság_  _tanít_ az _evangélium_ a _Krisztus_  _keresztény_ ugy lettünk _hogy_ azokot _hisz_ és _követ_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok minden _ember_  _gyors_ legyen ahallásra és _késedelmes_ a szolásra

 _f_ Szent _Jakab_ arra _int_  _hogy_ szorgalmatoságal _hallgat_ az Isten _beszéd_ és a jó _intés_ és azokhoz szabjuk _hajlandóság_ és magunk viselésit _de_  _kevés_  _beszél_ és _figyelmetesség_ mert _aki_  _gondolatlan_ és sokat _beszél_ a _sok_ vétekben is _esik_ mivel szent _Jakab_  _szerint_ a nyelv az egész _test_  _megfertőztet_ és a _gyehenna_  _felgerjesztetvén_  _felgyullaszt_  _élet_  _teljes_  _forgás_ 3 6 ritka is _hogy_ a _sok_  _beszéd_  _hivalkodás_  _hazugság_  _emberszólás_ rágalmazás ne légyen

 _k_ Miért tészi azt is _hoz_  _hogy_  _késedelmes_ legyünk a _harag_ 

 _f_ Mert az _igen_ ritka _hogy_ a _sok_  _beszéd_  _között_ vetekedések ne _támad_ a melyek _harag_  _indít_ a _harag_  _idegenség_ azután _gyűlölség_  _okoz_ a _harag_ az elmét _felháborít_ az _okosság_ el távoztattya ollyat mondat és _gondoltat_ velünk a mely se nem _igazságos_ se nem valoságos ámbár okosan és _helyes_  _int_ is valakit _de_  _ha_  _indulat_ vagyon nem lészen _hasznos_  _ezért_ is mondgya szent _Jakab_  _hogy_ az emberek _harag_ az Isten _igazság_ bé nem _tölt_ 

 _k_ Mellyek azok atisztátalanságok és _gonosz_  _bővelkedés_ a mellyeket _ki_  _kell_ vetni _hogy_ bé vehessük az Isten _ige_ szelidségel

 _f_ Lehet azokon _érteni_ azt a _kevély_  _magahittség_ mely _elhitet_  _hogy_  _bővelkedik_  _eszik_ elmével azért ellene is állunk _gyakorta_ az _igazság_  _ezért_ is nevezi ezt az Apostol _tisztátalanság_ és agonosz _bővelkedés_ mert a szivet meg rontván _sok_ vétket _okoz_ az _evangélium_ valo _ellenkezés_  _holott_ az _evangéliumi_  _ige_ az üdveségnek magja azokban kik azt szelidségel veszik bé és _az_  _képest_ viselik magokot


 _evangélium_ 

szent Jan 16 5

És most _az_ megyek _aki_ engem _küld_ és senki _közüle_ meg nem kérd engem _hova_ mégy _de_ mivel _hogy_ ezeket szollottam néktek szomoruság _betölt_ sziveteket _de_ én _igazság_ mondok néktek _használ_ néktek _hogy_ el mennyek mert _ha_ el nem megyek avigasztalo nem _jön_  _hozzá_  _ha_ pedig el megyek _elküld_  _ő_  _hozzá_ és mikor az _eljön_  _megfedd_ avilágot abünröl és az _igazság_ és az _ítélet_ a _bűn_ ugyan mert nem _hisz_  _énbennem_ az _igazság_ pedig mert az Atyához megyek és már nem láttok engem az _ítélet_ pedig mert avilág _fejedelem_ már meg itéltetett még sokat _kell_ néktek mondanom _de_ most elnem viselhetitek mikor pedig _eljön_ amaz _igazság_ lelke meg _tanít_  _titeket_ minden _igazság_ mert nem szól ö magátol _hanem_ valamiket _hal_ azokot szollya és a mellyek _jövendő_  _meghirdet_ néktek ö engem _megdicsőít_ mert az _enyém_ veszi és _meghirdet_ néktek


Magyarázat

 _k_ Az Apostolok miért nem _megkérd_ akristust _hogy_  _hova_ mégyen a midön az Attyához valo viszá meneteléröl _beszél_ nékik

 _f_ Mert _hallván_ atölle valo meg válásokot azon meg szomorodának mivel testi és _ember_ ragaszkodásal lévén az ö _jelenlét_ ragaszkodva szivbéli _keserűség_ miat _kérdés_ sem _tehet_ néki _hogy_  _ha_ ahittöl inkáb mint sem az _érzékenység_ vezetettek volna ugy meg kérdették volna _hogy_  _hova_ mégyen remélvén azt _hogy_ ök is utánna mehetnek

 _k_ Miért mondá az ur _hogy_  _használ_ nékik _hogy_ el mennyen mert _ha_ el nem mégyen avigasztalo nem _jön_  _hozzá_ nem adhatáé nékik azt a vigasztalot minek elötte el menne az Attyához

 _f_ Igen is meg adhatta volna _de_ aböltsesége nem _enged_  _hogy_ azt _cselekedik_ 

1 Mert igen _testi_ lévén nem valának még _abban_ az állapotban: _hogy_ azt vehessék _készíteni_  _kelletik_ öket illyen nagy _kegyelem_ lelki _ember_  _kelletik_ öket _tenni_ 

2 A _Krisztus_  _bizonyos_  _jel_ akará adni _istenség_ és magát meg üsmértetni egyedül ahit _által_ tsak lelki képen erre _tehát_ szükséges vala az ö testi képen valo _eltávozás_  _ezért_ is mondgya a _Krisztus_  _hogy_ azok _boldog_ akik nem látták még is _hisz_  _benne_ mi nem üsmérünk senkit _test_  _szerint_ mondgya az Apostol és _ha_ üsmértük akristust _test_  _szerint_ most már ugy nem üsmérjük arégiek el multak mindenek meg ujultak 2 Cor 5 16 17

3 A szent Léleknek ajandéka akristus munkáiért valo _jutalom_  _kelletik_ lenni a mellyek még el nem végezödtek vala az ö _élet_ áldozattyával _kelletik_  _megérdemelni_ azt az ajándékot _eltörölvén_ avétket szükséges vala _hogy_ azt az áldozatot fel mutassa egészen el végeze és az Attya azt _kedves_ vegye _de_ ez _egy_ sem lehete meg _mindaddig_ még mennyekben fel nem mene _ahol_ az Attyának _jobb_  _kéz_ felöl ülvén azt nékie maga mutatná bé _hogy_ pediglen ez az áldozat _kedves_ és _teljes_ volt annak _jel_ és _bizonyság_ a szent Léleknek az Anyaszent egyházra valo _bőséges_ ajándékinak _kiontás_ ugyan ezen _ok_ nem _küld_ nékik avigasztalot _elébb_  _hanem_ az ö _dicsőséges_ menyben valo menetele után

 _k_ Mit _tanulhat_ ezekböl az _igazság_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ egy _keresztény_ lélek nem lehet _addig_  _abban_ az állapotban _hogy_ vehesse avigasztalo lelket se _hogy_  _öröm_ vegye ennek a szent léleknek szenvedésiben és szomoruságiban valamég ellene nem mond az _ember_ vigasztalásoknak és aláthato _dolog_ szeretetének akár mely ártatlanok legyenek is azok magokban _ha_ a _hit_ akarunk _élni_ el _kell_  _hagyni_ az _érzékenység_ valo _élet_ a magunkhoz valo szeretetnek _hajlandóság_ és tsak egyedül a _Krisztus_ világoságát és az ö lelkének _indulat_  _kell_ mindenekben _követni_ 

 _k_ Mit _kell_ ezeken a szokon _érteni_ mikor a szent Lélek _eljön_  _megfedd_ avilágot abünröl és az _igazság_ és az _ítélet_ 

 _f_ Azt _kell_  _érteni_ szent _Chrysostomus_  _szerint_  _hogy_ a szent Lélek az Apostolok és atanitványok szájok _által_ szolván _sok_  _csoda_ is _tévén_ általok abálványozást _eltörölvén_ és meg változtatván szinét az egész világnak a pogányok _megtérés_  _megfedd_ a világot _főképpen_ ahitetlen sidokot a nagy vétekröl melyet _cselekedik_  _hogy_ akristusban nem _hisz_ és _ő_  _megöl_  _megfedd_ öket az _igazság_ meg mutatván nékik _hogy_ ö akezdete és _eredet_ az _igazság_  _hogy_ tsak egyedül _őérte_ és az ö _érdem_  _adatik_ az üdveség _megfedd_ avilágot az ö _fejedelem_  _ítélet_  _aki_ is az _ördög_ és _aki_ az sidokot arra _ingerel_  _hogy_  _ő_  _megöl_  _oly_  _igazságtalan_ 

 _k_ Miröl lehet meg üsmérni a szent lélek vételét

 _f_ Meg üsmérheti egy _keresztény_ arrol _hogy_ a szent lelket vette amidön _élet_  _bizonyság_ tészen mindenek elött akristus _tanítás_  _igazság_ és az ö szenttséges voltárol _követvén_ az _egyik_ mint szabot rendét és a másikat mint példáját a midön pedig egy _kereszt_  _élet_ meg nem _egyezik_ az _evangélium_  _tanítás_ és akristus szenttségével a midön tsak ateremtet állatokhoz _kapcsol_ magát rosz _hajlandóság_ mindenkor rabságban marad és ellene nem mond _teljesség_ a világ _fejedelem_ ezekröl meg lehet üsmérni _hogy_ a szent lelket nem vette

 _k_ Mit _kell_  _kihozni_ ezekböl a szokból mikor _eljön_ az _igazság_ lelke meg _tanít_  _titeket_ minden _igazság_ 

 _f_ Azt _kell_  _kihozni_  _hogy_ az Anyaszent egyház akinek ezeket mondá akristus és akinek _kép_ valának az Apostolok _megtartó_ mind azoknak az _igazság_ a mellyeket _ki_ nyilatkoztatot nékik és a melyeket _önt_ szivekben a szent lélek az Anyaszent egyházhoz- _kell_  _tehát_  _folyamodni_ azt _kell_  _hallgatni_ és annak végezésin meg _kell_ állani

 _húsvét_ UTÁN VALO 5DIK VASÁRNAPON 

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ minden _jó_  _ered_  _meghallgat_ alázatos _könyörgés_ adgyad _kegyelem_  _hogy_  _követ_ sugarlásidot tsak _az_  _gondolkodik_ a mik _igazságos_ azokot _követ_ és ate _gondviselés_ alá adgyuk magunkot a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent jak lev 1 22

Legyetek pedig az _ige_  _cselekedő_ és nem tsak _hallgató_ meg tsalván magatokot mert _aki_  _hallgató_ az _ige_ és nem _cselekedő_ az a _férfiú_  _hasonlíttatik_  _aki_  _megtekint_  _természet_  _szerint_ valo _ábrázat_ atükörben mert meg _tekint_ magát és _elmegy_ és mindgyárt el felejtette minémü vólt _aki_ pedig _betekint_ a szabadságnak _tökéletes_  _törvény_ és _abban_ marad nem _feledékeny_  _hallgató_ lévén _hanem_ a _cselekedet_  _követő_ ez _boldog_ lészen azö _cselekedet_  _aki_ pedig magát _isten_  _tisztelő_ álittya lenni meg nem zabolázván anyelvét _hanem_ meg tsalván a maga szivét ennek _hiábavaló_ azö _isteni_  _tisztelet_ a _tiszta_ és makula nélkül valo _isteni_  _tisztelet_ az Isten s’ az Atya elött ez meg látogatni az árvákot az _özvegy_ az ö _háborúság_ és makula nélkül magát meg _őrizni_ avilágtól 


Magyarázat

 _k_ Miképen _kell_ azt _érteni_  _hogy_ azok kik tsak _hallgat_ és nem _követ_ az _ige_  _megcsal_ magokot

 _f_ Mert az ollyanok _könnyű_  _elhitet_ magokal _hogy_ a mely jó _erkölcs_  _tanít_ öket azokot _követ_ noha valoságal nem _követ_ és igy magokot _megcsal_ mivel tsak egyedül a _Krisztus_  _kegyelem_ a jó _cselekedet_ együt szeretethetik és _követtethet_ a jó _erkölcs_ 

 _k_ Mihez _hasonlít_ szent _Jakab_ az ollyat _aki_  _hallgat_ az Isten _ige_ és azt meg nem _tart_ 

 _f_ Az ollyan _ember_  _hasonlít_  _aki_ meg nézvén _ábrázat_ atükörben azonnal _elfelejt_ mitsodás volt egy _kereszt_ az _evangélium_ a _tükör_  _ugyanabban_ láthattya meg magát _hogy_ mitsodás az ollyan _tükör_ a mely senkinek nem _hízelkedik_  _abban_ meg láttya motskait és _fogyatkozás_  _ha_ magát _jól_ meg nézi azt is meg láthattya _hogy_ mitsodásnak _kell_ lenni _hogy_  _ha_ a maga _élet_ azokhoz a szabot rendekhez _egyeztet_ a melyeket _abban_  _talál_  _hogy_ mi _kivető_ a szivében és maga viselésiben és _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_  _de_  _aki_ azt tsak _könnyű_ és tsak _futólag_  _tekint_ semi _haszon_ nem _fordul_ és mindgyárt _elfelejt_ a maga valoságos _kép_ 

 _k_ Miért mondgya _hogy_ annak _hiábavaló_ az _isteni_  _tisztelet_  _aki_ amaga nyelvét meg nem _tartóztat_ 

 _f_ Mert _aki_ nem _bír_ a maga nyelvével és nem _tart_ azt az _isteni_  _félelem_ és a _felebaráti_ szeretetnek _határ_ minden _bizonnyal_ rendeletlen az olyannak a szive mivel az _evangélium_  _szerint_ a szivböl származnak az _emberszólás_  _káromlás_  _tisztátalan_ szók _hivalkodó_  _beszéd_ a másokot valo meg vetések és több _efféle_ melyek a _sok_  _beszélgetés_  _ered_ ezt pediglen nem tsak a _goromba_ és _vastagbeszédű_  _kell_  _érteni_  _hanem_ még az ollyanokra is kik áitatosoknak _tart_ magokot kik _gyakorol_ az _imádság_ a _communio_ és más jó _cselekedet_  _de_ azt meg nem _tekint_  _hogy_ a nyelvek mértékletlensége miat _egyszersmind_ el vesztik a jót a mely _benne_ vagyon

 _k_ Miben _tart_ szent _Jakab_ avaloságos áitatoságot

 _f_  _abban_  _hogy_ az _özvegy_ árvákot meg latogasák és szomoruságokban meg vigasztallyák _hogy_  _tiszta_  _megtart_ magokot avilág meg romlásátol _tudniillik_  _hogy_ a jót _cselekedik_ és aroszat _elkerül_ mert _egy_ a másika nélkül _haszontalan_ mert lehet _bizonyos_ jót _cselekedni_  _de_ azzal _tiszta_ nem maradnak a világi meg romlástol szeretik némelykor a világot annak szokásit és _tartás_ ámbár _gyakorol_ is a jó _cselekedet_ a jót nem lehet ugy _cselekedni_ a mint _kívántatik_  _hogy_  _ha_ azt nem az _isteni_ szeretetnek _indulat_  _cselekedik_  _aki_ a világot szereti mondgya szent _János_  _abban_ nintsen _isteni_ szeretet 1 lev 2 15 szent pál _tilt_ akereszttyéneknek _hogy_ ne avilághoz szabják magokot _hanem_ a _Krisztus_  _hasonlít_  _aki_ is az ö példájok rom 12 2 vannak olyanok akik alamisnát adnak sokat _imádkozik_ a szenttségeket _gyakorol_  _de_ akik a világi szokásokhoz alkalmaztattyák magokot atársaságokot _keres_ a _könnyű_  _élet_ szeretik a _cifraság_ a mulattságokot _aki_ elméjek a _hiábavalóság_  _forog_ melyet a _bölcs_  _szemfényvesztés_ nevezi fascinatio nugacitatis sap 4 12 és mind azokot a melyeknek egy _keresztény_ ellene mondot a _keresztség_ 


 _evangélium_ 

szent jan 16 23

És azon anapon semit nem kérdetek _éntőlem_  _bizony_  _bizony_ mondom néktek _ha_ mit _kér_ az Atyámtol az én nevemben meg adgya néktek eddig nem _kér_ semit az én nevemben _kér_ és el veszitek _hogy_ a _ti_  _öröm_  _teljes_ légyen ezeket _példabeszéd_ szollottam néktek el _jön_ az _óra_ midön már nem _példabeszéd_ szóllók néktek _hanem_ nyilván _hirdet_ néktek az Atyám felöl azon anapon _kér_ az én nevemben és nem mondom néktek _hogy_ én _kér_ az Atyámot _érte_ mert ö maga az Atya szeret _titeket_ mivel _hogy_  _ti_ szerettetek engem és _elhisz_  _hogy_ én az _isten_  _kijön_  _kijön_ az Atyátol és evilágra _jön_  _ismét_  _elhagy_ evilágot és az Atyához mégyek mondák néki az ö _tanítvány_  _íme_ most nyilván szollasz és semi _példabeszéd_ nem mondasz most _tud_  _hogy_ mindeneket _tud_ és nem szükség néked _hogy_ valaki téged _megkérd_  _ebben_  _hisz_  _hogy_ az _isten_  _kijön_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda a _Krisztus_ nevében valo _kérés_ 

 _f_ A _hogy_ az _atyaisten_ valo _imádság_ tsak egyedül az ö _halál_  _érdem_ vessük _bizodalom_ és nem a magunk _érdem_ ö egyedül az Isten és _miközöttünk_ valo _közbenjáró_ ö is mutattya bé az Attyának _fogadás_ és _kérés_  _könyörögvén_  _érte_ ugyan _őneki_ és _őérte_ engedi azt meg a mit tölle _kér_ egy _bűnös_ nintsen magátol semmi ollyan _érdem_ a melyért meg adhatná az ur _kérés_  _ha_ valamit akar meg nyerni szükséges _hogy_ annak _érdem_ vegye magára _aki_  _őérte_  _meghal_ és _kérni_  _ő_  _hogy_ méltoztassék _könyörgés_ bé mutatni az Attyának _drágalátos_ szenttséges vérivel együt melyet a _keresztfa_ ontotta _ki_  _érte_  _ugyanezért_ is végezi az Anyaszent egyház az _imádság_ illyen formában _kér_ tégedet ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ valamint szent péter mondgya _hogy_ más _által_ nem _adatik_ üdveség ugy nintsen se jó _cselekedet_ se jó _könyörgés_ tsak ö általa és mint _hogy_ nagy _magahittség_ volna _ha_  _ki_ a maga nevében akarna _kérni_ és nem a _közbenjáró_ nevében az is nagy _magahittség_ volna az ö _közbenjáróság_ nélkül _kívánni_ az üdveséget az _eset_  _fogvást_ az Isten semmit nem _enged_ másképen tsak a _Krisztus_ nevében és ö általa semmit is _tőle_ el nem vészen tsak az ö _érdem_  _által_ és az ö nevében

 _k_ Mint _hogy_ a _Krisztus_ azt _ígér_ nékünk _hogy_ meg nyerjük mind azt valamit az ö nevében _kér_  _honnét_ vagyon _tehát_  _hogy_ meg nem halgattatunk

 _f_ Mert _gyakorta_ mint szent _Jakab_ mondgya nem ugy _kér_ a mint _kell_ jak 4 3 a midön nem alázatoságal _bizodalom_ és álhatatoságal _kér_  _hanem_ még az üdveségel _ellenkező_  _kér_  _kétszínű_ szivel _könyörög_  _kérvén_ az _örökös_  _jó_  _de_ azokal a _földi_ is _óhajt_ az _élet_ minden alkalmatoságit és az _ember_ vigasztalásokot nem _kell_  _tehát_  _csodálni_  _ha_ meg nem halgattatunk a _Krisztus_ nevében valo _imádság_ ollyanoknak _kell_ lenni mint az _övé_ voltanak mivel ö semmit nem _kér_ az Attyátol _egyéb_  _hanem_ ami üdveséginket és annak szükséges uttyait _hogy_ oda _elérhet_ valamit _kér_  _imádság_  _két_  _dolog_ áll ö nagy alázatoságal és _tökéletes_  _bizodalom_  _könyörög_ ö az _imádság_ mind _holt_ álhatatosan _gyakorol_  _követ_  _tehát_  _ő_ és meg halgattatunk _követ_ az Isten rendelésit tsak egyedül az ö akarattyát _követ_ valamint akristus tsak azt _követ_ és _cselekedik_ és meg fog minket _hallgatni_ 

 _k_ Miért mondá az ur az Apostolinak _hogy_ még semmit nem _kér_ az ö nevében

 _f_ Meg akará vélek üsmértetni _hogy_ el nem hitették magokal ugy a mint _kívántatik_  _hogy_ egyedül ö az Isten és az emberek _között_ a _közbenjáró_ és _hogy_ nem valoságal _kér_ az ö nevében _de_  _abban_  _bizonyos_ lehetnek _hogy_ az Attyátol mindent meg nyernek az ö nevében mert az Attya szereti öket azért _hogy_ ök is szeretik _ő_ mint Fiát és _hisz_  _benne_ mivel akristusban az Isten _fia_ valo _hív_ nélkül és szeretet nélkül nem _könyöröghet_ ugy amint _kell_ és ezek nélkül semit meg nem nyerhetünk

 _k_ Az _isten_  _hozzá_ valo szeretetinek és akristushoz valo szeretetünknek mit _kell_  _benne_  _okozni_ 

 _f_ Azt _hogy_ szüntelen _gondolkodik_ az _isten_  _mihozzánk_  _örökkévaló_ szeretetéröl és arrol a szeretetröl a mellyel _tartozik_ a _Krisztus_ el hitetvén magunkal _hogy_ az Isten tsak annyiban szeret minket a menyiben mi szerettyük az ö Fiát és a menyiben _engedelmeskedik_ néki parantsolati _szerint_  _élvén_ és az Isten minket tsak _őbenne_ és _őérte_ szeret _erős_  _bizodalom_ lehetünk _tehát_  _hogy_ az Isten minket az _örökkévaló_  _élet_ készitet és arra el is _juttat_ az ö _fia_  _érdem_  _által_ 

ROGATIO NAPJÁN

Imádság

Adgyad mindenhato _isten_  _hogy_ nyomoruságinkban a _te_  _jóság_ vetvén _bizodalom_  _megoltalmaztatik_ minden nyomoruságoktol ate _gondviselés_  _által_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent jak lev 5 16

Vallyátok meg azért egy másnak ati _bűn_ és _imádkozik_ egy másért _hogy_ üdvezüllyetek mert sokat _használ_ az _igaz_ szüntelen valo _könyörgés_  _Illyés_  _hozzá_  _hasonló_  _ember_ volt szenvedö és _imádság_  _imádkozik_  _hogy_ ne lenne _eső_ a _föld_ és nem lett _eső_  _három_  _esztendő_ és _hat_  _holnap_ és _ismét_  _imádkozik_ és az _ég_  _eső_ adott és aföld meg adta az ö _gyümölcs_  _atyámfia_  _ha_  _ki_ el tévelyedik _közüle_ az _igazság_ és meg _térít_ valaki _ő_ tudni _kell_  _hogy_  _aki_  _megtéríttet_ abünöst azö _tévelygő_ utyárol meg szabadittya annak lelkét ahaláltol és el fedezi a _bűn_ sokaságát


Magyarázat

 _k_ Mire _int_ minket szent _Jakab_ a mái levelében

 _f_ Arra _int_  _hogy_ ne tsak azoknak vallyuk meg _bűn_  _aki_  _hatalom_ vagyon a _megbocsátás_  _hanem_ még az ollyanoknak is nyisuk fel szivünket akik _istenfélő_ és jó _tanács_ adhatnak nékünk _hogy_ miképen visellyük magunkot vagy is leg aláb segithetnek _imádság_  _hogy_  _bocsánat_ nyerjenek _isten_ mivel igen _hasznos_ az _igaz_  _könyörgés_ 

 _k_ Az Isten meg halgattyaé mindenkor az ö szolgait a midön abünösökért _könyörög_ 

 _f_ Ha meg nem halgattyais mindenkor a midön a _bűnös_  _könyörög_ nem azért _hogy_  _könyörgés_  _őelőtte_  _kedves_ nem volna _hanem_  _gyakorta_ azoknak _fogyatkozás_ vagyon akik az ö _imádság_ ajánlyák magokot mert nem viselik ugy magokot _hogy_ meg nyerhesék a mit nékik _kér_ nem _kíván_ meg változtatni _élet_ avétekre vivö alkalmatoságokban meg maradnak el nem _hagy_ ragaszkodásokot és rosz szoktatásokot azon nem munkálodnak _hogy_  _meggyőz_ rosz _kívánság_ magokon semmi _erőszak_ nem akarnak venni

 _k_ Miért adgya szent _Jakab_ az _Illyés_ példáját _elöben_  _aki_ bé zárja az _ég_  _hogy_  _eső_ ne _hint_ a _föld_ és azután fel nyittya _hogy_ az _eső_  _esik_ 

 _f_ Mert ez a példa igen nagy _haszon_ vagyon _ha_  _tud_ azal _élni_ 1 _tarthat_ attol _hogy_ a mi rut vétkeinkért a szentek _igazság_ ne _kér_  _isten_  _ellene_ és _hogy_ bé ne zárják _imádság_ az _isten_  _kebel_  _előtte_ és meg ne gátollyák _hogy_ a _kegyelem_  _eső_  _hint_  _hálaadatlan_ szivünknek _föld_ 2 azt is _megtanulhat_  _abból_  _hogy_  _ha_ az _isten_ egy szolgájának ollyan _hathatós_ volt elötte _imádság_ az egész Anyaszent egyháznak _aki_ suhajtoz és _könyörög_  _érte_  _imádság_  _hathatós_ lészen _hogy_ nékünk _irgalmasság_ nyerjen _hogy_  _ha_ mi is ö véle együt _kér_ 

 _k_ Mit _hagy_ nékünk szent _Jakab_  _aziránt_  _aki_ el tévelyedik az _igazság_ uttyárol

 _f_ Azt _hagy_  _igyekezik_ azon _hogy_  _visszahozhat_ ez a _kötelesség_ nem tsak az _egyházi_ szolgákot _tekint_  _hanem_ mindnyájan ahiveket is és az ollyannak veszedelmén mindennek _kell_ szánakodni akönyen valo _hagyás_  _olyankor_ nagy vétek volna szükséges _tehát_  _hogy_ jó példánkal _intés_  _imádság_  _visszahoz_ atévelygésböl és _megtérés_ valo _kegyelem_  _kér_  _isten_ erre mindenek _köteles_ mivel annak lelkiért akristus mind vérit mind _élet_ adta _ha_  _sok_ fáradságalis _de_ viszá _kell_  _ő_  _hozni_ az _üdvözítő_ 

 _k_ Mitsoda _jutalom_ vagyon annak _aki_  _felebarát_ segitti üdveségiben

 _f_ Szent _Jakab_ azt mondgya _hogy_  _aki_  _megtérít_ a _bűnös_ és _ki_ veszi _tévelygés_ meg szabadittya annak lelkét és el fedezi a maga _bűn_ az az _hogy_  _aki_ az attya fia üdveségin munkálodik a maga üdveségin munkalodik és másoknak _bocsánat_  _kérvén_ magának _hasonló_  _kegyelem_ és _irgalmasság_ nyer ez igy lévén a mi magunk üdvesége _kötelez_ arra _hogy_  _igyekezik_ az _atyánkfia_ üdveségeken és _hogy_ azon legyünk minden modal _imádság_  _példaadás_  _oktatás_  _jószág_ és _közönséges_ mind azokal a mikel szolgálhatunk üdveségeknek ezeket _elkövetvén_ a _többi_ az _isten_  _kell_  _hagyni_ és _ha_ szinte _haszon_ nem látnok is munkánknak _de_ minden _bizonnyal_ : annak _jutalom_ veszük _hogy_  _ha_ semit el nem mulatunk _hogy_ a _bűnös_ magában szálittsuk és a rosz uttbol _kitérít_ 


 _evangélium_ 

szent luk 11 5

 _és_ mondá nékik kinek vagyon _közüle_  _barát_ és _hozzá_ mégyen _éjfél_ és mondgya néki _barát_  _ad_ nékem _három_  _kenyér_  _kölcsön_ mert egy _barát_  _jön_  _hozzá_ az utrol és nintsen mit _elébe_  _tenni_ és az _onnét_  _belül_  _felelvén_ azt mondgya ne _bánt_ engem már az ajtot bé zárták és az _gyermek_ velem vannak a _hálóház_ nem _felkelhet_ és nem adhatok néked és _ha_ ö álhatatosan zörget mondom néktek _hanem_  _ad_ is néki _felkelvén_ azért _hogy_  _barát_  _mindazáltal_ annak untatásáért fel _kel_ és _ad_ néki valamenyi _kell_ én is mondom néktek _kér_ és _adatik_ nektek _keres_ és _talál_ zörgessetek és meg nyittatik néktek mert minden _aki_  _kér_ el veszi és _aki_  _keres_ meg _talál_ és azörgetönek meg nyittatik _kicsoda_  _kér_ pedig _közüle_  _kenyér_ az attyátol vallyon _kő_ adé néki avagy _hal_ valyon ahalért _kígyó_ ádé néki avagy _ha_  _tyúktojás_  _kér_ vallyon skorpiot nyujtté néki _ha_ azért _ti_  _gonosz_ lévén jó _adomány_  _tud_ adni ati _fia_ menyivel inkáb a _ti_ Atyátok menyböl jó lelket _ad_ az ö tölle _kérő_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tanulhat_ amái _evangélium_ lévö _példabeszéd_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ ezeken a napokon a mellyek az _imádság_ és apenitentzia _tartás_ vannak rendeltetve mi formában _kell_  _kérni_  _hogy_  _meghallgattatik_ mitsoda _buzgóság_ álhatatoságal és mint egy [mint egy] _alkalmatlankodás_ az _aki_ abarattyának _kapu_ megyen zörgetni _éjfél_ az az akisértetben a nyomoruságban az ollyan _keresztény_  _aki_  _érezvén_ mind a maga mind a mások lelki szükségeit nagy siettségel _keres_  _hogy_  _megorvosolhat_ mind amások mind amaga nyomoruságit és az ajó akaro _aki_  _folyamodik_ nem más _hanem_ az Isten _aki_ minket sokal inkáb szeret mint mi magunkot és _aki_ sokal _gyors_ az _adomány_ mint mi az el vételre _de_  _buzgó_  _könyörgés_ adgya meg _kegyelem_ 

 _k_ Ha az Isten _kész_ az _adomány_ miért akarja _hogy_  _ő_ serénységel és mint egy alkalmatlanságal _kér_ 

 _f_ Azért _hogy_  _jobban_  _megéreztet_ velünk egy részint a mi _gyengeség_ és szükséginket és más részint _drága_ voltát azoknak ajoknak a melyeket _kér_ és _hogy_ nagyob _buzgóság_  _óhajt_ azokot _ha_ Isten azokot _könnyű_ meg adná: és tsak elsö _kérés_ azokot _kevés_  _becsül_ és mint _hogy_  _kevés_  _fáradság_  _jut_ azokhoz azoknak _megtartás_ sem igen _igyekezik_ nem _kell_  _tehát_ azon _csodálkozni_  _ha_ sokan akeresztyének _közül_ semit nem vesznek vagy _ha_  _hamar_ el vesztik amit vettek mert _gyakran_ ugy mennek az _imádság_ mint _ha_ semmit nem _kell_ se _kívánni_ se _kérni_ szükségeket se nem üsmérik se nem _érez_ ez is az _ok_  _hogy_ olyan _figyelmetlen_  _imádkozik_ mint _ha_  _kevés_  _gondol_ azal _hogy_ meg vagy meg ne halgatassanak

 _k_ Miképen _kell_  _tehát_  _kérni_  _hogy_ meg nyerhessük a mit _kér_ 

 _f_ Hogy az _imádság_ jó legyen azt _kell_ leg aláb valoságal _kívánni_  _hogy_ az Isten _kegyelem_  _visszatérhet_ erre valo nézve _elkezd_ abünt meg utálni a mely _ellenség_ tészen minket legyünk azon _hogy_  _meggyőzhet_ rosz _kívánság_ és _elhagyhat_ rosz szokásinkot a melyek aroszban vetnek _hogy_  _ha_ magunkon _erőszak_ nem veszünk mivel szent Agoston _szerint_  _imádkozni_ és azonban mindenkor avétekre vivö alkalmatoságban meg maradni a nem _imádkozás_  _hanem_ az _isten_  _bosszantás_ és a _kegyelem_  _hely_ a melyet _kér_ az ö _irtóztató_  _bosszúállás_ várhattyák magokra

 _k_ következiké ebböl _hogy_ a _bűnös_ nem _kell_  _imádkozni_ 

 _f_ Éppen nem _következik_ söt még nékik vagyon arra _nagy_ szükségek _örökös_ veszedelemben lévén minden _óra_  _tartozik_ ökk _örökös_  _kárhozat_  _büntetés_ alat nagyob _buzgóság_ és szorgalmatoságal _imádkozni_  _de_  _elsőbben_ is azt _kell_ nagy _fohászkodás_  _kérni_  _hogy_ az Isten ronttsa el _irgalmasság_ a _kötél_ melyel avétekhez vannak _köttetve_ és utáltassa meg vélek avétket _hogy_ a szükségekre valo _kegyelem_ meg nyerhesék mivel valamég avétekhez valo szeretet uralkodik a szivben _addig_ az Isten _irgalmasság_  _kebel_  _előtte_ bé lesz zárva és minden _imádság_  _haszontalan_ 

 _k_ Mitsodásnak _kell_ még lenni az _imádság_ a melyre _tanít_ minket akristus _ebben_ a _példabeszéd_ 

 _f_ Elöször valamint az az _ember_  _aki_ ajó akarojának _kapu_ mégyen _éjszaka_ zörgetni _egyéb_ nem _kérvén_  _kenyér_ a mely leg szükségeseb az _élet_ ugy nékünk is nem _kell_  _egyéb_  _kérni_  _hanem_ a _kegyelem_  _kenyér_ mely a mi lelkünk _eledel_ és a mi alelkünk üdveségire és az Isten _dicsőség_ szolgálhat 2 valamint ö meg vallya alázatosan _hogy_  _kenyér_ nintsen nékünk is meg _kell_ vallanunk szükségben valo létünket 3 ö _mindaddig_ zörget valamég alkalmatlanságára _kényszeríttetik_ jó akaroja fel _kelni_ és adni néki amit _kér_ ugy nékünk is álhatatosan _kell_  _könyörögni_ meg ne ütközünk ahalasztáson és _él_ unnyuk avárakozást _ha_ szinte ugy _tetszik_ is _hogy_ meg vettettek

 _k_ Miben áll az alázatoság amelyel _kell_  _imádkozni_ 

 _f_  _abban_  _hogy_ szivünkböl _leborul_ Isten elött valamint egy _koldus_  _cselekedik_ egy _gazdag_ elött _aki_ alamisnát vár el hitetvén magunkal nyomoruságinkot szegénységinket és _hogy_ mitsoda nagy szükségünk vagyon segittségire ne _bízik_ amagunk _erő_ se azt ne _gondol_  _hogy_ az _isten_ szüksége vagyon reánk

 _k_ Mitsoda az az álhatatoság amelyel _kell_  _imádkozni_ 

 _f_ Azal mint egy _alkalmatlankodni_  _kell_ annak a jó akaronak _aki_  _folyamodik_ sürgetö _imádság_ és else botsásuk valamint _Jákob_ valamég áldását nem adgya reánk az illyen _erőszakos_  _alkalmatlankodás_  _kedves_ Isten elött azért azal meg sem elégszik _hogy_  _kér_  _hanem_ azt akarja _hogy_ ugy _keres_  _kegyelem_  _kincs_ valamint az el veszet _drága_  _jószág_  _keres_ és _hogy_  _mindaddig_ zörgessünk _irgalmasság_  _kapu_ valamég mint egy _kényszeríttetik_ azt meg nyitani

 _k_ Mitsoda _haszon_ vagyon annak az álhatatoságnak az _imádság_ 

 _f_ A nagy _bőség_  _megjutalmaztatik_  _hogy_ ezajó akaro azö jó akarojának alkalmatlanságára nem tsak _három_  _kenyér_  _ad_  _hanem_ még mind azt is ami _kívántatik_ az Isten is _hasonló_ meg adgya mind azt amit tölle _kér_ álhatatoságal és _békességes_  _tűrés_ és még _több_ is a mint reméllettek volna és inkáb _tekintvén_ szükségeket mint sem _kérés_ nagy _bőség_ adgya nékik _kegyelem_ jó és _megtömött_ és meg rázot és _kifolyó_ mérteket adnak ati _kebel_ mondá akristus luk 6 38

 _k_ Mi formában _ad_ nékünk az ur _bizodalom_ az _imádság_ 

 _f_ Az _isten_ ollyan Atyához _hasonlít_  _aki_ az ö _fia_  _teljes_ szeretettel vagyon _aki_ néki nem _kő_  _ad_  _kenyér_  _hely_ se nem _kígyó_  _hal_  _hely_ se nem scorpiot _tojás_  _hely_ a melyböl azt _kihoz_  _hogy_  _ha_ egy _ember_  _aki_ magában _gonosz_  _de_  _aki_  _mindazonáltal_  _jó_  _tud_ adni _fia_ annál is inkáb az Isten _aki_ maga ajoság jó lelket _ad_ azoknak kik azt _kér_ ö tölle minden _bizonnyal_ inkáb is szeret minket mint az atya azö _gyermek_ és _ezért_ a szeretetért meg adgya nékünk a mit tölle _kér_  _ha_ ugy _kér_ a mint _kell_ akár mely nagy _dolog_ legyen a _ha_ a nékünk szükséges

ÁLDOZÓ _csütörtök_ 

Imádság

Hiszük _mindenható_  _isten_  _erős_  _hit_  _hogy_ a _te_ egy _fia_ a mi meg váltonk a menyekben fel ment a mái napon adgyad _kegyelem_  _hogy_ mi is _abban_ a menyei _lakóhely_ vitessünk lélekben a mi urunk J k


 _episztola_ 

Apost tsele 1 1

Elsö _beszéd_ ugyan _ó_  _Teofile_  _mindaz_ volt a melyeket _Jézus_  _cselekedni_ és _tanítani_  _kezd_ mind a napíg melyen parantsolván az Apostoloknak a szent lélek _által_  _aki_ választot fel véteték _ki_ meg is mutatta magát _eleven_ szenvedése után _sok_  _bizonyság_  _által_ negyven napig _jelenvén_ nékik szolván az Isten _ország_ és együt _evén_ meg parantsolá nékik _hogy_  _Jeruzsálem_ el ne mennének _hanem_ meg várnák az Atya _ígéret_ melyet _hall_ (ugy mond) az én számbol mert _János_ vizzel _keresztel_  _ti_ pedig szent lélekkel _megkereszteltetik_ nem _sok_ napok után azokáért akik _egybegyűl_ik_  _kérd_  _ő_ mondván uram az _idő_ állatodé _hely_ az _Izrael_  _ország_ mondá pedig nékik nem _ti_  _dolog_ tudni az _idő_ vagy az alkalmatoságokot melyeket az Atya a maga _önnön_  _hatalom_  _helyheztet_  _hanem_ el veszitek _erő_ a felyül reátok _jövő_ szent Léleknek és _tanú_ lesztek nékem _Jeruzsálem_ és az egész _Júdea_ és samariában és mind a _föld_ végéig és mikor ezeket mondotta volna szemek láttára _felemeltetik_ és a _felhő_  _betakar_  _ő_ az ö szemek _elől_ és mikor néznék _ő_ az _ég_ menni _íme_  _két_ férfiu álla melléjek _fehér_ ruhákban kik mondák _galileai_  _férfi_ mit állatok az _ég_ nézvén ez a _Jézus_  _aki_ fel vétetett _titőletek_ az _ég_ ugy _eljön_ a mint láttátok _ő_ az _ég_ menni


Magyarázat

Mit mondasz ezekröl az elsö szokrol elsö _beszéd_  _az_ volt a melyeket _Jézus_  _cselekedni_ és _tanítani_  _kezd_ 

 _f_ Azt mondom _hogy_ az üdvezitö akinek egész _élet_ nékünk _bizonyos_ példánk lehet az után _tanít_ minek utánna sokáig _követ_ mind azt valamire _tanít_ az _ember_ és _hogy_ minden maga viselése _élő_  _evangélium_ volt _harmincesztendős_  _kor_ nem predikállot ollyan alázatos alá valo és magános _élet_  _él_ a melyet tsak az Isten _tud_ és a mely meg mutattya _hogy_ mit _kell_ nékünk is _cselekedni_  _mindaddig_ a még az Isten nem _hív_ az _egyházi_ szolgálatra mind ez az _idő_ az _evangélium_ predikálásának _készület_ volt a mely predikállás _kevés_  _idő_  _tart_ ez _örökös_ példája lehet azoknak _aki_ az Isten az _egyházi_  _hivatal_ rendel a melyekböl _megtanulhat_ miképen _kell_ azokhoz _készülni_ nem _sok_ az egész _ifjúság_ akereszttségnek ártatlanságában el _tölteni_ ajó _erkölcs_  _gyakorlás_ az alázatos és magános _élet_ az _imádság_ és az _Szentírás_  _tanulás_  _hogy_ mind ezek _fundamentum_ legyenek annak az _épület_ melyet ahegyre _kell_  _építeni_ és a melynek az egész világot _kell_ világositani mert az _evangélium_  _hirdetni_ minek elötte azt _követ_ avétkes vak meröség volna és _hiábavaló_ munka _aki_ azt _tanít_ a mit _soha_ nem _követ_ rend _szerint_ a _haszontalan_ és azok az _igazság_ a melyeket prédikál mind anyi _bír_  _aki_ meg _ítél_  _ő_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _megjelenik_  _sok_  _íz_ atanitványinak menybe menetele elöt

 _f_ Azért _hogy_  _elhitethet_ vélek _feltámadás_ és _hogy_ minden _kételkedés_  _ki_ vegyen az elméjekböl mivel azt igen nehéz _megfogni_  _hogy_ akereszten _meghal_ és _eltemettetik_  _test_ a _harmadik_ napon fel _támad_ szükséges vala _tehát_  _hogy_  _sok_  _íz_  _megjelenik_ ahit _erősítés_  _de_ még azis szükséges vala _hogy_ az a _jelenés_  _sok_ számu nép elött lenne azért _hogy_  _sok_ számu _bizonyság_  _megbizonyíthat_ a _feltámadás_  _hogy_ azon mindnyájan _megegyezik_ és _egy_ amásikával ne _ellenkezik_ a mely _természet_  _szerint_ lehetetlen lett volna anyi _sok_ nép _között_  _hogy_  _ha_ adolog _teljesség_  _bizonyos_ nem lett volna a mi pedig a menybe menetelnek _titok_  _illet_ a _Jézus_ menyben menetelének tsak alátásais _elegendő_ volt _hogy_ vélek _elhitet_  _hogy_ valoságosan oda fel ment mivel a _befejező_ volt a _feltámadás_  _titok_ és azt _könnyű_ el _hinni_  _hogy_ a _feltámadt_  _test_ fel is mehet menyekben

 _k_ Miröl _oktat_ a _Krisztus_ az Apostolit _feltámadás_  _fogvást_ menyben meneteléig ugy mint negyven napig

 _f_ Az _írás_ azt mondgya _hogy_ az Isten _ország_  _beszél_ nékik az az _hogy_  _mindaz_  _oktat_ öket a melyek _tekint_ az _igazság_ prédikálását az Anyaszent egyház _igazgatás_ a szenttségeket atitkokot és _megerősít_ öket ahitben és a _tudomány_ mellyet _tanít_ nekik _halál_ elöt _tartozik_  _tehát_  _keresztény_  _élet_ és _cselekedet_  _tisztelni_ a szent negyven napokot mivel azokban _miértünk_  _oktat_  _eszerint_ az Apostolit _aki_ minékünk predikálották a mit ö tölle _tanul_ 

 _k_ Miért parantsolá nékik _hogy_  _Jeruzsálem_ maradnának _mindaddig_ még el nem veszik a felyül valo _erő_ 

 _f_ Azért mert _hogy_ méltán lehesen az Isten munkáját mivelni és az _egyházi_ szolgálatot _haszon_ és áldásal _követni_ nem _elég_ tsak arra _hívattatni_  _hanem_ még a szent léleknek _erő_ is el _kell_ venni a midön még _gyenge_ valaki magánoson _kell_ maradni és várni az _óra_ a melyben teltzik _isten_  _erő_  _küldeni_ mert a mondgya szent _Bernard_ igen nagy veszedelemben _forog_  _aki_ magát szent szolgálatra _hagy_  _felemeltetni_  _hogy_  _ha_ nem _teljes_  _isteni_ szeretettel Jerm 18 supr Cant _hasonló_  _kell_ lenni a _csorgó_ elöt valo valuhoz a melyböl _akkor_  _kifolyik_ aviz mikor _tele_ vagyon és nem a _csatorna_ a mely egészen _kiönt_ a vizet magának semit nem _hagy_ 

 _k_ Mit _felel_ a _Krisztus_ az Apostolinak a midön azt _kérd_  _hogy_  _ha_  _abban_ az _idő_ állittyaé _hely_ az _Izrael_  _ország_ 

 _f_  _megfedd_  _kérdés_ mondván _hogy_ nem azö _dolog_ meg tudni az _idő_ és az alkalmatosagokot mellyek az Attya _hatalom_ vannak igen veszedelmes az Isten szándékit és a _jövendő_ visgálni igen nagy _tévelygés_ az elmének tsak avilági és a _haszontalan_  _dolog_  _foglalni_ agondolatot és azt fel nem _emelni_ az _örökös_  _dolog_ ahit _által_ a pedig nagy _bölcsesség_ nem _kívánni_ azt meg tudni a mit Isten el akart _előtte_ rejteni el hitetvén magunkal _hogy_ a nem a mi üdveségünk _haszon_ valo _hanem_ a szükséges nékünk _hogy_  _él_ az _igazság_ melyeket _ki_ nyilatkoztatot és szabjuk azokhoz _élet_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ az Apostolok olyan nagy _figyelmetesség_ nézték az urat fel menni még az után is a midön már szemekel nem láthatták

 _f_ Mert igen nehéz vala nékik attol _megválni_  _aki_  _oly_  _erős_ voltak _kapcsolva_  _hogy_ pediglen azt a testi ragaszkodást _ki_ vegye elméjekböl az Angyalát _küld_  _hozzá_  _aki_ el _fordít_ rolla testi szemeket _hogy_ tsak a _hit_ szemeivel _tekint_ az után _ő_ ugyan erre valo nézve is mondatá nékik _hogy_ a második _eljövetel_ szemléllyék _ő_ amikor _eljön_ mint _bíró_  _hogy_ meg büntesse vagy meg jutalmaztassa az _ember_  _érdem_  _szerint_ ebböl _megtanulhat_  _hogy_ szüntelen _felemel_ lelki szemeinket az _ég_  _felé_  _hogy_ ót szemléllyük akristust az ö Attyának _jobb_ és az ö _kebel_  _követ_  _ő_ szivünknek _kívánság_ ót is _imád_  _ő_ várjuk az ö második _eljövetel_ mondgyuk el _gyakorta_ azt az _imádság_ a melyet maga _hagy_  _hogy_  _eljön_ az ö _ország_  _hogy_ uralkodgyék _benne_  _kegyelem_  _által_ és mi is uralkodhassunk véle együt az _örökkévaloság_ 


 _evangélium_ 

szent márk 16 14

Utolszor a letelepedet _tizenegy_  _megjelenik_ és szemekre _hány_ az ö _hitlenség_ és szivek _keménység_  _hogy_ azoknak kik látták _ő_  _hogy_ fel _támad_ nem _hisz_ és mondá nékik el menvén az egész világra predikállyátok az _evangélium_ minden _teremt_ állatnak _aki_  _hisz_ és _megkeresztelkedik_ üdvezül _aki_ pedig nem _hisz_  _elkárhozik_ azokot pedig akik _hisz_ ezek a _jel_  _követ_ az én nevemben _ördög_ üznek _ki_ új nyelvekkel szolnak _kígyó_ vesznek fel és _ha_ valami _halálos_  _iszik_ nem árt nékik a _beteg_  _kéz_  _tesz_ és _meggyógyul_ az ur _Jézus_ pedig minek utánna szolla nékik fel véteték menybe és ül az _isten_  _jobb_ azok pedig el menvén prédikálának mindenüt az ur vélek együt munkálkodván és a _beszéd_  _megerősítvén_  _következendő_  _jel_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ el lehesen _kerülni_ a _feddés_ mellyet tett akristus az Apostolinak az ö _hitlenség_ és szivek _keménység_ 

 _f_  _kér_ tölle azt a _kegyelem_  _hogy_  _hallgat_  _engedelmesség_ és alázatoságal azö _ige_  _kér_  _hogy_ lágyittsa meg sziveinket adván _bele_  _élő_  _hit_ és az _igazság_ szeretetét amely amenyei _jó_  _felé_  _emel_  _kívánság_ és meg utáltassa velünk avilági _jó_ 

 _k_ A _Krisztus_ azt parantsolá az Apostolinak _hogy_ az egész világon prédikállyák az _evangélium_ miért nem predikálották _tehát_ mindenüt _hanem_ tsak egy részinek

 _f_ Mert ezeket nem tsak az Apostolinak mondá _hanem_ az ö személyekben az utánnok valojoknak _aki_ predikálották az _evangélium_ az Apostolok _halál_ után és akik prédikállani is fogják _mindaddig_ valamég az egész _föld_ el légyen _hirdetve_ 

 _k_ Elegendöé a _keresztség_ és az _evangélium_ valo _hív_ az üdveségre

 _f_ Elegendö tsak az _élő_  _hív_ légyen azt a jó _cselekedet_  _követ_ és _megtart_ az Isten parantsolatit _hűség_ 

 _k_ Fel találodé azt az _evangélium_  _hogy_ nem lehet üdvezülni jó _cselekedet_ nélkül

 _f_ Ennél nintsen semi világosab azt látom szent mathénál _hogy_ amely _fa_  _gyümölcs_ nem _hoz_ atüzre _tetet_ 3 10 _hogy_ az _örök_  _élet_ el lehesen _érni_ a parantsolatokot meg _kell_  _tartani_ math 19 17 mit _használ_ valakinek mondgya szent _Jakab_ 2 14 17 azt mondani _hogy_  _hit_ vagyon _ha_  _cselekedet_ nintsenek vallyon üdvezithetié azt ahit ahit _cselekedet_ nélkül _meghal_  _önnönmaga_ szent pál azt mondgya _hogy_ az Isten _megfizet_ kinek kinek a maga _cselekedet_  _szerint_ rom 2 6

 _k_ A _csoda_ szükségesek valánaké az Anyaszent egyház fel állitására

 _f_  _kétség_ nélkül _hogy_ szükségesek valának mivel az Apostolok akik szegények és _tudatlan_ valának semi _hír_ se nevezetek nem lévén mitsoda _erő_ vétethették volna bé az _ember_ az ollyan új és _rendkívül_ valo _tudomány_ a mely _ellenkezik_ anyi _sok_  _hamis_ vallásal az _ember_  _kívánság_ és _hajlandóság_ a mely azt _javall_  _hogy_ meg _kell_  _ölnyi_ az _óember_ a rosz szokásokot _ki_  _kell_ gyomlálni a szivet meg _kell_ változtatni és a mely meg akará utáltatni minden nemzetekel mind azt valamit _addig_ szeretet és _imád_ miképen vétethették volna bé az illyen _tudomány_ a mint bé is vétették és _imádtat_ egy ollyan _ember_ akit agonoszok és a _tolvaj_  _köz_ számlálták és _felfeszít_  _hogy_  _ha_ ollyan _rendkívül_ valo nagy _csoda_ nem _tesz_ a melyek _elhitethet_ az egész világal _hogy_ azok az egy ügyü és alá valo emberek a menynek _föld_  _isten_  _küldettetik_ és attol _aki_ ura atermészetnek

 _k_  _ki_ adta nékik azt a nagy _biztatás_ és _bátorság_  _hogy_ ollyan nagy _dolog_  _fog_ 

 _f_ Az _isten_ mindenhato _kegyelem_ adta mert látták _hogy_ a _Krisztus_ menyekben _felmegy_  _ahol_ az Attyának _jobb_ vagyon és _bíz_ az ö segittségiben mert meg _ígér_ volt nékik erre valo nézve _ad_ magokot _oly_  _bátorság_ akisértetekre üldöztetésekre szenvedésekre _kín_ és ahalálra szenvedének _de_  _győzedelmes_ maradának és a _halál_  _dicsőség_ válék mert _érte_  _öldököltetik_  _napestig_ mondá szent pál ugy _tartatik_ mint a meg _ölnyi_ valo _juh_  _de_ mind ezekben _győzedelmes_ vagyunk azért _aki_ minket szeretett rom 8 36 37

 _k_ Nem nehezebbé mostanában _hinni_ mint sem az Apostoloknak kik szemekel látták akristusnak _feltámadás_ és menyben menetelét

 _f_ Nem nehezeb mostanában _hinni_  _ha_ testi szemeinkel nem láttyuk is a mi vallásunknak _bizonyság_ nyilván valok és ugyan azok mostanában is valamint az elött azok atsudák _jövendölés_ melyeket _olvas_ a _Szentírás_ és a mellyeket láttyuk _hogy_  _betelik_ a _Krisztus_ a _tanítvány_ és az Anyaszent egyházában azok nékünk _bizonyság_ az Apostolok is azokal _bizonyít_  _de_ még továb azt láttyuk _hogy_ azoknak az alá valo _ember_  _csodálatos_ munkájok véghez ment mivel abálványozás _eltöröltetik_ a nemzettségek meg _tér_ a _keresztényi_ vallás és az Anyaszent egyház fel álitatott és _fent_ áll _tizenkét_ saeculumoktol _fogvást_ ez ollyan _bizonyság_ a mely ellen semit nem lehet mondani _ha_  _ki_ az _okosság_ akar _élni_ mert _ha_ az _isten_ mindenhato _kéz_ nem segitette volna az Apostolokot _soha_ ökk azt véghez nem vitték volna vagy a _sok_  _csodatétel_  _általvisz_  _tehát_ azt végben _de_ ugy a mi vallásunk és az Anyaszent egyház fel álitasa az Isten munkája vagy _csodatétel_ nélkül a pedig minden _csodatétel_ nagyob volna _hogy_  _tizenkét_  _tudatlan_  _halász_ ugy el meg változtassa az egész világnak szinét ez is nem lehete a _mindenható_  _isten_ segittsége nélkül _de_ mind ezek után az Apostolok ugy _hisz_ valamint mi a mit testi szemekel nem láttak látták a _Krisztus_ személyében az _ember_  _aki_  _beszél_  _jár_ mennyekben fel ment _de_ nem látták az ö _istenség_  _aki_ munkálodot az _ember_  _aki_ szegény és alá valo rendben láttzot lenni nem látták atitkokot a melyeket mivelt és amelyeket ök sem _megfoghat_ valamint mi _de_ látván anyilvánságos _bizonyság_ ök azokot _erős_  _hisz_ azok abizonyságok pedig mostanában is _megtaláltatik_ az _evangélium_ 

 _k_ Az Apostolok nem tsalhatáké meg magokot vagy olyat _írni_  _hogy_  _megcsal_ anépet

 _f_ ök _egyik_ sem _cselekedhet_ik_ 1 meg nem tsalhaták magokot mert látták atsudákot a melyeket akristus tett és azoknak _bizonyság_ volt az egész nép ök magok is _csoda_  _tesz_ valamint akristus _előre_ meg mondotta volt nékik mert _ha_  _csoda_ nem _tesz_  _hogy_  _hihet_  _benne_ tsak _jókedv_ adták volnaé magokot anyi veszedelemre _hogy_ rolla _bizonyság_  _tesz_ és az ö _evangélium_  _hirdet_ anyi _sok_ számu népeknek kik _ellenség_ valának az _igazság_ és _aki_  _hatalom_ retteghettek lehetet volnaé nékik mindent _feláldozni_ söt még _élet_ is _hogy_  _bizonyság_  _tesz_ egy ollyan _ember_ és annak vallását _oltalmaz_  _aki_ vélek _csoda_ nem _tetet_ noha meg _ígér_ 

2 ollyat nem _írhat_  _hogy_  _megcsal_ a népet mert 1 az egész világ _tud_  _hogy_ ezek az elsö predikátori az _evangélium_ egy ügyüek _tudatlan_ és _hitel_ nem volt az illyenek nem alkalmatosak arra _hogy_ ollyat _feltalál_ a melyet már anyi saeculumtol _fogvást_  _követ_ ök minden _tartózkodás_ nélkül az egész világ _elébe_  _terjeszt_  _gyengeség_  _hitetlenség_ és _fogyatkozás_ illyen formában pedig el nem hitethették volna a mit mondottak vagy _ír_  _hogy_  _ha_ tsak anépet akarták volna _megcsalni_ 2 azt nem merték volna mondani _hogy_  _csoda_  _tesz_ se azt _hogy_ a _csodatétel_ és a nyelveknek ajándekja a _hív_  _közül_ sokaknak _adat_  _hogy_  _ha_ az _igaz_ nem lett volna _de_ sött még nyilvánságos mert _könnyű_ lett volna öket atsalárdságban _érni_ 3 _hogy_  _ha_ azokot az ajándékokot az Apostolokban és más _hív_ valosággal nem látták volna mindenek _elhagy_ öket és senkit meg nem téritettek volna

 _k_ Miképen _kell_  _tisztelni_ a menyben menö _Krisztus_ 

 _f_ ugy _hogy_ magunkot mindentöl el vonyuk minden _fösvénység_  _kevélység_ nagyra vágyástol _gyönyörűség_  _felemel_ az _ég_ szivünket akristusal és _követ_  _kívánság_ se a _kevélység_ se a nagyra vagyás se a _fösvénység_ fel nem mennek véle az _ég_ mondgya szent Agoston legyünk nagy _figyelmetesség_ a mái napon azon szokra melyeket minden nap mond a pap a népnek _felemel_ sziveteket és _felel_  _igazság_ mi azokot _felemel_ az urhoz _eszerint_  _kell_  _tehát_ szentelni a mái _ünnep_  _de_ ne ugy _hogy_ tsak a mái napon _felemel_ szivünket és _holnap_ a _földi_  _dolog_  _lefüggeszt_ 

 _áldozócsütörtök_ UTÁN VALO VASÁRNAPON

Imádság

Adgyad mindenhato _örök_ Isten _hogy_ akaratinkot akaratod alá vessük és a mi szivünk valoságal _imád_ szent _felség_ a mi urunk J k 


 _episztola_ 

szent péter 1 lev 4 7

Mindeneknek _elközelget_ pedig avége legyetek az okáért okosak és vigyázatok az _imádság_ mindeneknek elötte pedig az egy máshoz valo szeretet szüntelen légyen _benne_ mert a szeretet _befedez_ abünök sokaságát _gazdálkodó_ egy másnak zugolodás nélkül mindenitek amint vette az ajándékot azt egy más _között_ szolgáltatván mint az _isten_  _sok_ féle ajándékinak sáfári _ha_  _ki_ szól ugy mint az _isten_  _beszéd_  _ha_  _ki_ szolgál ugy mint az _erő_ melyet az Isten szolgáltat _hogy_ mindenekben _tiszteltetik_ az Isten a _Krisztus_  _Jézus_  _által_ kinek _dicsőség_ és _birodalom_  _örökkön-örökké_ Amen


Magyarázat

 _k_ Miért _int_ minket arra szent péter _hogy_ okosak és vigyázok legyünk az _imádság_ 

 _f_ Azt akarja _hogy_ okosak legyünk az az _hogy_ mértékleteségel és ragaszkodás nélkül _él_ ateremtett állatokal mert a _teremt_ állatokhoz valo szeretet és ragaszkodás alelket meg nehezittik azt akarja _hogy_ vigyázok legyünk az az _hogy_ mindenkor az elmére _figyelmez_ ne _hogy_ el merüllyön valamely veszedelmes _gondolat_ mivel az Isten meg nem _hallgat_ a _hideg_ és abuzgoság nélkül valo _imádság_ a midön tsak az ajakunkal _kér_ 

 _k_ Miért akarja _hogy_ mindennek elötte az egy máshoz valo szeretet szüntelen legyen _benne_ 

 _f_ Mert a szeretet nélkül nintsen valoságos jó _erkölcs_ a nélkül semmink nintsen és azal mindenünk vagyon mivel szent pál _szerint_ az alamisna és amártyrság is _haszontalan_ a _felebaráti_ szeretet nélkül az a lelke a jó _cselekedet_ és _erkölcs_ szent péter azt akarja _hogy_ a szüntelen valo légyen _benne_ az az _hogy_ szeresük a _felebarát_  _ha_ szinte meg bántanais minket mert a mi szivünknek minden _idő_ és mindenben _kell_ az _isten_ szeretni az _isten_ pedig nem szerethettyük _ha_ a _felebarát_ nem szerettyük

 _k_ Mitsoda _értelem_  _befedez_ abünök sokaságát a _felebaráti_ szeretet

 _f_ A _felebaráti_ szeretet _befedez_ a vétkeket a midön másoknak meg botsátunk és a miéinket _eltöröl_  _aki_ pedig _felebarát_ ugy szereti mint _önnönmaga_ az el fedezi _takar_ szenvedi és meg _bocsát_ az ellene tett vétket és a sokszori _megbántódás_ sziviben el nem _olt_ a szeretetet _de_  _az_ okot nem _ad_ se azokot _jó_ nem _hagy_ a vétek _abból_ áll valoságosan _ha_ a _teremt_ állatot magáért szerettyük az _isteni_ szeretet mely az _isten_ magáért szereti _ellenkezik_ azzal a rendeletlen szeretettel és szivünkben meg nem gyarapodhatik

 _k_ A _felebaráti_ szeretet _kötelez_ arra _hogy_  _megbocsát_  _felebarát_ és meg ne büntesük

 _f_ A _ki_  _hatalom_  _adat_  _kéz_ ugy _kell_  _megbocsátani_ vétkeket valamint az Isten meg _bocsát_  _megbüntetvén_ öket _irgalmas_  _keménység_ amidön azok nagyok meg _kell_  _büntetni_ avétkest szeretetböl és minden uton modon meg _kell_ tériteni meg nem _kell_  _engedni_  _hogy_ el veszen _büntetetlen_  _hagyván_  _ő_ a midön pedig _hatalom_ nintsen _akkor_  _kegyesség_  _kell_ véle _bánni_  _hogy_  _megjobbít_ magát a mit pedig el nem hagyatathatunk véle azt el _kell_ szenvedni sohajtásal és _érte_ valo _imádság_ 

 _k_ Mitsoda azugolodás nélkül valo _gazdálkodás_ 

 _f_ A _hogy_  _ház_  _fogad_ a szegényeket _főképpen_ az _istenfélő_ és _öröm_  _gazdálkodik_ nékik valamint _ha_ akristusnak magának _gazdálkodik_ nem zugolodván se a _költség_ se a _fáradság_ 

 _k_ Mire _kötelez_ minket szent péter a midön azt _hagy_  _hogy_ szolgállyunk _felebarát_ az ajandék _szerint_ melyet vettünk

 _f_ Azt akarja _hogy_  _ki-ki_ amások _java_ és üdveségire _fordít_ a _talemtum_ és ajándékit mindenekben mivel másokért vette azokot _isten_ azokot vévén azoknak nem ura _hanem_  _kiosztogató_ azokért nem _kell_ magát el _hinni_ mint _ha_ maga saját _jószág_ volna se azokot el nem _kell_  _ásni_ és _haszontalan_  _tenni_ mert a _felebarát_ és az Anyaszent egyház _java_ vette mert más képen arest szolgának nyomoruságában _esik_  _aki_ akülsö setettségben vettetet a nem tsak az _egyházi_ szolgákot _illet_  _ki-ki_ a _hív_  _közül_ vette valamely ajándékját az _isten_ amelyet _tartozik_ meg szaporitani és kinek kinek amaga ajándéka _szerint_  _kell_ szolgálni másoknak szent péter _kívánság_  _szerint_ egy atya egy anya példának okáért _tartozik_ arra _fordítani_ minden ajándékjokot mellyeket vettek _hogy_  _jól_ nevellyék _cseléd_ azokot _oktat_ ajó _erkölcs_  _tart_ és üdveséget nyerjenek nékik

 _k_ Miképpen _dicsőít_ az _isten_  _mindabban_ valamit _cselekedik_ 

 _f_ Nagy alázatoságal _kell_ azt magunkban meg üsmérni _hogy_ a mik Isten elött vagyunk tsak akristus _kegyelem_ vagyunk _hogy_ ami jót _cselekedik_ tsak ö tölle vagyon tsak ö tölle származik egy szóval néki _kell_ ajánlani minden _cselekedet_ amelyeket azért _kell_  _cselekedni_  _hogy_ ö néki _tetszhet_ik_ és néki _engedelmeskedik_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 15 26

Mikor pedíg _eljön_ avigasztalo kit én néktek _küld_ az Atyátol az _igazság_ lelkét _ki_ az Atyátol szarmazik ö _bizonyság_ tészen _énfelőlem_  _ti_ is _bizonyság_  _tesz_ mert _elei_  _fogva_ velem vagytok ezeket szollottam néktek _hogy_ meg ne botránkozatok a synagogáktol _megfoszt_  _titeket_  _de_  _eljön_ az _óra_  _hogy_ minden _aki_  _megöl_  _titeket_ azt állittya _hogy_ az _isten_ szolgálatot tészen és ezeket _cselekedik_ néktek mert nem üsmérik az Atyát se engemet _de_ ezeket szollottam néktek _hogy_ midön el _jön_ az _óra_  _az_  _megemlékezik_  _hogy_ én meg mondottam néktek


Magyarázat

 _k_ A szent lélek és az Apostolok miképen _tesz_  _bizonyság_ a _Krisztus_  _istenség_ 

 _f_ A szent Lélek _belső_  _bizonyság_ tett rolla munkálodván a szivekben az _igazság_ szeretetét adta azokban az Apostolok pedig _külső_  _bizonyság_  _tesz_ rolla szent szabadságal predikálván az _evangélium_ és _megbizonyítván_ azt _sok_  _csodatétel_ a _hív_ minden _idő_  _tartozik_  _bizonyság_  _tenni_ a _tudomány_ mellyet az Apostolok _tanít_ bé vévén azt _hit_ és alázatos szivel és vallást _tévén_ arrol szájokal és _cselekedet_ ugy a _Krisztus_ szenttséges voltárol is az ö _élet_ szabván _élet_ 

 _k_ A szent Lélek sugarlása nem elegendöé egyedül az Apostolok predikálása nélkül

 _f_ Nem _elegendő_  _ki_  _ki_  _megcsalhat_ magát mert _ki_  _ki_ azt _gondolhat_  _hogy_ a szent Lélek sugarlása mind a valami az elméjére _jön_ és minden valami az akarattyával meg egyeznék _ha_ valamely _gondolat_  _kemény_  _meghat_ elménket sugarlásnak _tart_ valamint etörténik a _fanatikus_ ez okáért _bizonyos_ voltáért szükséges _hogy_ az szent Léleknek _belső_  _bizonyságtétel_ és az Apostolok _külső_  _bizonyságtétel_ egy mástol meg ne vállyék az Anyaszent egyházban valamit az Apostolok _hirdet_ a szent Lélek sugarlásábol _hirdet_ és _egyéb_ nem _hirdet_ szükséges _tehát_  _hogy_  _ebben_ a nagy _dolog_ valaki _hogy_ magát meg ne tsallya _oktat_ magát akristus _tudomány_ a mellyeket az apostolok _tanít_ és a melyet az Anyaszent egyházban _hagy_ és az utan visgállya meg a sugarlásokot mert _ha_ azal _ellenkezik_ nem _jön_ az _igazság_ lelkétöl _hanem_ vagy ahazugságnak lelkétöl vagy az _ember_ elmétöl A szent lélek mondgya az üdvezitö az _enyém_ veszi és _meghirdet_ néktek joan 16 14 ebböl _következik_  _hogy_ valamit _belső_  _tanít_ akristustol és az ö _bölcsesség_ vette _aki_ is ugy származik a _fiú_ valamint az Atyátol az _ember_  _gyenge_ vétkes és _tudatlan_ lévén szükséges _hogy_ meg változhatatlan rendhez szabja magát az a rend pedig a _Krisztus_  _ige_ mely a _Szentírás_ és a _tradíció_  _foglaltatik_ ebböl akut föböl meritti a szent lélek az _oktatás_ melyel _oktat_ az _ember_  _belső_  _ezért_ is mondgya az Isten _fia_ a _tanítvány_ az _igazság_ lelke meg _tanít_  _titeket_ minden _igazság_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért nevezi a szent Lelket _igazság_ lelkének

 _f_ Hogy _megkülönböztet_ nékünk az _isten_ lelkét a világ lelkétöl a mely a _hamisság_ lelke és _hogy_ meg üsmértesse velünk _ha_ ami _gondolat_ az _isten_ vagynaké vagy az _ördög_  _ha_ az _igazság_ meg _egyezik_ az _isten_  _kell_  _tulajdonítani_ és _ha_  _hamis_ az _ördög_ és avilágtol _jön_ 

 _k_ A mely szenvedéseket még _előre_ meg monda akristus az Apostolinak azok tekéntiké ahiveket

 _f_ Az a _jövendölés_  _tekint_ mind azokot kik áitatoságal akarnak _élni_ akristusban a szent pál mondása _szerint_  _ha_ az _evangélium_  _szerint_  _él_ üldöztetéseket fognak szenvedni mind avilágtol mind az _ördög_ ezeket _cselekedik_  _tehát_ azok kik akristusért üldöztetést szenvednek _elhitet_ azt magokal _hogy_ valamit szenvednek azt mind _megjövendöl_ a _Krisztus_ szeresék _tehát_  _ő_  _igazán_ és az a vigasztalások lehet _hogy_ az _igazság_ szenvednek és remélhetik az _örökkévaló_ holdogságot melyel _megjutalmaztatik_  _hűség_  _ha_  _abban_ végig meg maradnak

PÜNKÖSD NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _oktat_ amái napon a _hív_ sziveket a szent Léleknek világoságával adgyad _hogy_  _megelevenítetvén_ azon szent Lélekel szeresük és _kedvel_ a mi _igazságos_ és mindenkor vigasztalásával _élhet_ ami urunk J: k


 _episztola_ 

act Apos 2 1

És midön _betelik_ apünkösd napjai minnyájan _egyenlő_ azon _hely_ valának és lön _hirtelen_ az _ég_ mint egy sebesen _jövő_ szélnek zugása és bé _tölt_ az egész _ház_  _ahol_ ülnek vala és _jelenik_ nékik _elosztatott_ nyelvek mint atüz és szálla mindenikre _őközülük_ és _betelik_ minnyájan szent lélekel és _kezd_ szollani _különböző_ nyelveken amint a szent Lélek _ad_ nékik szollaniok valának pedig _Jeruzsálem_ lako sidok _istenfélő_  _férfi_ minden féle nemzetségböl mely az _ég_ alat vagyon eszozat lévén pedig sokaság _egybegyülekezik_ és _megháborodik_ elméjében mert _hall_  _ki-ki_ mind az ö nyelvén öket szollani almélkodnak vala pedig minnyájan és _csodálkozik_ mondván _íme_ minyájan ezek _aki_ szolnak nem Gallilaéaiké és miképen _hall_ mi _ki_  _ki_ a mi nyelvünket a melyben születtünk pártusok és _medus_ és _elamiták_ és akik mesopotámiát lakják _Júdea_ és _Kappadókia_ pontust és asiát _Frígia_ és pamfiliát _Egyiptus_ és lybianak részeit mely _Cirene_  _körül_ vagyon és a Romai _jövevény_ a sidók és a lött sidok akretaiak és _arábiai_  _hall_ öket szollani ami nyelveinken az _isten_ nagy _dolog_ 


Magyarázat

 _k_ Az Isten miért akará _hogy_ az Apostolok nagy sebeségel _jövő_ szélnek zugását _hall_ minek elötte a szent Lélek le szállyon reájok

 _f_ Azért _hogy_ meg rettenttse _érzékenység_ és _figyelmetes_ legyenek és _hogy_ fel _gerjeszt_ szivekben azt a _félelem_ a mely nélkül nem _kell_ menni az Isten _felség_  _elébe_ 

 _k_ A szent Lélek miért adgya magát az Apostoloknak _tüzes_ nyelveknek _kép_ 

 _f_ Hogy meg mutassa azon láthato _jel_  _által_  _hogy_ az _isteni_ szeretetnek _tűz_ fogja szivekben _felgerjeszteni_  _hogy_ lángolo _beszéd_ adgyon _beléje_ a melyel _hasonló_  _tűz_  _gerjeszt_ az emberek szivekben

 _k_ Az Apostolok miért vettek a _sok_ féle nyelveken valo szollásnak ajándékát

 _f_ Mert _sok_ féle népeknek _kelletik_  _kihirdetni_ az _evangélium_ szükséges vala azért _hogy_ mind öket _megérthet_ mind ök _megérthet_ másokot

 _k_ Mit _jelent_ az a _sok_ számu nép _aki_  _csodálkozik_ azon _hogy_  _ki_  _ki_ a maga nyelvén _hall_ szollani az Apostolokot

 _f_ Jelenti azt _hogy_ az _evangélium_ predikálása az egész nemzetekre _kiterjed_ annak anépnek _buzgóság_ a melyel _hallgat_ az Apostolokot és atsudalkozás a melyben vannak azért amit látnak és _hall_  _kárhoztat_  _hidegség_ és _figyelmetlenség_ az ollyan _keresztény_ akik _olvas_ és _hall_ ezeket a _csoda_ tsak ugy mint _ha_ azok nem _illet_ ugy minket mint azokot kik ót _jelen_ voltanak _ha_ ezekel nem _él_ és _ha_ az _isten_ anyi _hozzá_  _jóság_ valo nezve _ő_ még jobban nem szerettyük mi menthet meg minket a midön az ö _ítélőszék_  _elébe_  _kell_ mennünk

 _k_ Mit _jelent_ azok kik némellyek a nép _közül_  _csúfol_ az Apostolokot és azal _káromol_  _hogy_ részegek

 _f_ Jelentik azokot aszabados _életű_ kik _csúfság_  _fordít_ mostanában is a szent _dolog_ kik meg vetik és meg szollyák az Isten szolgait az ollyanoknak nintsen részek a mái titokban a szent lélek magát nem _közöl_ vélek _hanem_  _meghagy_ öket az ö vakságokban és meg romlottságokban


 _evangélium_ 

Szent Jan 14 23

Felelé _Jézus_ és mondá néki _ha_  _ki_ engem szeret az én _beszéd_ meg _tart_ és az Atyám is szereti _ő_ és _hozzá_ megyünk és _lakóhely_ szerzünk nála _aki_ engem nem szeret az én _beszéd_ meg nem _tart_ és abeszéd melyet _hall_ nem _enyém_  _hanem_ azé _aki_ engem _küld_ az Atyáé ezeket szollottam néktek nállatok lévén avigasztalo szent lélek pedig kit az Atya az én nevemben _küld_ atiteket meg _tanít_ mindenekre és _ész_  _juttat_ mindeneket valamiket néktek mondok _békesség_  _hagy_ néktek az én _békesség_ adom néktek nem ami képen avilág adgya adom néktek meg ne háborodgyék ati szivetek se ne _fél_  _hall_  _hogy_ én mondottam néktek el megyek és _eljön_  _hoz_  _ha_ engem szeretnétek _örül_ azon _hogy_ az Atyához megyek mert az Atya nagyob nálamnál és most meg mondottam néktek minek elötte meg légyen _hogy_ midön meg lészen _hisz_  _immár_ nem sokat szollok veletek mert _eljött_ a világ _fejedelem_ és _énbennem_ semie nintsen _de_  _hogy_ meg üsmérje a világ _hogy_ szeretem az Atyát és amint parantsolatot adot nékem az Atya ugy _cselekedik_  _felkel_ mennyünk el _innét_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok akik az _Krisztus_  _ige_ és az Isten parantsolatit meg _tart_ 

 _f_ Azok kik akristust szeretik meg _tart_  _mindaddig_ még szeretik A szeretet mondgya szent pál _beteljesítés_ atörvénynek rom 13 10 aleg nagyob parantsolat mondgya akristus ahogy szeresük az _isten_ szivünkböl emagában _foglal_ egyedül az egész _törvény_ és a profétákot és ez a szeretet _lakóhely_ és _templom_ tészi a szenttséges _háromság_ ami lelkünket az Atya _fogad_  _fia_ tészen a _fiú_  _örökös_  _társ_ és szent Lélek a szeretetnek _tűz_  _felgerjeszt_  _benne_ és _betölt_ ajándékival

 _k_ Miért mondgya akristus _hogy_  _hozzá_ megyünk és _lakóhely_ szerzünk nála

 _f_ Azért _hogy_  _erős_ reménséget adgyon nékünk a végig valo meg maradásnak _kegyelem_  _hogy_  _ha_ az _isten_ valoságal szerettyük és _hogy_  _ha_  _hív_ meg _tart_  _beszéd_  _de_ az illyen _drága_ ajándék azt _kíván_  _tőle_  _hogy_ avétket meg utállyuk és arra _kötelez_  _hogy_  _kis_  _fogyatkozás_ is _tart_ a mely meg szomorithatná a szent lelket vagy el is olthatná _benne_ és _meggyaláz_ atemplomot a melyben az Isten akar lakni és amelyben egyedül akarja _hogy_  _ő_ szeresék _imád_ és néki _engedelmeskedik_ 

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szokot _aki_ engem nem szeret az én _beszéd_ meg nem _tart_ 

 _f_ Ezekböl azt láttyuk _hogy_ az Isten nem _figyelmez_ arra _hacsak_  _külső_  _cselekedik_ jót és _megtart_ az ö _beszéd_  _hogy_  _ha_ ezek nem származnak szeretetétöl mivel szent pál _szerint_ aleg szenteb _cselekedet_ is magokban _haszontalan_ Isten elött az _isteni_ szeretet nélkül 1 cor 13

 _k_ Mitsoda _békesség_  _ad_ avilág

 _f_ Az _abból_ áll _hogy_  _bizodalom_  _él_ a _földi_  _jószág_  _gyönyörűség_  _gazdagság_ méltoságokal és _hogy_ minden akivánság _szerint_  _folyik_ és mennyen végben _de_ az illyen _békesség_ ahitnek szemei elött roszab ahadakozásnál ugyan ez a _csalárd_  _békesség_  _megkeményít_ a _bűnös_  _tévelygés_ és rendeletlenségiben az is vezeti _bátorság_ és _tartózkodás_ nélkül a szélyes uton a melyen _fut_ a veszedelemre az üdvezitö azt mondgya _hogy_ nem _békesség_  _jön_  _hozni_  _hanem_  _kard_ és _hasonlás_ egy szoval a _bizonyos_  _hogy_ a világ nem adhat mást azoknak kik _ő_ nem szeretik _hanem_  _külső_  _bizonytalan_  _csalárd_ és tsak _kevés_  _idő_  _tartó_  _békesség_ és _hogy_ azt _kis_  _betegség_ akadály változás el vesztetik velünk

 _k_ Mitsoda _békesség_  _ad_ a _Krisztus_ 

 _f_ Az _abból_ áll 1 _hogy_  _megbékéltet_ az _ember_ az _isten_  _megutáltatván_ véle avétket és szeretetvén véle az _igazság_ 2 _abból_ atsendeségböl a melyben vagyon alélek _győzedelem_ vévén rosz _hajlandóság_ és magát az _isteni_ akarat és rendelése alá vetvén akár mely _keserves_ állapottyában 3 a _felebarát_ valo _igaz_  _egyesség_ szeretvén _ő_ mint magunkot az _isten_  _megbocsátván_ néki a miben _megbánt_ és _békesség_ szenvedvén az ö _fogyatkozás_ az illyen _békesség_  _belső_ valo _igaz_ és állando és az _ember_  _hamisság_ az ellen nem _tehet_ a szegénység nyomoruság változás nem _hogy_ azt el venné _tőle_  _de_ söt még meg _erősít_ az ollyan lélekben _aki_  _hív_ az _isten_ és _kötelesség_ mert olyan jót szeret és _óhajt_ a mely nem áll azokon kik azt nem szeretik és a melyet tölle _erő_ el nem vehetik _hogy_  _ha_ tsak maga nem akarja

 _k_ Miért mondá az ur az Apostolinak _hogy_  _ha_ szeretnék _örül_ azon _hogy_ viszá menyen az Attyához _hát_ nem szeretéké _holott_ szomorkodának el menetelén

 _f_ Azt akará nékik meg mutatni és nékünk _hogy_ nem a magunkhoz valo szeretettel vagy _haszon_  _kell_  _ő_ szeretni a mint ök szereték _akkoron_ mivel az ö testi _jelenvaló_ léte nékik nagy _gyönyörűség_ volt _holott_ lelki és _tiszta_ szeretettel _kell_  _ő_ szeretni tsak egyedül az ö _dicsőség_ és a lélek üdveségit _kell_  _tekinteni_  _eszerint_ szereték _ő_ menyben menetele után amidön már nem testi szemekel _hanem_ ahitnek szemeivel _tekint_  _ő_ minékünk is _eszerint_  _kell_  _ő_ szeretnünk valamint szent pál mondgya ez _idő_  _fogvást_ senkit nem üsmérünk _test_  _szerint_ és _ha_ üsmértük a _Krisztus_  _test_  _szerint_ most már nem üsmérjük 2 Cor 5 16

 _k_ Miert mondgya az ur _hogy_ az Atya nagyob nálánál nem egyenlöé _hozzá_ mindenekben

 _f_ Mert ugy _beszél_ maga felöl mint _ember_ és nem ugy mint Isten és ezen _értelem_ aláb valo az Atyánál a szent léleknél és még magánál is

 _k_ Mitsoda _értelem_ vagyon ezeknek a szoknak _eljött_ a világ _fejedelem_ és _énbennem_ semie nintsen

 _f_ Ez az _értelem_  _hogy_ az _ördög_ avilág _fejedelem_ lévén avétek _által_ és _imádtatván_ magát avilágal _eljött_  _hogy_  _ő_  _megölettet_  _de_  _őbenne_ semmi vétket nem _talál_ és _megöletvén_  _ő_  _igazságtalan_ azért elis vesztette az _ember_ valo _hatalom_ akik meg szabadultak rabsága alol az ártatlannak _halál_  _által_ erre valo nézve _tartozik_ szüntelen _kérni_ az _isten_  _hogy_ ronttsa el _benne_  _kegyelem_ arosz _kívánság_ a mely _benne_  _gyökér_ minden véteknek és _meggyengít_ ugy az _ördög_  _hatalom_  _hogy_  _halál_  _óra_ semit ne _találhat_  _benne_ a mi _övé_ lehessen

PÜNKÖSD MÁSOD NAPJÁN

Imádság

 _ó_  _isten_  _aki_ szent lelkedet _küld_ Apostolidra _megenged_ népednek _igazságos_  _kérés_ ugy _hogy_ meg adván neki a _hit_ ajándékit _táplál_ is _ő_  _békesség_  _kegyesség_ ami urunk J k


 _episztola_ 

act apos 10 42

 _és_ meg parantsolá nékünk _hogy_ predikállyuk a népnek és _bizonyít_  _hogy_ ö az _aki_ az _isten_  _bíró_ rendeltetet az _eleven_ és _holt_  _erről_ minden proféták _bizonyság_  _tesz_  _hogy_ a _bűn_  _bocsánat_ az ö neve _által_ veszik minnyájan akik _őbenne_  _hisz_ még péter ez _ige_ szolván a szent Lélek minnyájokra szálla akik _hallgat_ az _ige_ és álmélkodának a _körülmetélkedett_  _hív_ kik péterel _jön_  _hogy_ a nemzettségekreis _öntetik_ a szent lélek malaszttya mert _hall_ öket nyelveken szollani és az _isten_ magasztalni _akkor_  _felel_ péter vallyon meg tilthattyaé valaki a vizet _hogy_ meg ne kereszteltessenek ezek _aki_ a szent lelket vették valamint mi és _meghagy_  _hogy_  _megkereszteltetik_ az ur _Jézus_  _Krisztus_ nevében _akkor_  _kér_  _ő_  _hogy_ egy nehány napig nálok maradna


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ lennünk látván _hogy_ a _Krisztus_ mitsoda _hatalom_ nyert magának _halál_  _hogy_  _megítél_ az _eleven_ és aholtakot

 _f_ Igen _kell_ attol _félni_  _hogy_ meg ne bántsuk azt az _isteni_  _bíró_  _aki_ áll ami _örökös_ sorsunk enékünk igen nagy _ok_  _hogy_ az ö _evangélium_  _szerint_  _él_ és _követ_ mindenben példáit _hogy_  _kárhozat_ valot ne _talál_ magunk viselésiben a midön az ö széke _elébe_ megyünk _hogy_ meg itéltessünk

 _k_ A sidok kik _keresztény_ lettenek irigylettéké azt _hogy_ a pogányok is az Anyaszent egyházban bé mentenek

 _f_ Azok kik szent pétert _Kornélius_ századoshoz _kísér_  _csodálkozik_ azon _hogy_ láták a szent Lelket le szállani reája és _ház_ népire mert pogányok valának a _jeruzsálemi_  _hív_ nem _tart_  _helyes_ az Apostol _cselekedet_  _de_ a midön _ok_ adta volna _cselekedet_ és _előbeszél_  _hogy_ mint lett meg adolog azon ök _megörül_ és _dicsőít_ az _isten_ ez a példa arra _tanít_  _hogy_  _imád_ az Isten rendelésit és _irgalmasság_ rajtunk mi akik apogányok maradéki vagyunk _örül_ az _eretnek_ és _bűnös_  _megtérés_ látván az Anyaszent egyház _fia_ szaporodásokot _aki_ nem _örül_ az illyen nagy _jó_ meg mutattya _hogy_  _abban_ nintsen része és _hogy_ nem _igazán_ valo fia az _isten_ 

 _k_ Mint _hogy_ szent péter látta le szállani a szent Lelket reájok miért _megkeresztel_ öket

 _f_ Meg akará mutatni _hogy_  _ha_  _rendkívül_ valo utakon adgya is az Isten _kegyelem_  _de_  _tartozik_ atörvény alá vetni magunkot a melyet rendelt és _élni_  _kell_ azokal a modokal melyeket _elöben_ adot meg szentelésünkre egy _bűnös_ példanak okáért _tartozik_ a penitentiának szenttségihez _járulni_ noha az Isten adhat néki némelykor _tökéletes_  _töredelmes_ és szeretetet meg minek elötte _az_  _járul_ a _kegyelem_ melyek _megelőz_ a szenttségnek vételit azért _megadatik_  _előre_ mert magát az alá arend alá akarja vetni amelyet az Isten rendelt az Anyaszent egyházban erre valo nézve ezek a _megtért_ pogányok azért vevék akereszttség elött a szent lelket mert _kész_ valának azt _cselekedni_ valamit parantsolának nékik az Isten akarattyábol


 _evangélium_ 

szent jan 3 16

Mert szerette Isten evilágot _hogy_ az ö _egyetlenegy_ szülöt Fiát adná _hogy_ minden _aki_  _őbenne_  _hisz_ el ne veszen _hanem_  _örök_  _élet_ legyen mert nem _küld_ Isten az ö Fiát evilágra _hogy_  _ítél_ evilágot _hanem_  _hogy_ üdvezüllyön evilág ö általa _aki_  _őbenne_  _hisz_ meg nem itéltetik _aki_ pedig nem _hisz_ már meg itéltetett mert nem _hisz_ az Isten _egyetlenegy_ szülöt _fia_ nevében ez pedig az _ítélet_  _hogy_ a világoság evilágra _jön_ és inkab szerették az emberek a setéttséget _hogy_ sem avilágoságot mert az ö _cselekedet_  _gonosz_ valának mert minden _aki_  _gonosz_  _cselekedik_  _gyűlöl_ avilágoságot és nem _jön_ avilágoságra _hogy_ meg ne feddessenek az ö _cselekedet_  _aki_ pedig _igazság_  _cselekedik_ avilágoságra _jön_  _hogy_  _ki_ nyílatkoztassanak az ö _cselekedet_  _hogy_  _isten_ lettek


Magyarázat

 _k_ Miben mutatta meg az Isten a világhoz valo szeretetit

 _f_ Nagyob _bizonyság_ nem adhata az _ember_ valo szeretetinek és _jóság_ mint ahogy _egyetlenegy_ fiát adta nékik _aki_ semi néki _drága_ nem lehet mi se _elég_ nem _csodálhat_ se meg nem hálálhattyuk az illyen nagy szeretetet _de_ ami még _csodálatos_ ahogy azért szeretet minket _elsőbben_ és _olyankor_ amikor mi nem szerethettük _ő_  _hogy_ mi is _ő_ szeresük és arra valo _indulat_ adgyon nékünk a mely nélkül _soha_ sem szerethettük volna _ő_ még nem is remélhettünk volna illyen nagy jót adgyuk _tehát_  _őneki_ magunkot egészen valamint _őneki_ adta szerelmes Fiát és még magát is _fia_ a mi _nagy_ nyomoruságunk mondgya szent Agoston az _hanem_ szerettyük _ő_  _mindazonáltal_ az ö szeretete ollyan _hozzá_  _hogy_  _örökös_  _kín_  _fenyeget_ minket _ha_ nem szerettyük mind ezekért nagy _hálaadás_  _tartozik_ néki és _kényszeríttetik_ ö néki szentelni szeretetünket _imádás_ szolgálatunkot és mind azt valami _drága_  _előtte_ 

 _k_ Mi _ok_ valo nézve _elküld_ Isten a Fiát evilagra

 _f_ Hogy meg szabadittsa az _ember_ a vétek és az _ördög_ szolgálattya alol és az _örökös_  _kárhozat_  _hogy_ nékik _igazság_ és szenttséget adgyon evilágon és a máson _örök_  _élet_  _hogy_  _ha_ akristusban _hisz_  _hogy_  _ha_ alázatoságal veszik bé az _evangélium_  _tanítás_  _de_ ö meg nem elégszik a _meghal_ és _cselekedet_ nélkül valo _hit_  _hanem_  _élő_ és munkálodo _hit_  _kell_  _benne_  _hinni_ ollyan _hit_ a mely _örökös_  _hozzá_  _kapcsol_ minket és a mely nagyobra _becsültet_ velünk az ö _kereszt_  _gyalázat_ a világi minden _kincs_ 

 _k_ Mitsoda akristusban nem _hinni_ 

 _f_ A _Krisztus_ nem _hinni_ a _ha_ meg vetik az _igazság_ melyeket _tanít_ vagy _ha_ azokot mérsékelni akarják az _ember_ elmének _okoskodás_ a midön azok _meghalad_ az _okosság_  _hanem_ akarnak _élni_ arend _szerint_ melyet a _hív_  _ad_  _elöben_ mert az olyanal _aki_ a _hit_ vallya és azt _cselekedik_ a mit _tilt_ vagy azt nem _cselekedik_ a mit parantsol sokal _kemény_  _bánik_ mint sem az ollyannal _aki_ semit nem _hisz_ mivel az olyan a maga lelke üsmérete ellen _cselekedik_ a _Krisztus_ valo _hit_ pedig a _hit_  _cselekedet_  _kell_ meg mutatni

 _k_  _hol_ láttyuk azt _hogy_ az _elkárhozik_  _aki_ akristusban nem _hisz_ 

 _f_ Ezt láttyuk az _ítélet_ melyet monda Isten _Ádám_ a melyben minden emberek _foglaltatik_ mint _Ádám_  _fia_ és mint _bűnös_ az _eredendő_  _bűn_  _által_ nintsen más mód _abban_  _hogy_ el lehesen _kerülni_ azt a _kárhozat_  _hanem_ tsak a _Krisztus_ valo _hit_ akit az Isten nékünk egyedül valo szabaditonknak és meg váltonknak adot ugyan ezt is mondgya az ur amái _evangélium_ A _ki_  _őbenne_ nem _hisz_ már meg itéltetet mert nem _hisz_ az Isten _egyetlenegy_ szülöt _fia_ neveben meg másut A _ki_ a _fiú_  _hisz_  _örök_  _élet_ vagyon _aki_ pedig nem _hisz_ a _fiú_ nem lát _élet_  _hanem_ az Isten _harag_ marad rajta joan 3 36

 _k_ Mitöl vagyon _tehát_  _hogy_ nintsenek minden emberek _ebben_ ahitben mivel más képen el nem kerülhetik az _ítélet_ 

 _f_ Mert mondgya az ur inkáb szeretik a setéttséget atudatlanságot és ahitetlenséget amelyekben neveltettek mint sem avilágoságát az _evangéliumi_  _hit_ a mely egyedül meg szabadithattya öket szeretik a setéttséget mert el fedezi rosz _cselekedet_ és rendeletlenségeket és utállyák avilágoságot mert ezeket _ki_ nyilatkoztattya és _kárhoztat_ nem akarják szemeket _felnyitni_ mert nem akarnak ellene mondani annak amit szeretnek

 _k_ Azok kik a _hitlenség_ születtek vétkeseké _hogy_  _ha_ senki meg nem mutattya nekik a világoságot és meg maradnak vakságokban

 _f_  _kétség_ nélkül vétkesek és egy nehány féle képen 1 mert _ha_ szinte senki meg ne mutassa is nékik az _evangélium_ világoságot az _eredendő_ vétekért az _ítélet_ ala _foglaltatik_ a melyet mondot Isten _Ádám_ és _Ádám_ az egész _ember_ nemzetre

2 _sok_ számu vétekben vagynak a melyek _ellenkezik_ a _természet_  _törvény_ a mely _törvény_ az Isten mindennek a szivében _olt_ 

3 _hogy_  _ha_ az _evangélium_  _hall_ predikálani és nem akartak _hinni_ annál is vétkesebbek _hogy_  _ha_ az _igazság_  _gyűlöl_ és meg vetik avilágoságot _kevélység_ mint az ollyanok kik _behuny_ szemeket _hogy_ anap világoságát ne lássák a mely mindeneket világosit az _igazság_ a mely _oly_ méltó magában a szeretetre tsak azért _gyűlölséges_  _előtte_ mert _megfedd_ öket _tévelygés_  _kevély_ lévén nem szenvedhetik _hogy_ a világosága _meghat_ lelkek üsméretit és meg láthassak _bűnös_ voltokot

 _k_ Mitsoda _haszon_ vagyon azoknak _ki_  _élet_ és _cselekedet_ meg _egyezik_ az _igazság_ 

 _f_ Annak világosága öket _örvendeztet_ nyomoruságokban vigasztallya _gyengeség_ segitti és _dicsőíttet_ vélek az _isten_ 

 _k_ Melyek az _igazság_  _megegyező_  _cselekedet_ 

 _f_ 1 Hogy magunkot bé vádollyuk _kárhoztat_  _tévelygés_  _penitenciatartó_ és munkálodo _élet_  _él_ 2 _hogy_ a _Krisztus_  _tanítás_  _megegyező_  _élet_  _él_ és _betölt_ az ö _kegyelem_ és az Isten akarattyahoz valo _engedelmesség_  _hivatal_  _kötelesség_ 

PÜNKÖSD _harmadik_ NAPJÁN

Imádság

Adgyad uram _hogy_ szüntelen meg segitessünk a szent Léleknek _erő_  _aki_  _irgalmasság_  _megtisztítván_ sziveinket meg is _oltalmaz_ minden féle veszedelmektöl a mi urunk J k


 _episztola_ 

act apost 8 14

Midön pedig _hall_ az Apostolok kik _Jeruzsálem_ valának _hogy_ bé vette volna samaria az Isten _ige_  _hozzá_  _küld_ pétert és _János_ kik midön el mentek volna _imádkozik_  _őértük_  _hogy_ el vennék a szent Lelket mert még senkire _közüle_ nem szállot vala _hanem_ tsak _megkereszteltetik_ az ur _Jézus_ nevében _akkor_ reájok teszik vala _kéz_ és el veszik vala aszent Lelket


Magyarázat

 _k_ Mit _cselekedik_ az Apostolok kik _Jeruzsálem_ valának a midön _meghall_  _hogy_ samaria bé vette volna az Isten _ige_ és szent _Fülöp_  _egy_ ahét _diakónus_  _közül_  _megkeresztel_ öket

 _f_ Az ö _buzgóság_ és _figyelmetesség_ arra vivé öket _hogy_  _hamarság_  _elküld_  _hozzá_ szent pétert és szent _János_  _hogy_ szent lelket adnának nékik az az _hogy_  _megbérmál_ öket mert _Fülöp_  _diakónus_ lévén fel adhatta nékik a _Krisztus_  _keresztség_  _de_ nem abérmálást a mely a püspökököt _illet_ akik az egész papi _hatalom_ vagyon ez a példa meg mutattya az egyház pásztoroknak _hogy_ semmi meg ne _tartóztat_ az ö _buzgóság_ a melyel _kell_ lenniek azoknak üdveségekhez kik reájok _bízattatik_ 

 _k_ Azok az uj _kereszt_ nem vettek valaé a szent lelket a _keresztség_ miért valának _tehát_ az Apostolok _oly_ szorgalmatosok

 _f_ Mert a _keresztség_ a szent lélek új _fi_ és új _teremt_ állatoká tészen minket a _Krisztus_ sicut modo geniti infantes 1 petr 2 2 és abérmálás szenttségiben ugyan azon szent lélek _tökéletes_  _keresztény_ tészen erre valo nézve igen szükségesnek _tart_ az Apostolok _hogy_ az uj _kereszt_ ezt a második szenttséget fel vegyék a _megkeresztelkedik_  _keresztény_ olyan még mint az ujjonnan lett _gyermek_  _hogy_ pedig nevekedhessék és magát _megerősíthet_ az _ördög_ a _test_ és avilág ellen _hogy_  _tökéletes_  _keresztény_ és akristus vitéze lehesen nagyob _bőségű_  _kegyelem_ és jó _erkölcs_ vagyon szüksége _hogy_  _megtarthat_ és nevelhesse a világ és alelki _ellenség_  _között_ a _keresztség_ ártatlanságát szüksége vagyon a szent Lélek ajéndekira _hogy_  _imádkozhat_ik_ munkálodhasék szenvedhesen és álhatatos lehesen mert ö ami lelkünknek lelke _ezokáért_ abermálásnak az a _haszon_ és _erő_  _hogy_ minket _megerősít_ és _meggyökereztet_ ahitben reménségben és az _isteni_ szeretetben _hogy_  _bátorság_ adgyon a melyel ellene álhassunk a _csúfság_ meg nem pirulván az _evangélium_ és _erő_ adgyon _hogy_ vallást _tesz_ szonkal és _cselekedet_ a _Krisztus_ nevéröl és meg is halyunk _ha_  _kívántatik_ az _igazság_ és az _igazság_ 

 _k_ Mit _kelletik_  _cselekedni_ a midön olyan nyomorultak vagyunk _hogy_ el vesztettük ennek a szenttségnek akegyelmit

 _f_ viszá _kell_ nyerni _isten_ azt a _kegyelem_  _buzgó_  _imádság_ a penitentziának szenttségihez _kell_  _járulni_  _az_ valo _készület_ ellene _kell_ mondani az ollyan személyekhez valo ragaszkodásnak _aki_ meg gátollyák a szent Léleknek _kegyelem_ és ugy _kell_  _élni_ mint egy valoságos _keresztény_ 


 _evangélium_ 

szent ján 10 1

Bizony _bizony_ mondom néktek _aki_ nem az ajton megyen bé ajuhok aklába _hanem_ másut _behág_ lopo az és _tolvaj_  _aki_ pedig az ajton megyen bé pásztora ajuhoknak ennek az ajton álló meg nyittya és azö szavát a _juh_  _hall_ és azö _tulajdon_  _juh_ nevek _szerint_  _hív_ és _ki_ viszi azokot és mikor az ö _tulajdon_  _juh_  _kibocsát_  _előtte_ mégyen és ajuhok _ő_  _követ_ mert _tud_ az ö szavát _idegen_ pedig nem _követ_  _hanem_  _fut_  _tőle_ mert üsmérik az _idegen_ szavát epélda _beszéd_ mondá nékik _Jézus_ ök pedig nem _ér_ mit szollana nékik mondá _ismét_ nékik _Jézus_  _bizony_  _bizony_ mondom néktek _hogy_ én vagyok ajuhok ajtaja minnyájan valamenyin _jön_ lopok és _tolvaj_ és nem _hallgat_ öket ajuhok Én vagyok az ajtó én általam _aki_ bé megyen üdvezül és bé megyen és _ki_  _jön_ és legeltetést _talál_ alopo nem _jön_  _hanem_  _hogy_ tsak lopjon és _öl_ és veszessen én _jön_  _hogy_  _élet_ legyen és _bő_ légyen


Magyarázat

 _k_ Mit _ért_ az ajton menni bé vagy másut _behágni_ a _juh_ aklában

 _f_ Az ajton megyen bé az ollyan _aki_ apapságot és az _egyházi_  _tisztség_ és méltoságokot az Isten és akristus rendelésiböl veszi fel _aki_ is az _örökös_ lelki pásztor és _aki_ illikezeket ahelyeket _osztogatni_ másut _behág_ pedig az ollyan _aki_ magát arra aszent szolgálatra adgya ahaszonért elö menetelért vagy más _egyéb_  _ember_  _tekintet_ ezt a _példabeszéd_ a _hív_ is lehet szabni és ezen _értelem_ akapun bé menni nem más _hanem_ az Isten szolgálattyában menni akár mely rendben és _hivatal_ az _Krisztus_  _által_ az _őkegyelme_ segittségével azokban nem _keresvén_  _egyéb_  _hanem_ az ö _ország_ és _igazság_ nem is _tekintvén_  _egyéb_  _hanem_ az üdveségnek uttyát másut _behágni_ nem más _hanem_  _kevélység_ venni fel valamely _hivatal_ nem visgálván meg az Isten akarattyát se _tanács_ mástol nem _kérni_  _hanem_ atestöl és avértöl és el _hagyni_ azt az utat melyet az üdvezitö mutatot tsak a _fejesség_  _követni_ és a _tágas_ uton _járni_  _élvén_ avilági _szokás_ és _tartás_  _szerint_ 

 _k_ Mitsoda _ki_ menetele és vége vagyon illyen _két_  _ellenkező_ maga viselésnek

 _f_ Mint _hogy_ az _első_ alázatoságal és _engedelmesség_  _követ_ akristus uttyát ez az _örökös_ pasztor maga bé viszi öket _abban_ amenyei _legeltetőhely_ és a többi _élet_ végin _irtóztató_ veszedelemben _esik_ annál is inkáb _hogy_  _kevélység_  _felemel_ öket az Isten rendelése ellen ez igy lévén kinek kinek az _örökös_ sorsa azon áll a mitsoda rendet vagy _hivatal_ választ magának ez _élet_ tsak egyedül az _isten_  _illet_ aválasztás és az _hogy_  _ki_ kit a maga rendében _helyheztet_  _aki_ maga választtya magának a _hivatal_ és _aki_ magatol megyen valamely rendben _hogy_ ót maga _haszon_ és _kedv_  _keres_ az ollyan várhattya _hogy_ az utolso napon _ki_ üzettetik az urnak _ház_ akinem az ö akarattyát _hanem_ a magáét _követ_ az ollyan el vettetik mint egy _hamis_ szolga _ha_ proféta lett volna is vagy _ha_  _csoda_ tett volnais és _ördög_ üzöt volna math 21 22 a _Krisztus_ szavai

 _k_ Mellyik a jó pásztor szava _aki_  _hív_ az ö _juh_ 

 _f_ Az az _evangélium_ akristus _kegyelem_ együt _aki_  _hív_ és _kényszerít_ alelkeket _hogy_  _ő_  _követ_ mint _juh_  _hogy_ öket akeskeny uton az _örök_  _élet_ vezesse valakinek nintsen olyan szava mint _őneki_ valaki _ellenkező_  _tanít_  _tanítás_ az ollyan vagy nem jó pásztor vagy olyan _hamis_ pásztor _aki_  _elfordít_ az Isten uttyárol a lelkeket _hogy_ a veszedelem uttyára vezesse öket

 _k_ Miért mondgya akristus _hogy_ ö akapu

 _f_ Mert akristusban valo _hív_  _által_  _érdem_  _által_ és _kegyelem_  _által_  _kell_ fel venni valamely _hivatal_ és mennek bé a menyeknek _ország_ 

 _k_  _kicsoda_ alopok és _idegen_  _ki_ szavát nem _ért_ az a _juh_ 

 _f_ Azok kik magokot a törvény és arend ellen az _egyházi_  _hivatal_ avattyák az olyanokot nem _hallgat_ az ollyan valoságos _hív_  _aki_ az Isten meg világositotta és meg üsmértette az ollyan _hamis_ profétákot a _fa_ meg üsmérik _gyümölcs_ és ahamis profétákot _tanítás_ 

 _k_ Mit _ígér_ akristus az ollyan _juh_ kik _hallgat_ és _hív_  _követ_  _ő_ 

 _f_ Azt _ígér_  _hogy_  _cselekedet_ nem lészen _jutalom_ nélkül az _igazság_ szeretetivel _táplál_ öket az _élet_  _kegyelem_ meg adya nékik és bé _tölt_ öket az _örökkévaloság_ minden féle _jó_  _bőség_ 

 _kántor_ SZEREDÁJÁN

Imádság

Adgyad uram _hogy_ avigasztalo _aki_  _tőle_ származik világosittsa meg elménket és üsmértesse meg velünk az _igazság_ anekünk tett _ígéret_  _szerint_ szent _fia_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

act apost 5 12

Az Apostoloknak pedig _kéz_  _által_  _sok_  _jel_ és _csoda_ lesznek vala a nép _között_ és _egyenlő_ akarattal valának minnyájan a salamon _tornác_  _egyéb_  _közül_ pedig senki nem meri vala magát _hozzá_ adni _hanem_ magasztallya vala öket anép inkáb nevekedik vala pedig az urban _hívő_  _férfi_ és aszonyoknak sokasága ugy _hogy_ az uttzákra _ki_  _tesz_ abetegeket és ágyakra és nyoszolyákra _helyheztet_  _hogy_ jövén péter akár tsak az ö árnyéka árnyékozná azoknak valamelyikét és meg szabaditatnának azö _betegség_  _egybegyűl_ik_ pedig a _közel_ valo városoknak sokasága is _Jeruzsálem_  _elhozván_ abetegeket és a _tisztátalan_ lelkektöl _gyötrettett_ kik _meggyógyul_ minnyájan


Magyarázat

 _k_ Mi az _ok_  _hogy_ az Isten _először_ anépet és a szegényeket _megtérít_ atsudák _által_ minek elötte _megtérít_ akirályokot és a nagy renden lévöket

 _f_ A _hogy_ a _bűnös_  _megtérés_  _dicsőség_ tsak egyedül akristus _kegyelem_ és az ö _mindenható_ lelkének _adatik_ mivel _ha_ anép avilági _hatalmas_ után vette volna bé a _hit_ a nem _tetszik_  _csodálatos_ mert rend _szerint_ a nép a nagy renden lévöknek példáit _követ_ az Isten az ö véghetetlen _bölcsesség_ ugy akarta _tehát_  _hogy_ a _fejedelem_ és a _földi_  _hatalmas_ anépek után _megtér_ és _aki_ példáit _követvén_ meg üsmerjék _hogy_ azon népet nem áltatták el _hanem_ az egész világnak meg változtatása az ö mindenhatoságának _erő_ vagyon

 _k_  _kicsoda_ olyanak mint azok asidok kik nem mérnek vala együt lenni az Apostolokal a salamon _tornác_ 

 _f_ Azok az ollyan _kereszt_  _aki_ szégyenböl _félelem_ vagy valami más _ember_  _tekintet_ nem akarják _követni_ az Isten szolgait és átallyák magokot _hozzá_ adni az ö szolgálattyát _illető_  _dolog_ anép pedig _aki_  _tisztelet_ és _dicséret_ vagyon az Apostolokhoz arra _tanít_  _hogy_  _dicsér_ és szeresük másokban ajó _erkölcs_ a melyet meg nyerhettyük mi is magunknak az _isten_ 

 _k_ Miképen _cselekedik_ az Apostolok _hogy_  _megbizonyít_ atudományt melyet _hirdet_ anépnek és _hogy_ a népet _megerősít_ a _Krisztus_ valo _hit_ 

 _f_ Az _írás_ azt mondgya _hogy_  _sok_  _jel_ és _csoda_  _tesz_  _hogy_  _sok_  _beteg_ visznek vala _hozzá_  _aki_  _meggyógyít_ és _hogy_ szent péternek tsak az árnyéka ís sokakot _meggyógyít_  _ha_ az Isten anyi _erő_ adot egy _halandó_  _ember_ árnyékának kételkedhetünké _abban_  _hogy_ most is ne adgyon a szentek _esedezés_ és _tetem_ kik menyekben _él_  _ó_ ’ _ha_ mi olyan _hit_ és _buzgóság_  _keres_ lelkünk _gyógyulás_ mint a melyekel _keres_ ez a nép testi _gyógyulás_ mi azt meg nyernök minden _bizonnyal_  _abban_ ne is _kételkedik_  _hogy_ az Isten _hamar_ meg nem adná azokot a _kegyelem_ melyek az üdveség _haszon_ valok mint azokot melyek atesti _egészség_ valok _hogy_  _ha_ azokot _illendő_  _buzgóság_  _kér_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 6 44

Senki nem _jöhet_  _énhozzám_  _hanem_  _ha_ az Atya _aki_ engem _küld_ vonsza _ő_ és én _feltámaszt_  _ő_ az utolso napon _írva_ vagyon a profétakban és lésznek minnyájan _megtanított_ minden _aki_ az Atyátol _hall_ és _megtanul_  _énhozzám_  _jön_ nem _hogy_ az Atyát látta valaki _hanem_ tsak az _aki_ az _isten_ vagyon az látta az Atyát _bizony_  _bizony_ mondom néktek _aki_  _hisz_  _énbennem_  _örök_  _élet_ vagyon én vagyok az _élet_  _kenyér_ az Atyáitok mannát _eszik_ a pusztában és _meghal_ ez a menyböl alá szállot _kenyér_  _hogy_  _ha_  _ki_  _abból_  _eszik_ meg ne _hall_ Én vagyok az _élő_  _kenyér_  _ki_ menyböl szállottam alá _ha_ valaki ekenyérböl _eszik_  _örökké_  _él_ és _kenyér_ melyet én _fog_ adni azén _test_ avilág _élet_ 


Magyarázat

 _k_ Miképen mennek a _Krisztus_ 

 _f_ Az _élő_ és szeretettel valo _hív_  _által_  _de_ mint _hogy_ magunktol _hozzá_ nem mehetünk az Isten adgya azt a _hit_ és ugyan ö vonszon a _Krisztus_  _meghatván_ szivünket szeretetével

 _k_ Mitsoda modon _meghat_ szivünket

 _f_ Az _igazság_ üsméretit adgya _bele_ meg utáltattya velünk a vétkeket _öröm_  _ad_ szolgálattyára _félelem_ abüntetésnek reménségit ajutalomnak és más _egyéb_  _ezer_ modon amint már tettzik az ö _jóság_ és _bölcsesség_ meg hatni szivünket

 _k_ A _kegyelem_ vonása a melyel vonatunk akristushoz eröltetié a mi akaratunkot

 _f_ Az _isteni_  _kegyelem_ vonása _teljes_  _erő_ és _hathatósság_  _de_ ö nem _erőltet_ akaratunkot se akarattya ellen nem mivelteti az _akarás_  _hajt_ egész szabadságal _kegyesség_ és menyei _gyönyörűség_ arra amit annak elötte nem akart és söt még a mit _gyűlöl_  _de_ nem _erőszak_  _mindazonáltal_ akarni _kell_ Apostol azt mondgya _hogy_ az Isten az _aki_ mibennünk _cselekedik_ az akaratot és avégben vitelt jó akarattyábol phi 2 13 mi ajót akarjuk és azt végbe viszük _mindazonáltal_ ö munkálodgya _benne_ mind a _kettő_ ez a _két_  _igazság_ mindenik _hitágazat_ és _ha_ azokot meg nem foghattyuk ez elménk _gyengeség_  _tulajdonít_ vallyuk meg azt _hogy_ Isten véghetetlen _dolog_  _cselekedhet_ik_ ollyanokot a melyeket lehetetlen nékünk _megfogni_ és illyen formában _megegyeztet_ ezt akét _igazság_ mellyek _ellenkező_  _tetszik_ 

 _k_ Miért mondgya akristus _hogy_ az ö Attya vonszon minket

 _f_ Mert az _isteni_  _kegyelem_  _erő_  _ad_  _hogy_  _erőszak_ vehessünk a meg romlot _természet_  _hajlandóság_ a mely mindenkor ellene áll az _evangélium_  _igazság_ és ajóknak mellyeket akarunk _cselekedni_  _de_ az az _erőszak_  _kedves_ és _gyönyörűséges_ amely nem _hogy_  _meggyengít_ a szabadságunkot _de_ söt még meg _erősít_  _felindít_ és munkálkodtattya ugy a mint _illik_ ugy _hogy_ akarjuk meg is _cselekedik_ szeretettel és _öröm_ azt a mit akegyelem _cselekedtet_ velünk leheté _ennél_ valami szabadjabb

 _k_ Miért vagyon ameg _írva_  _hogy_ minnyájan _tanított_ lésznek az _isten_ 

 _f_ Azért _hogy_  _megtanul_  _hogy_  _hiába_  _hall_ az Isten szavát és _olvas_ az _írás_  _hogy_  _ha_ aláthatatlan mester az az a szent Lélek nem _beszél_ szivünknek _hogy_  _ha_ sugarlásival nem _tanít_ nékünk az _igazság_ és nem adgya azokot abelsö _fül_ a melyekel _hallgat_ szavát

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók minden _aki_ az Atyátol _hall_ és _megtanul_  _hozzá_  _jön_ 

 _f_ Ezek meg mutattyák _hogy_ mitsoda _erő_ és _hathatósság_ vagyon az Isten szavának a midön a szivünknek _beszél_ nem _hallható_ szokal _hanem_ a szent Léleknek sugarlásábol mind azok akik _eszerint_  _taníttatik_ akristushoz mennek _tehát_ azok mondgya szent Agoston akik nem _taníttatik_  _eszerint_  _hozzá_ nem mennek

 _k_ Miért mondgya az ur _hogy_  _aki_  _őbenne_  _hisz_  _örök_  _élet_ vagyon _holott_ azt el nem _ér_ mind azok akik _őbenne_  _hisz_ 

 _f_ A _ki_ akristusban szeretettel valo munkalodo _hit_  _hisz_ a mint az Apostol mondgya az akegyelmet _bír_ amely magja és _kezdet_ az _örök_  _élet_ és amely magában meg maradando és álhatatos lévén tsak amagunk vétke _ha_ el veszttyük _aki_ azt meg _tart_ és _abban_ végig meg marad minden _bizonnyal_  _örök_  _élet_ vagyon mivel az az álhatatosoknak igértetett meg nem is _kell_ azt _csodálni_  _hogy_  _ha_ azok kik végig meg nem maradnak ahitben és akegyelemben _ha_  _abban_ részek nintsen akristus _tehát_  _az_ szól itt akik mind végig _hisz_  _őbenne_ 

 _k_ A _Krisztus_ miképen _élő_  _kenyér_ 

 _f_ Mert ö lelki _eledel_ lelkünknek és _kútfő_ az _örök_  _élet_ kik _benne_  _hisz_ és kik néki _engedelmeskedik_ a _kenyér_ mely a _test_  _táplál_ ollyan materiális _kenyér_ mely tsak a testi _élet_  _táplálás_ valo _de_ a _Krisztus_ maga lévén az _élet_ ollyan _kenyér_ a mely _élet_  _ad_ a _holt_ azt az _élet_ ö neveli meg _tart_  _tökéletes_ és _örökkévaló_  _élet_ tészi és ezeket ö maga viszi végbe a midön nékünk adgya magát vagy az _ige_ vagy a szenttségében

 _k_ Miért _hasonlít_ magát a mannához

 _f_ Mert valamint a manna ugy öis menyböl le szállot _kenyér_  _megtestesülés_  _által_ és valamint amanna az _ótestamentumbeli_ népnek _eledel_ volt apusztában akristus _eledel_ az uj népnek _ki_ evilágon _él_ mint pusztában és mint _idegen_ és _aki_ szüntelen siet a menyei _hazafelé_  _de_ ez az új manna sokal _hasznos_ aréginél amaz tsak a _test_  _táplál_ ez pedig alelket _táplál_ amaz meg nem menthette az _izraelita_ se atesti se alelki _halál_ epedig lévén az _élet_ mind azoknak kik ezt _illendő_  _tisztesség_  _eszik_ a _test_  _meghalhatatlanság_ valo magja és a léleknek aboldog _örökös_  _élet_  _kútfő_ 


 _evangélium_ 

szent luk 5 17

És lön némely nap és ö üll vala _tanítván_ és a _farizeus_ ülnek vala és atörvény tudo _doktor_ kik _jön_  _Galilea_ és _Júdea_ minden _kastély_ és _Jeruzsálem_ és az ur erejevala azok _meggyógyítás_ és _íme_ némely _férfi_ agyban _hozván_ egy _ember_  _ki_  _inaszakadt_ vala és _ő_ bé akarják vala vinni és _elébe_  _tenni_ és nem _találván_ mely felöl _ő_ bé vinnék a sereg miat fel menének ahéjazatra és apadláson _alábocsát_  _ő_  _közép_ mind agyastol _Jézus_  _elébe_  _ki_  _hit_  _hogy_ látá mondá _ember_ meg botsátatnak néked ate _bűn_ és _kezd_  _gondolkodni_ az _írástudó_ és a _farizeus_ mondván kitsodaez _aki_  _káromlás_ szóll _ki_  _megbocsáthat_ abünököt _hanem_ egyedül az Isten _hogy_ meg üsméré pedig _Jézus_ az ö _gondolat_  _felelvén_ mondá nekik mit _gondol_ szivetekben mitsoda _könnyű_ mondanié meg botsátatnak néked _bűn_ vagy mondani _felkel_ és _jár_  _hogy_ pedig _tud_  _hogy_ az _emberfia_  _hatalom_ vagyon eföldön a _bűn_  _megbocsátás_ mondá az _inaszakadt_ néked mondom _felkel_ ved fel az ágyadot és meny a házadboz és mindgyárt _felkelvén_  _előtte_ fel vévé az ágyát melyben _fekszik_ és _ház_ mene magasztalván az _isten_ és minnyájan álmélkodának és magasztallyák vala az _isten_ és _betelik_  _félelem_ mondván _hogy_  _csoda_ láttunk ma


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ az az _inaszakadt_  _ember_ kit az ur _meggyógyít_ 

 _f_ Jelenti aléleknek _inaszakadtság_ akinek egyedül akristus az _orvos_ atesti _inaszakadtság_ el veszi atagoknak mozgásit és _elevenség_ alelki _inaszakadtság_ pedig mely avétek el veszi azokot ajó _indulat_ és _gondolat_ melyeket _isten_ vett és ollyan állapotban veti _hogy_ se nem munkálodhatik se nem _járhat_ az Isten uttyában

 _k_ Miért mondá annak az _inaszakadt_ meg botsátatnak néked _bűn_ 

 _f_ Mert az az _ember_  _kétféle_ nyavalyában vala lelki és testi nyavalyában az elsö a másikát _okoz_ ugyan azon is _elkezd_ az üdvezitö mondván _hogy_ meg botsátatnak néki _bűn_ azért _hogy_ semmi meg ne gátolná _test_  _meggyógyulás_  _megtanulhat_ ebböl a példábol _hogy_ mindenkor avétkeinknek _tulajdonít_ a _betegség_ és nyomoruságinkot és tsak anyiban _kell_  _kívánni_ azoktol valo meg szabadulásinkot a menyiben azok segithetik lelkünknek _meggyógyulás_ vagy is inkáb tsak egyedül abüneinknek _bocsánat_  _kell_  _kérni_ nem _kérvén_ atestnek _meggyógyulás_ valamint ez az _ember_  _cselekedik_ mert azt azö jó akaroi _kér_  _helyette_ mint _hogy_ mi azt nem _tud_ mi _hasznos_ nékünk Isten elött az ö _gondviselés_ alá _hagy_  _test_ ne _hogy_ meg adván atesti _egészség_ és meg szabaditván anyomoruságoktol el ne vegye töllünk a mi _hasznos_ alelkünk üdveségire

 _k_ Mire _tanít_ minket ennek az _inaszakadt_  _ember_ jó akaroinak _felebaráti_ szeretetek és _hit_  _aki_  _kérés_  _meggyógyít_ akristus ezt abeteget

 _f_ világosan láttyuk _abból_  _hogy_ mint _kell_  _becsülni_ az _istenfélő_  _ember_  _imádság_  _aki_  _gyakorta_  _kell_  _kérni_ nem _ember_  _tekintet_  _hanem_ azért _hogy_  _imádság_ szükséges nékünk Isten elött azt is láttyuk _hogy_ mitsoda _kötelesség_  _tartozik_  _isten_ ajánlani _könyörgés_  _felebarát_ üdveségiért

 _k_ Mit _tesz_ ezek a _három_ szók melyeket monda az üdvezitö az _inaszakadt_  _ember_  _felkel_ ved fel az ágyadot és meny aházadhoz

 _f_ 1 Fel _kell_ kelnünk el _kell_ oldanunk ateremtett állathoz valo _kötél_ a mely minket arosz szokásoknak ágyához _kötöz_ és amely nem engedi nékünk _hogy_ az _isten_ szolgállyuk és az ö parantsolatiban _jár_ 

2 El _kell_ vinnünk az ágyunkot melyen _fekszik_ meg _kell_ gyöznünk rosz _kívánság_ viselnünk _kell_ rosz _hajlandóság_  _teher_ noha nehéz légyen is azoknak _meggyőzés_ 

3 A _ház_  _kell_ mennünk valamint az _inaszakadt_  _ember_ a szivünkben _kell_  _térni_ ajó lelki üsméretnek _békesség_ maradnunk ót _kell_ áldoznunk az urat és _hála_ néki adnunk _hozzá_ valo _kegyelem_ azt is el mondhatni _hogy_ a _ház_  _ahova_  _kell_ menni _megtérés_ után a menyei _ház_ oda _kell_ sietnünk avétektöl valo meg szabadulásunk után és oda _igyekezik_  _élet_ minden napjaiban

 _kántor_ SZOMBATYÁN

Imádság

 _ó_  _isten_  _aki_  _megtartóztat_ alángnak sebeségit _hogy_ ahárom _ifjú_ ne árthasson _megenged_ szolgaidnak _hogy_ semi vétkes _tűz_  _felgerjedés_ magunkban meg ne _enged_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál rom 5 1

Meg igazulván azért ahit _által_  _békesség_ legyen az _isten_ ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_  _ki_  _által_ vagyon _járulás_ is ahit _által_ akegyelemre a melyben állunk és _dicsekedik_ az Isten _fia_  _dicsőség_ remenségében nem tsak _ebben_ pedig _hanem_  _dicsekedik_ aháboruságokban _tudván_  _hogy_ a _háborúság_  _tűrés_ szerez atüres pedig probálást aprobálás pedig reménséget a reménség pedig meg nem szégyenit mert az Isten szeretete _kiontatik_ a mi szivünkben a szent Lélek _által_  _aki_ nékünk _adat_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda ahit _által_ valo _megigazulás_ 

 _f_ A nem más _hanem_ ahalálos vétekböl és ateremtet állathoz uralkodo szeretetböl valo _kikelés_ a _kegyelem_ és ateremtöhöz uralkodo szeretetre valo menetel ugyan ezen _kegyelem_ és szeretet _által_ leszünk Isten _fia_ 

 _k_ Mellyek azok ahasznok a mellyeket ameg igazulásnak _kegyelem_ munkálodik alelkünkben

 _f_ A mái lettzke _öt_  _feltesz_ az elsö _hogy_  _békesség_ legyen az _isten_ akristusnak lelke és _érdem_  _által_ amely _békesség_  _belső_  _öröm_ és menyei _gyönyörűség_  _okoz_  _benne_ az _isten_ valo _megtérés_ nem ollyan _csalárd_  _békesség_ mint a mely vétkes _öröm_  _okoz_ a _földi_  _jó_  _gazdagság_  _tisztség_  _bírás_ egy _igaz_ léleknek _gyönyörűség_ a _Krisztus_ szenvedéseinek _gyümölcs_ és a világi _öröm_ aszivben uralkodo véteknek és rosz _kívánság_ meg romlot _gyümölcs_ 

 _k_ Mellyek akövetkezendö _három_  _haszon_ a _megigazulás_  _kegyelem_ 

 _f_ A második a _hogy_  _megerősít_ minket ajóban álhatatosá _tesz_ az _isten_ és _hogy_ végig _megtart_ az ö szolgálattyában a _harmadik_ a _hogy_ el távoztassa szivünket az itt alat lévö _dolog_ és az _örökkévaló_  _kapcsol_ azt a reménség _által_ avilágnak _fia_ minden _dicsőség_ a _földi_  _jó_  _birtok_  _tart_ az Isten _fia_ pedig _abban_  _hogy_ a menyei _jó_ várják a negyedik a _hogy_ tsak egyedül a _Krisztus_ valo _fogad_  _fiúiság_  _becsültet_ velünk és azt az _örökség_ amelyre részt _ad_ most Isten _fia_ vagyunk mondgya szent _János_ és még nem _megjelenik_ mitsoda lészünk _tud_  _hogy_ mikor _megjelenik_  _hasonló_ leszünk _hozzá_ mert _meglát_  _ő_ amint vagyon 1 epist 3 1

 _k_ Mellyik az _ötödik_  _haszon_ ameg igazulás _kegyelem_ 

 _f_ A _hogy_ akristusért valo szenvedésben _öröm_  _talál_  _békesség_ szenvedni anyomoruságokot ez _elég_ volna egy _filozófus_  _de_ azokot szeretettel és alázatoságal szenvedni egy valoságos _keresztény_  _illik_ azokban _tenni_ pedig a _dicsőség_ és az _öröm_ az Apostoli _kegyelem_ és _tökéletes_  _keresztényi_ jó _erkölcs_  _ezért_ is mondgya az Apostol _hogy_ a _háborúság_  _tűrés_ szerez atürés pedig probálást aprobálás reménséget a reménség pedig meg nem szégyenit mert az Isten szeretete _kiontatik_ ami sziveinkben a szent Lélek _által_  _aki_ nékünk _adat_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ a _háborúság_  _keresztényi_  _tűrés_ szerez

 _f_ Azok kik a _Krisztus_ lelkében _él_ kik az _evangélium_ alkalmaztattyák _élet_ és nem a világhoz _aki_ meg vetik mind azt valami az _idő_ el mulik kik anyomoruságot ugy _tekint_ mint az _isten_  _hozzá_ valo szeretetének _jel_ és mint magját az _örökkévaló_  _jó_ a melyek után suhajtoznak _ellenben_ pediglen aháboruság _tűrhetetlenség_ szomoruságot panaszolkodást _kétség_ valo _esés_  _okoz_ mind azokban kik avilághoz és amulando _dolog_ ragaszkodnak nyomorultaká is lésznek mind ezen mind amás világon az ollyanok sokal _több_ szenvednek a nyomoruságokban mint avaloságos _kereszt_ mert vigasztalás és reménség nélkül szenvednek akülsö nyomoruságokon _kívül_ még _belső_ is szenvednek a melyek mindennél nehezebek

 _k_ A _tűrés_ miképpen szerez robálást és aprobálás reménséget

 _f_ Probalást szerez mert _érez_ magunkban a _kegyelem_  _haszon_ és az _erő_ melyet veszünk _isten_ meg üsmervén magunkban _hogy_ ö véle mindent _tehet_ és a probalás állandób és _erős_ reménséget szerez avigasztalásal melyet _érez_ az Isten segittségiért abékeségben és atsendeségben melyet _ad_ aszivnek a _Krisztus_ valo szenvedésiben

 _k_ A reménség miért nem szegyenit meg

 _f_ Mert az Isten szavára és az ö _hozzá_ valo szeretetire vagyon _fundálva_ a szent Léleknek arra a _mindenható_  _erő_  _aki_ minket segit és _kegyelem_  _betölt_ mit nem várhatunk _isten_ a midön _oly_ valoságal láttyuk _hogy_ magát és Fiát nékünk adgya _hogy_ szeretetét és szent Lelkét nékünk adgya _hogy_  _benne_ lakozzék el mondhattyuk _tehát_ az Apostolal _ki_ választ el _tehát_ minket a _Krisztus_  _kereszt_ háboruságé szorongatásé éhségé mezitelenségé a veszedelem üldözés vagy a fegyveré _de_ mind ezekben _győzedelmes_ vagyunk azért _aki_ minket szeretet rom 8 35 37


 _evangélium_ 

Szent luk 4 38

Fel kelvén pedig _Jézus_ a synagogábol a simon _ház_ mene a simon napa pedig nagy _hideglelés_ vala és _könyörög_ néki _érte_ és melléje álván parantsola a _hideglelés_ és el _hagy_  _ő_ és mindgyárt fel kelvén szolgál vala nékik mikor pedig anap el nyugodot volna minnyájan _aki_  _különbféle_ nyavalyákal valo betegi valának _hozzá_ viszik vala azokot ö pediglen mindenikre _kéz_  _tévén_  _meggyógyít_ öket _ki_ mennek vala pedig az _ördög_ sokakbol _kiáltván_ és mondván _hogy_  _te_ vagy az Isten _fia_ és _megfeddvén_ nem _hagy_ azokat szollani mert _tud_  _ő_  _Krisztus_ lenni meg viradván pedig _ki_ megyen vala egy puszta _hely_ és a seregek _keres_  _ő_ és szintén _hozzá_ menének és _tartóztat_  _ő_  _hogy_  _él_ menne _tőle_  _ki_ ö mondá mert _egyéb_ városoknak is szükség nékem _hirdetni_ az Isten _ország_ mert azért _küldetik_ és predikál vala _Galilea_ synagogaiban


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ a szent péter napájának _hideglelés_ 

 _f_ Jelenti lelkünknek lelki _betegség_ a melyet _okoz_ a rendeletlen _kívánság_ a melyek uralkodnak azokban kik nem az _isten_ és a melyeket még ajó _erkölcsű_ is _érez_ ez _élet_  _bizonyos_ mértében Ami _hideglelés_ mondgya szent _Ambrus_ a _fösvénység_ ami _hideglelés_ anagyra vágyás a mi _hideglelés_ agyönyörüségeknek _kívánság_  _hasonló_ lehetne mondani az _irigység_ aharagrol _bosszúállás_ és mind az ollyan _indulat_ melyek _háborodás_ és rendeletlenséget _indít_ szivünkben és lelkünkben

 _k_ Kik nyerék meg abetegnek _meggyógyulás_ 

 _f_ Az Apostolok nyerék meg _kérés_  _által_ ez a példa meg _tanít_  _hogy_  _imádkozni_  _kell_ abetegségben lévö atyánk _fia_ megy gyógyulásáért mivel akristus némelykor inkáb meg _hallgat_ a maga szolgait mint sem magát abeteget sokal _érdemes_  _dolog_ is másokért _imádkozni_ mint sem magunkért a midön atesti nyomoruságokban _forog_ a _dolog_ mert a _felebaráti_ szeretet amelyel _imádkozik_  _érte_ nem _haszon_  _kereső_ 

 _k_ Ez az Aszszony könyörgeé magáért

 _f_ Az _evangélium_ arrol nem szól mert az ö _hideglelés_  _jelent_ alelki _hideglelés_ és _hogy_ mind azok kik _abban_ anyavalyában vannak nem _hogy_  _gyógyulás_  _kér_  _de_  _gyakorta_ anyavalyát sem _érez_ söt még azt szeretik nem _hogy_ még agyógyulást _kíván_ szánnunk _kell_  _tehát_ öket és _könyörögni_  _érte_ annál nagyob _buzgóság_  _hogy_ ö magok arrol nem _gondolkodik_ és _hogy_  _gyakorta_ valamint szent Agoston mondgya maga felöl _hogy_ anyira _fél_ attol meg menekedni mint a menyire _kell_ azt _kívánni_  _hogy_ meg menekedgyenek

 _k_ Mit _cselekedik_ ez az Aszszony _meggyógyulás_ után

 _f_ Mindgyárt _felkel_ akristusnak és a _tanítvány_  _kezd_ szolgálni asztalnál arra _tanít_ minket példájával _hogy_ egy szem pillantásig se _halogat_  _hála_ adni az _isten_ a midön valamely _betegség_ vagy nyomoruságtol meg szabaditot mutassuk meg néki _gyorsaság_  _hozzá_ valo _hálaadás_ és _buzgóságos_  _hogy_  _ő_ szolgálni akarjuk _abban_ az állapotban a melyben tett minket és azö szolgálattyában valo _gyorsaság_ és szorgalmatoságunkal adgyuk _jel_ egészen valo _meggyógyulás_  _hogy_ jó példát adván azzal _felebarát_ arrais vigyük _hogy_ azért _dicséret_ adgyon _isten_ 

 _k_ Miért mene akristus a pusztában _tanítás_ és _csodatétel_ után

 _f_ Mert példát akara adni szolgainak _hogy_ minek utánna végben vitték _hivatal_ egy _idő_ magokban szállyanak és magánoson _él_  _hogy_ ujjab _erő_ vévén magokban nagyob _buzgóság_  _visszatér_ a munkára a _Krisztus_ igen szereti vala apusztában valo _imádkozás_ meg akarván azal mutatni _hogy_ mitsoda szükséges a magánoson valo létel ajó _imádság_ és _ha_ ateremtet állatokra _terjeszt_ elménket és szivünket az Isten szavát nem _hallgathat_ se ö meg nem _hallgat_ a miéinket

 _k_ Mit _kell_  _gondolni_ ezen népnek _buzgóság_ felöl _aki_  _feltalálván_ akristust attol _tart_  _hogy_  _él_  _hagy_ öket

 _f_ Fontollyuk meg ezt a példát amely minket szégyenbe _hoz_ és a mely szemünkre _hány_  _hogy_ mitsoda _tunyaság_ és _figyelmetlenség_  _hallgat_ az Isten _ige_  _követ_  _tehát_ ezt a szent szorgalmatoságot _keresvén_ az _isteni_  _ige_  _köttetik_  _kegyelem_ és amidön szivünket _meghat_  _tart_ attol _hogy_ avilág és akisértetek el ne vesztessék velünk annak _gyümölcs_ ez a _félelem_ nékünk üdveséges lészen mivel az _igazság_ szeretetét fogja szivünkben _oltani_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ akristus _felelet_  _aki_ mondá anépnek _hogy_ azért _elküldetik_  _hogy_  _egyéb_ városoknak is _hirdet_ az Isten _ország_ 

 _f_ Az _egyházi_ szolgákot arra _tanít_  _hogy_  _buzgóság_ meg ne határozák valamely személyhez vagy valamely _hely_ amidön _hivatal_ valamely népre _terjed_  _hanem_  _követ_ oda az _isten_  _ahova_  _hív_ öket és szolgállyák _ő_ azokban amelyekben azö rendelése tészi öket

 _Szentháromság_ NAPJÁN

Imádság

 _örök_ mindenhato Isten _ki_  _hit_ adván szolgaidban a melyet ök vallyák meg is üsmértetted vélek az _örökkévaló_  _háromság_  _dicsőség_ és _hogy_  _imád_ az _isteni_  _természet_  _egyesség_ egy _hatalmas_  _felség_  _megenged_ uram _hogy_  _ehhez_ ahithez lévén _köttetve_ meg menekedgyünk minden féle nyomoruságoktol a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent pál rom 11 33

 _ó_ ’ Isten _bölcsesség_ és _tudomány_  _gazdagság_ magossága mely _megfoghatatlan_ azö _ítélet_ és meg visgálhatatlanok az ö utai mert _ki_ üsmérte meg az ur elméjét vagy _ki_ volt azö _tanács_ vagy _ki_ adot _elsőbb_ néki és _visszaadatik_ annak mert ötölle és ö általa és _őbenne_ vannak mindenek ö néki légyen _dicsőség_  _örökké_ Amen


Magyarázat

 _k_ Az Anyaszent egyház miért _olvastat_ a mái napon azt a mit mond szent pál aválasztásnak és a _kegyelem_  _titok_  _imádtatván_ velünk az Isten _bölcsesség_ és _tudomány_  _gazdagság_ magosságát

 _f_ Mert a _Szentháromság_ az üdveségre valo választásnak és akegyelemnek _titok_  _megfoghatatlan_ az Anyaszent egyház azal aszándékal _olvastat_ ezt a mái letzkét _hogy_ minket _oktat_ mert noha meg ne foghasuk is azt a magoságot _mindazonáltal_  _kell_  _tudni_ azt amit mond az _írás_ arrol és a _tradíció_  _kevélység_ és _magahittség_ volna attol _aki_ azt meg akarná _fogni_  _de_ meg más részint _hálaadatlanság_ volna attol _aki_ nem akarná azt meg tudni ollyan szin alat _hogy_ a _megfoghatatlan_ ez okáért _ha_ vétkesek nem akarunk lenni vagy egy vagy más képen _olvas_ arrol vagy az _írás_ vagy a szent Atyákbol vagy ollyanoktol _oktattat_ magunkot kik arra alkalmatosok _elmélkedik_  _gyakorta_ ezekröl anagy _titok_  _hit_  _félelem_  _tisztelet_  _bizodalom_ és _imád_ azokot alázatoságal _megalázván_ magunkot ezek amagosságos és és _imádás_ méltó _titok_ elött

 _k_ Mit _jelent_ ezek a szók _ki_ üsmérte meg az ur elméjét

 _f_ Azt _jelent_  _hogy_  _gyakorta_ rejtékben vannak az Isten _ítélet_ az emberek elött mert ö azt akarja _hogy_ a szentek is rettegjenek _őelőtte_ és az ö mindenhato _kéz_ alat _hogy_ tsak az ö akarattyátol _függ_  _hogy_ tsak _benne_  _dicsekedik_  _hogy_ az ö szándékit és akaratit _imád_  _ha_ azokot meg nem foghattyák is _bizonyos_ lévén _abban_  _hogy_ minden valami ötölle _jön_ az _igazságos_ és _imádás_ valo

 _k_ Miért mondgya a szent pál ezeket a szokot _ki_ adot _elsőbben_ néki és _visszaadatik_ annak

 _f_ Azért _hogy_ minket meg alázon és meg _oltalmaz_ attol az _ember_  _kevélység_  _hogy_ magunkot el ne _hisz_ és azt ne _gondol_  _hogy_  _ha_ az _örök_  _élet_ választattunk atsak a magunk _érdem_ vagyon és azt nem tsak a _Krisztus_  _kegyelem_  _kell_ egyedül _tulajdonítani_ az Apostol meg akarván minket menteni az illyen vétkes _gondolat_ azért mondgya nékünk _hogy_ semit nem adunk _isten_ a mit tölle nem vettük volna és _hogy_ minden _érdem_ akegyelem ajándékitol _jön_ valyuk meg _tehát_ valoságal _hogy_ magunktol semmit nem adhatunk _isten_ olyat a miért _irgalmasság_ és _kegyelem_  _tehet_ velünk a mely _kegyelem_ nélkül pedig _egyéb_ nem lát _benne_ véghetetlen nyomoruságnál _hogy_ mi magunktol tsak jót sem _gondolhat_  _hogy_ nintsen semmi is ollyan _mibennünk_ a mivel _dicsekedhet_ik_  _ha_ nem tsak azal amit az ö _jóság_ vettünk 2Cor35 l Cor4 7 _ezért_ is mondá szent Agoston az _isten_ uram _tekint_  _benne_ a magad munkáját és ne az _enyém_ mert _ha_ az _enyém_  _tekint_  _kárhozat_ vetz engemet _de_  _ha_ amagadét _tekint_  _megkoronáz_ engemet supr ps 137 n 18

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szokot mert ö tölle és ö általa és _őbenne_ vannak mindenek ö néki légyen _dicsőség_ 

 _f_ Az Apostol meg akarja velünk értetni _hogy_ tsak az _isten_  _illik_ a maga _dicsőség_  _keresni_ mindenekben és mindent arra _fordítani_ mert minden ami _teremtetik_ és minden _kegyelem_ ö tölle vannak mint _kútfő_ és az ö _mindenhatóság_ ezt is teszik ezek a szok mindenek ö tölle vannak mindenek az ö _isteni_  _tökéletesség_  _kép_ azért is mondgya mindenek ö általa vannak mindennek is _őbenne_  _kell_ nékünk _tetszeni_ és tsak _őbenne_ maradandok és anyiban állandok a menyiben ö azokot meg _tart_ szüntelen valo _gondviselés_ ezeket is _tesz_ ezek a szok _őbenne_ vannak mindenek

 _k_ Nem lehetneé meg más _értelem_ adni ezeknek a szoknak

 _f_ Lehet még igy is magyarázni _ha_ ugy _tekint_ az Atyát mint _kezd_ nélkül valo _kezdet_ azt _kell_ mondanunk _hogy_ mindenek tölle vannak mint mindennek _kezdet_  _ha_ ugy _tekint_ a _fia_ mint az Atyanak _ige_ és _bölcsesség_ azt _kell_ mondanunk _hogy_ mindenek ö általa vannak _ezért_ is mondgya szent _János_  _hogy_ mindenek ö általa lettek joan 1 3 a szent Lelket pedíg _ha_ ugy _tekint_ mint az Atya és a _fiú_  _között_ valo szeretetett és mint minden _isteni_ munkáknak végit el lehet mondani _hogy_ mindenek _őbenne_ vannak mert mindennek _hozzá_  _kell_  _célozni_ és mindent néki ajánlani azért is mondgya agörög _fordítás_  _hogy_ mindenek _őérte_ vannak az az az ö _dicsőség_ 

 _k_ Mitsoda _haszon_  _kell_  _fordítani_ mind azt valamit eddig mondottál vagy az el választásnak és a _kegyelem_  _titok_ vagy a _Szentháromság_  _titok_ 

 _f_ Arra _hogy_  _hisz_ mind azt valamit az Isten méltoztatot nékünk _ki_ nyilatkoztatni mi lehet _okos_ mint azt _hinni_ a mit maga az _igazság_ és az _okosság_ mond _tart_  _hallgatás_ az _ember_ elmét _hogy_ ne _keres_  _megfogni_ azt a mi igen _meghalad_  _gondolat_ vallyuk meg azt _hogy_ az Isten számlálhatatlan _dolog_  _cselekedhet_ik_ ollyanokot amelyeket mi meg nem foghatunk _hogy_ ö mindeneket _tud_ az ö _tudomány_ ollyan véghetetlen valamint az ö _hatalom_ a mi _tudomány_ pedig igen meg vannak _határozva_ tsak aleg _kis_  _dolog_  _iránt_ is és amit minden nap látunk és a mit _inkább_  _gondol_ üsmérni mi azt meg nem foghattyuk minden világi _dolog_ nehezek mondgya abölts és az _ember_ szoval azokot meg nem foghattya Eccl 1 8


 _evangélium_ 

Szent Matth 28 18

És _hozzá_ menvén _Jézus_ szolla nekik mondván _adat_ nékem minden _hatalom_ menyben és a _föld_ el menvén azért _tanít_ minden nemzeteket _megkeresztelvén_ öket Atyának és _fiú_ és szent Léleknek nevében _tanítván_ öket meg _tartani_ mind a miket parantsoltam néktek és én _íme_ veletek vagyok minden nap világ végezetig


Magyarázat

 _k_ Mitsoda a _Krisztus_ az a _hatalom_ a mely neki _adat_ azö _halál_ és _feltámadás_  _érdem_  _által_ 

 _f_ szabadságot _ad_ anéki _hogy_ az Attyának _jobb_ üllyön _hogy_ az Angyaloknak és aboldog lelkeknek _fej_ légyen _hogy_ az _ember_ meg nyisa amenyeknek _kapu_  _hogy_ szent Lelket _küld_ a mely fel álittsa és _erősít_ Anyaszent egyházát eföldön _hogy_ Apostolokot _küld_ az egész világra kik _evangélium_ predikállyák kik anemzeteket ahitnek _járom_ alá _tesz_ nékik _törvény_ szabjanak szenttségeket és _egyházi_ szolgákot rendellyenek azö ajándékit és _kegyelem_  _kiosztogat_ aválasztatit meg szentellyék és _hogy_ evilágon lévö minden _jó_ és nyomoruságokot azoknak üdveségekre _fordít_ és _közönséges_ mind azt valami _történik_ ez _élet_ az _isten_  _ítélet_ vagy _irgalmasság_ 

 _k_ Mire _kötelez_ minket akristusnak ez a _hatalom_ 

 _f_ Arra _kötelez_ minden _hív_  _hogy_ néki _engedelmeskedik_ mindenekben valamit az _evangélium_ nékünk _hagy_ azokot _követ_ és _teljesség_ az ö _kegyelem_  _függ_  _aki_ pedig valamely _hatalom_ vagyon az Anyaszent egyházban azokot arra _kötelez_  _hogy_ magokban meg üsmerjék _hogy_ mindent ötölle vettek az ö rendelése _szerint_  _kell_ magokot viselni és nem amagok _haszon_  _szerint_ se nem avilágnak valo _tetszés_  _hanem_ tsak egyedül az ö szolgálattyát _tekint_ és ahivek üdveségét és _hogy_ rettentö számot fognak adni az ö _ítélőszék_ elött azért _hogy_ a _hatalom_ mint _él_  _kötelez_ arra mind azokot kik valamely világi _tisztség_ vagy méltoságban vannak _hogy_ minden _hatalom_  _fordít_ az ö Anyaszent egyházában lévö _ország_  _előmenetel_ és _gyarapodás_ egy szoval a rosz szokásokot el ronttsák és _ő_ szolgáltassák _tiszteltetik_ mind azokon ahelyeken _ahova_  _hatalom_  _elterjed_ 

 _k_ Miért mondá az üdvezitö az Apostolinak minek elötte _elküld_ öket _hogy_ minden _hatalom_  _adat_ néki

 _f_ Azért _hogy_  _megértet_ vélek _hogy_ az Anyaszent egyház fel állitására szükségek vagyon az ö _hatalmas_ segittségére a mely nélkül vakmeröség lett volna minden _igyekezik_ mert ugyan is _tizenkét_ szegény _ember_  _aki_ se _hitel_ se _tudomány_ nem lévén nem _foghat_ nem is mértek volna _fogni_ a nemzettségek _megtérítés_ nagy munkájához és annyi _sok_  _hamis_ vallásnak _felfordítás_  _hogy_  _ha_ tsak az ö _isteni_ segittsége vélek nem lett volna _ki_ tettzik _tehát_ ebböl világosan _hogy_ a mi vallásunk fel állitása a magoságban lakozonak munkája

 _k_ Miért _megkeresztel_ a _gyermek_ minek elötte lehesen öket _oktatni_ mivel akristus azt akarja _hogy_  _elsőbben_  _oktat_ és az után _megkeresztel_ 

 _f_ Mert akristus az ollyanokrol szól itt akik már el _ér_ az _okosság_  _idő_  _aki_  _elsőbben_  _oktatni_  _kelletik_ a vallás _titok_ minek elötte _megkeresztel_ a mi pedig a _kisded_  _illet_ az Anyaszent egyház _tradíció_  _tud_  _hogy_ ez a szenttség el _követ_  _benne_  _haszon_ meg szabaditván öket az _ördög_ és az _eredendő_ vétek rabságábol meg _szentel_ öket az Isten és az Anyaszent egyház _fia_ tészi öket az Isten _kegyelem_ valamint akristusért szenvedet martyrumság meg szentelé akisdedeket _aki_  _Heródes_ meg öleté

 _k_ Miért akarja akristus _hogy_ az Atyának és a _fiú_ és a szent Léleknek nevébén _keresztel_ 

 _f_ Meg akarja nékünk mutatni _hogy_ az ujjonan valo születés az _isteni_  _fiúság_ és amalasztok melyeket akereszttségben veszünk a _három_  _isteni_ személyektöl vannak _egyenlő_ és _az_  _egyenlő_  _tisztelet_ és _imádás_  _tartozik_ mert _egyenlő_  _természet_ és _istenség_ azt is meg akarja velünk értetni _hogy_ ez a szenttség minket a _Szentháromság_ szentel az Atyának mint _teremtő_ a _fiú_ mint meg váltonak a szent Léleknek mint meg szentelésünk _kezdet_ az Atyának mint _fia_ a _fiú_ mint _örökös_  _társ_ és a szent Léleknek mint _templom_ erre valo nézve nem _elég_ a _hogy_ az _isten_ az ö _egyes_ állattyában _imád_  _hanem_ még _ő_  _imádni_  _kell_  _három_ személyiben mivel mindenik személy Isten _mindazonáltal_  _különböző_ magok _között_ 

 _k_ Az Isten _ki_ nyilatkoztatta valaé ezt a nagy titkot a sidoknak

 _f_ Ezt ö vélek igen _homályos_ üsmértette vala meg ez a _kegyelem_ a _Krisztus_ Anyaszent egyházának _megadatik_ a kinek arrol világos üsmerettséget adot el is mondhatni _hogy_ ez a titok a _kereszt_  _titok_ nagy _hálaadás_  _tartozik_  _tehát_ illyen nagy _kegyelem_ a _Szentháromság_ lévén _tehát_ szenteltetve még ez _élet_  _tartozik_ néki azokal atiszteletekel _imádás_ és szolgálatokal a melyeket adnak néki aválasztottak _örökös_ amenyekben

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók veletek vagyok minden nap világ végezetig

 _f_ Ezek meg _bizonyít_  _hogy_ a _Krisztus_ Anyaszent egyháza szüntelen _tart_ eföldön világ végiig mert a _Krisztus_ véle lészen _hogy_ azt _igazgat_ vezérellye és meg _tart_ az ö _mindenható_ lelkének _erő_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO ELSÖ VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _benne_ reméllöknek _erő_ vagy _tekint_  _kegyelmes_  _imádság_ és mint _hogy_ az _ember_  _gyengeség_ semit nem _tehet_ nálad nélkül segits minket _kegyelem_  _hogy_  _betöltvén_ parantsolatidot minden akaratink és _cselekedet_  _előtte_  _kedves_ legyenek a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent jan 1 lev 4 8

A _ki_ nem szeret nem üsméri az _isten_ mert az Isten szeretet _abból_  _megjelenik_ az Isten szeretete _mihozzánk_  _hogy_ az ö _egyetlenegy_ szülöt Fiát _küld_ az Isten evilágra _hogy_  _él_ ö általa _abban_ vagyon aszeretett nem _hogy_ mi szerettük volna az _isten_  _hanem_  _hogy_ ö szeretet minket _elsőbben_ és _elküld_ a Fiát _engesztelő_ ami _bűn_ szerelmesim _ha_ igy szeretet minket az Isten nékünk is _kell_ egy mást szeretnünk az _isten_  _soha_ senki nem látta _ha_ egy mást szerettyük az Isten _mibennünk_ lakik és az ö szeretete _mibennünk_  _tökéletes_  _abból_ üsmérjük meg _hogy_  _őbenne_ lakunk és ö _mibennünk_  _hogy_ az ö lelkéböl adot nékünk és mi láttuk és _bizonyság_  _tesz_  _hogy_ az Atya _elküld_ az ö Fiát evilág üdvezitöjét valaki vallya _hogy_  _Jézus_ az Isten _fia_ az Isten lakik _abban_ és ö az _isten_ és mi meg üsmértük és _hisz_ az _isten_  _hozzá_ valo szeretetét az Isten szeretet és _aki_ az szeretetben marad az _isten_ marad és az Isten _őbenne_  _evégre_ lett _tökéletes_ az Isten szeretete _mihozzánk_  _hogy_ az _ítélet_ napján _bizodalom_ legyen mert amint ö vagyon mi is vagyunk evilágon _félelem_ nintsen aszeretetben _hanem_ atekélletes szeretet _ki_ rekeszti a _félelem_ mert a _félelem_  _gyötrelem_ vagyon _aki_ pedig _fél_ nem _tökéletes_ a szeretetben mi azért szeresük az _isten_ mert az Isten szeretet minket _először_  _ha_  _ki_ azt mondgya _hogy_ szeretem az _isten_ és az ö attyafiát _gyűlöl_  _hazug_ az mert _aki_ nem szereti az ö attyafiát akit lát az _isten_ akit nem lát mi modon szeretheti és eparantsolatunk vagyon az _isten_  _hogy_  _aki_ szereti az _isten_ szeresse az ö attyafiát is


Magyarázat

 _k_ Miért mondgya szent _János_  _hogy_ az Isten szeretet

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ az Isten véghetetlen szeretettel szereti _fia_ ollyan szeretettel amely ö maga mert valami az _isten_ vagyon a maga az Isten azért is adta nékik a fiát _aki_ minden _kedv_  _tesz_ és az ö szent lelkét _aki_ az ö szeretete ez igy lévén _aki_ aszeretet ellen vét az Isten ellen vét

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket a szokot _abból_  _megjelenik_ az Isten szeretete _mihozzánk_  _hogy_ az ö _egyetlenegy_ Fiát _küld_ Isten evilágra _hogy_  _él_ ö általa

 _f_ A magyarázattya a _hogy_ az Isten nem adhatta nagyob _bizonyság_ szeretetinek mint azt _hogy_ nékünk _elküld_ egy Fiát akit _érte_ ahalálra adván meg mentene minket az _örökös_  _halál_ és nékünk _élet_ adna _de_  _örökös_  _élet_  _de_ a mi _inkább_ fel magasztallya _hozzá_ valo szeretetit ahogy _olyankor_  _elküld_ a midön az egész _ember_ nemzet a vétekben lévén el merülve nem várhatot tölle mást _hanem_  _bosszúállás_ és _ha_  _elküld_ nem azért _hogy_ el veszese _érdem_  _szerint_  _hanem_  _hogy_ meg szabadittsa és bé _tölt_  _örökös_  _jó_ 

 _k_ Ez a szeretete _isten_ a mi szeretetünkért valo jutalomé

 _f_ A nem ami szeretetünkért valo _jutalom_  _de_ söt még ami szeretetünknek az a _kezdet_ és _ok_ ö szeretet minket _elsőbben_ és mi nem szerethettük volna _ő_  _ha_ minket meg nem elözöt volna és _ha_ nem adta volna nékünk azt a szeretetet a melyel _kelletik_  _ő_ szeretni szeretetet adván néki a szeretetért mi magunktol tsak a _teremt_ állatokot szerettük volna ugyan aza szeretet is vala ami veszedelmünk és vétkünk mert ugy ateremtet állatnak adtuk azt a mit tsak egyedül az _isten_  _kelletik_ adni _de_ a mi _inkább_  _hálaadás_  _indíthat_ minket a _hogy_ ez a szeretet az ö _fia_ vériben állot _aki_ is _hogy_ meg válttsa az _ember_ magát fel áldozta a _kereszt_  _meghal_ és öket _megbékéltet_ az Attyával _bűn_  _bocsánat_ nyervén nékik

 _k_ Mit _kell_  _kihozni_ illyen nagy szeretetböl

 _f_ Azt _kell_  _kihozni_ szent _János_  _hogy_  _ha_ az Isten igy szeretet minket minékünk is _kell_  _egymás_ szeretnünk annyira _hogy_  _ha_ szükséges _élet_ is _letesz_  _atyánkfia_ az az _hogy_ ugy _kell_  _ő_ szeretnünk valamint az Isten szeretet minket szeretvén még _ellenség_ is mivel az Isten szeretet minket a midön még _ellenség_ valánk

 _k_ Mitsoda _értelem_ vagyon ezeknek aszoknak _hogy_  _soha_ senki nem látta az _isten_ 

 _f_ Mert _soha_ senki itt alat nem látta az _isten_ magában és ugy amint vagyon az alátás aboldog lelkeket _illet_ a menyekben és az ö szenvedéseknek _jutalom_  _hogy_  _ő_ egészen láthassák

 _k_ Miért mondgya szent _János_  _hogy_  _ha_  _egymás_ szerettyük az Isten _mibennünk_ lakik és azö szeretete _mibennünk_  _tökéletes_ 

 _f_ Meg akarja nékünk mutatni _hogy_ másképen nem _hanem_ tsak ugy _bírhat_ az _isten_ mind ezen mind a más _élet_  _hogy_  _ha_  _keresztényi_ szeretettel vagyunk _felebarát_ még az _ellenség_ is mert _ha_  _felebarát_ az _isten_ és az _isten_ szerettyük az _isten_ magát szerettyük _ok_ adom mert a _keresztényi_  _felebaráti_ szeretet _abból_ áll _hogy_  _felebarát_ azt _kíván_  _hogy_ az _örökös_ jót _bírhat_ apedig maga az Isten azt _kívánni_ pedig vagy magunknak vagy másoknak _hogy_ az _isten_  _bírhat_  _akkor_ az _isten_ szerettyük és _bír_ is valamely mértékben _hogy_  _ha_  _ő_ valoságal szerettyük mert az _aki_ szeret meg _egyezik_ szivel és _hajlandóság_ azzal akit szeret mivel a szeretet a szeretö _dolog_ valo _megegyezés_ áll a szivnek ugyan ezt is _tanít_ nékünk az üdvezitö mondván _ha_  _ki_ engem szeret az én _beszéd_ meg _tart_ és az én Atyám is szereti _ő_ és _hozzá_ menyünk és _lakóhely_ szerezünk nála joan 14 23 szent _János_ is _ezért_ mondgya _hogy_  _ha_  _egymás_ szerettyük az Isten szeretete _tökéletes_  _mibennünk_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket a szókót _abból_ üsmérjük meg _hogy_  _őbenne_ lakunk és ö _mibennünk_  _hogy_ az ö lelkéböl adot nékünk

 _f_ Ezek azt teszik _hogy_ az Isten ami szivünkben _öntvén_ a szeretetet a szent Lélek _által_ melyet a _keresztség_ vettünk és a _bérmálás_ a szent Lélek _bizonyság_ tészen arrol a mi lelkünknek és meg érezteti velünk az _isten_  _benne_ valo létit a _kegyelem_ és ajó _erkölcs_  _indulat_ a melyeket _benne_ munkálodgya

 _k_ Miért mondgya szent _János_  _hogy_ ö látta és _bizonyság_  _tesz_  _hogy_ az Atya _elküld_ az ö Fiát evilág üdvezitöjét

 _f_ Mert ö _bizonyság_ volt az ur szine változásának _feltámadás_ menyben menetelének a szent Lélek _tanítvány_ valo le szállásának ezek valoságos _bizonyság_ az üdvezitö eföldre valo _elküldés_ 

 _k_ Hogy az Isten _mibennünk_ és mi az _isten_ lakjunk elégségesé arra azt vallani _hogy_ a _Krisztus_ az Isten _fia_ 

 _f_ Elegséges tsak _hogy_ az a vallás _élő_  _hit_ és szeretettel légyen _hogy_ atselekedetek _megegyezik_ avallás tétellel és _hogy_  _abban_ a szándekban legyünk _hogy_ azt meg vallani _élet_ el vesztésivel is _kész_ vagyunk

 _k_ Szent _János_ miért mondgya ujontában _hogy_ az Isten szeretet és _aki_ aszeretetben marad az _isten_ marad és az Isten _őbenne_ 

 _f_ Azért _hogy_ annál is inkáb az elménkre adgya _hogy_ mitsoda _kötelesség_  _tartozik_ az _isten_ szeretni és a _felebarát_ és _hogy_ a mi szeretetünknek álhatatosnak _kell_ lenni mivel _mindaddig_ valamég a szivünkben megmarad az Isten is _benne_ meg marad és mi is _őbenne_  _ellenben_ pedíg az Isten nintsen azokal kik a _felebarát_ nem szeretik vagy akik tsak avilágért vagy _ha_ a magok _haszon_ szeretik _ő_ ennek aszeretetnek minden _ember_  _kell_  _terjedni_ atyafi vagy nem atyafi jó akaro vagy _ellenség_ vagy _idegen_ az _isten_ valo szeretetünknek ez a _tökéletesség_  _hogy_ ollyanok legyünk evilágon amitsodás akristus volt szeresünk mindeneket söt még _ellenség_ is valamint ö azokot szerette és legyünk _kész_ az ö példájára _ha_ a szükség ugy _hoz_  _élet_ is le _tenni_ üdveségekért

 _k_ Mit _okozhat_  _benne_ eza szeretet és a _Krisztus_ valo _hasonlítás_ 

 _f_ Azt _okozhat_  _benne_ ez a _két_  _dolog_  _hogy_ nagy _bizodalom_ mehetünk az Isten _elébe_ az utolso napon mert _ha_ szent _Jakab_  _szerint_  _irgalmasság_ nélkül fog meg itéltetni az _aki_  _irgalmasság_ nem tett abizonyos _hogy_  _aki_  _irgalmas_ volt valamint _hogy_ az Isten _irgalmas_ és _aki_ attya _fia_ szerette valamint akristus minket szeretet az _ítélet_ napján nagy _bizodalom_ lehet

 _k_ Szent _János_ miért mondgya _hogy_ a _félelem_ nints a szeretetben _hanem_ atekélletes szeretet _ki_ rekeszti a _félelem_ 

 _f_ Hogy ezeket meg lehesen _érteni_ meg _kell_  _különböztetni_ akét féle _félelem_ az _egyik_ nevezik szolgai _félelem_ a másikát _fiúi_  _félelem_ a szolgai _félelem_ az a mely tsak a _büntetés_  _fél_ és a mely el kerülteti avétket mert _tart_ az _égés_ és nem az _isten_  _megbántás_ ugy _hogy_ a vétket _gyakorol_  _ha_ a más _élet_ nem volna semitöl is _tartani_ 

 _k_ Ez a _félelem_ nem joé

 _f_ Magában jó és nem tsak szabad _de_  _tartozik_ is _félni_ olyan nagy veszedelemtöl mint apokol az illyen _félelem_ magában _térít_ a _bűnös_ abölts azt mondgya _hogy_  _aki_ nem _fél_ ameg nem igazulhat az igen _hasznos_ mert meg gátollya a _külső_ vétkeket és meg _tartóztat_ arosz szokásokot és _külső_  _jó_ miveltet a _fogyatkozás_ ennek a _félelem_ nem a _hogy_ a pokoltol _tart_  _hanem_ az _hogy_ tsak a pokoltol _tart_ tsak erre avegre _elkerül_ a roszat és _cselekedik_ ajót _ugyanezért_ is nevezik szolgai _félelem_ mert ugy miveltet minket mint arabokhoz _illik_ és nem ugy mint a _fia_ a _fogyatkozás_ nem magátol a _félelem_ vagyon _hanem_  _mitőlünk_ mivel tsak avétekért valo _büntetés_ akarjuk el _kerülni_ és nem magát avétket egyedül az _isteni_ szeretet utáltattya meg avétket a rekeszti _ki_ a szivböl meg változtatván az akaratot atölti bé az Isten _törvény_ ugy amint _kell_ és az is tészi _igaz_ és _kedves_ az _ember_ az Isten szemei elött _egyszersmind_ el nem érhettyük azt az _isteni_ szeretetet a _bűnös_ arra _indít_ a _büntetés_ valo _félelem_ és _hely_  _készít_ a szeretetnek atö ahegyivel utat _csinál_ és maga után vonnya a selymet amateriában illyen szent Agoston _szerint_ a pokoltol valo _félelem_ és az _isteni_ szeretet a _félelem_ meg nyittya a szivet és maga után vonya a szeretetet a mely _onnét_ a vétket _ki_ üzi nem _kell_  _kétség_  _esni_ az olyanrol _aki_  _kötelesség_ tsak abüntetés _félelem_ viszi végben _hanem_ arra _kell_  _inteni_  _hogy_ a _félelem_ a szeretetre menyen _cselekedik_ mondgya ez a szent Atya leg aláb a _büntetés_  _félelem_  _ha_ még nem _cselekedhet_ik_ az _igazság_ szeretetéböl _de_ az _isten_  _kell_  _kérni_ azt a szeretetet mely a jót _hasznos_  _cselekedtet_ és tsak az üdveségre valo nézve

 _k_ Mit _hív_  _fiúi_  _félelem_ 

 _f_ Azt _hív_ amely az _isteni_ szeretettöl _jön_ mint _eredet_ és amely azt _cselekedik_  _hogy_ a _büntetés_ nem _tart_ ugy mint az _ő_  _megbántás_ ugy anyira _hogy_ aroszat _elkerül_ és ajót _cselekedik_  _gyönyörűség_ és tsak az ö szeretetiért és _hogy_ ezt mindeniket _elkövet_  _ha_ szinte nem _kell_ is _tartani_ abüntetéstöl a _fiúi_  _félelem_ még ollyan _tisztelet_ valo _félelem_ is a mely _tiszteltet_ velünk az _isten_ és magunkot _megalázván_  _ő_ a szent pál mondása _szerint_ rettegésel szolgállyuk ezt azért _hív_  _fiúi_  _félelem_ mert ajol neveltetet _fi_ semitöl nem _fél_ ugy mint attol _hogy_ meg ne _bánt_ azö jó és _kegyes_ attyokot és _aki_ elöt _tisztelet_ és alázatoságal vannak

 _k_ Miért mondgya _tehát_ szent _János_  _hogy_ a _félelem_ nints a szeretetben

 _f_ Mert _itt_ a szolgai _félelem_ szól az _isteni_ szeretet mely az _isten_ mindenek felet szeretteti és a _felebarát_ az _isten_ nagy _bizodalom_  _ad_  _hogy_ az Isten nem akar minket _örökös_ el veszteni és igy ez a szeretet _meggyengít_ a _félelem_  _de_ a _fiúi_ szeretetröl el mondhatni _hogy_ mentöl inkáb szeretik az _isten_ annál inkáb _fél_  _ő_ meg _bántani_ és _kis_ is _ő_ meg sérteni

 _k_ Miért mondgya utánna _hogy_ a _félelem_  _gyötrelem_ vagyon

 _f_ Mert _aki_ a _büntetés_  _félelem_ vagyon az _igazság_ szeretete nélkül anyughatatlanságban és _gyötrődés_ vagyon _fél_ a _gyötrődés_ és a _gyötrődés_ vagyon

 _k_ Mivel _befejez_ mind azt valamit mond szent _János_ a szeretetröl

 _f_ Azal _befejez_  _hogy_  _tartozik_  _teljesség_ szeretni az _isten_  _aki_  _oly_ nagy _jóság_ szeretet _elsőbben_ minket a midön még az ö _ellenség_ valánk ugy anyira _hogy_ az igen nagy vetekben _esik_  _aki_  _őneki_ szeretetiért szeretetet nem _ad_  _de_ mely _kevés_ vannak az ollyan _kereszt_ kik illyen nagy _dolog_ valoságal meg visgálnak magokot

 _k_ Miröl üsmérjük meg _ha_ szerettyüké _ő_ 

 _f_ A Mi _cselekedet_ arrol _ha_ avéteknek ellene állunké _ha_ szorgalmatoságal végben viszüké _hivatal_  _abban_ az állapotban a melyben vagyunk _ha_  _öröm_ engedelmeskedünké az Isten parantsolatinak és rendelésinek példának okáért azt parantsollya mondgya szent _János_  _hogy_  _aki_ az _isten_ szereti szerese atyafiát is _ha_ ezt nem _cselekedik_  _hiába_ mondgyuk _hogy_ szerettyük az _isten_ mert az Apostol _szerint_  _aki_ azt mondgya _hogy_ az _isten_ szereti és az atyafiát _gyűlöl_  _hazug_ a mert _aki_ nem szereti az ö attyafiát a kit lát az _isten_ a kit nem lát mi modon szerethetné 


 _evangélium_ 

Szent luk 6 36

Legyetek azért _irgalmas_ mint a _ti_ atyátok _irgalmas_ ne _ítél_ és nem itéltettek ne _kárhoztat_ és nem _kárhoztatik_  _megbocsát_ és meg _bocsáttatik_ nektek adgyatok és _adatik_ néktek jó és _megtömött_ és meg rázot és _kifolyó_ mértéket adnak ati _kebel_ mert azon mértékel a melyel mértek viszá mérettetik néktek monda pedig _hasonlatosság_ is nékik vallyon avak vezethetié avakot nem mind aketten averemben esneké nem _feljebbvaló_ atanitvány amesternél _tökéletes_ lészen pedig minden _ha_ lészen mint az ö mestere miért nézed pedig a szálkát az Atyád fia szemében a _gerenda_ pedig mely ate szemedben vagyon nem vészed _ész_ avagy mint mondhatod az atyád _fia_ atyám fia _had_ vessem _ki_ a szálkát a szemedböl magad a szemedben a _gerenda_ nem látván _képmutató_ vesd _ki_  _először_ a _gerenda_ ate szemedböl és akkor lássad _hogy_  _ki_ vegyed a szálkát az atyád fia szeméböl


Magyarázat

 _k_ Miképen lehetünk ugy _irgalmas_ valamint ami menyei Atyánk _irgalmas_ 

 _f_ A midön szánakodo szeretettel _tekint_ a mások testi vagy lelki nyomoruságit a midön minden _tehetség_ [tehettségün _kell_ ] meg segittyük öket _ha_ más képen nem lehet leg aláb jó akarattal és _imádság_ mindenkor _kész_ legyünk _megbocsátani_  _ellenség_ és azoknak kik _megbánt_ nem _tartván_  _kis_  _harag_ is szivünkben _őellenük_ egy szoval _követni_  _kell_  _jobban_ a mint töllünk lehet azt az _irgalmasság_ a melyel az Isten volt _hozzá_  _halál_ adván _érte_ a maga Fiát és _megbocsátván_  _bűn_ ezt apéldát adgya az ur _elöben_  _hogy_  _követ_ 

 _k_ A midön azt mondgya ne _ítél_ és nem itéltetel tilttyaé _teljesség_ az _ítélés_ 

 _f_  _közönséges_ azt nem _tilt_ söt még másut parantsollya az _ítélés_  _de_ az _igazság_ rendi _szerint_  _megegyeztetvén_  _ítélet_ az ö _ítélet_  _de_  _tilt_ és _kárhoztat_ az _igazságtalan_ és vakmerö _ítélet_ a melyek _oly_  _közönséges_ és _sok_ számu vétkeknek _eredet_  _hogy_ ezeket el lehesen _kerülni_ visgállyuk meg _hogy_ mi nem tettzik nékünk _abban_ a miröl _ítél_ minket másokugy _hogy_ mi is _hasonló_  _ítélet_ ne _tesz_ másokrol se vélek ugy ne _bánik_ a mint mi nem akarnok _hogy_ mások _bánik_ velünk

 _k_ Tilttyaé nékünk _kárhoztatni_ a _felebarát_ akár mi féle vagy akár mitsoda _dolog_ 

 _f_ A _feljebbvaló_  _felelet_ erre is lehet szabni _tilt_ azt nékünk _hogy_ akár kit is _kárhoztat_  _igazságtalan_ és vakmerö képen a midön lehet _kételkedni_ adologban _akkor_ nem _kell_  _kárhoztatni_  _de_  _jó_ sem _kell_  _hagyni_ a midön _elegendő_  _ok_ arra nintsen a _felebaráti_ szeretet és az _igazság_ arra _kötelez_  _hogy_ menttsünk másokot a menyiben azt az _igazság_ meg engedi _de_  _tartozik_  _kárhoztatni_ mind azt valami láthato képen _ellenkezik_ az Isten _törvény_ és valami láthato képen rosz példának okáért _kárhoztatni_ ahitetleneket az el szakadtakot az _eretnek_ amidön az egész Anyaszent egyház _kárhoztat_ öket és ö magok _kárhoztat_ magokot az ö magok _ítélet_ el szakadván atyok _fia_  _hasonló_  _kell_ mondani _az_ kik rendeletlenül _él_ és akik viszá nem _tér_  _tévelygés_ az illyen _ítélet_  _igazságos_ mert a _Krisztus_ és az Apostolok után _ítél_  _de_ nem _kell_  _kárhoztatni_  _felebarát_ tsak valamely _gyanakodás_ a _gyanakodás_ is anagy _dolog_ vétkes a midön nintsen _helyes_  _ok_ és _fundamentum_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ ezekböl a szokból adgyatok és _adatik_ néktek

 _f_ Igen _csodálhat_ ezekböl az Isten _jóság_  _aki_ is _hogy_ ugy mondgyam amás _élet_ valo sorsunkot és a _felebaráti_ szeretetért valo _jutalom_  _kéz_  _köz_ adgya ezek aszok minket arra _kötelez_  _hogy_ nagy _irgalmasság_ legyünk _felebarát_ azt _ígérvén_ nékünk _hogy_ az Isten sokal nagyobbal lészen _mihozzánk_  _de_ meg _ellenben_ sokan akeresztyének _közül_ retteghetnek ezekre a szókra [szók ra] valo nézve mert _ha_ az Isten azon mértékel mér nékik mint amelyel ök mértek másoknak mindentöl _félhet_  _ki_ is _kételkedhet_  _ebben_ mivel ezt maga mondgya az _igazság_ 

 _k_ Mire _kötelez_ minket avakhoz valo _hasonlítás_  _aki_ más vakot vezetvén _mindkettő_ a veszedelemben _esik_ 

 _f_ Arra _kötelez_  _hogy_ ollyan jó és _okos_  _kalauz_ válaszunk magunknak _aki_  _elégséges_ légyen a menyei uton vezetni minket _de_ azt sálai szent _Ferenc_ mondása _szerint_  _tízezer_  _közül_  _kell_ választani mi minnyájan vakok vagyunk _ha_ mi magunk vezettyük magunkot _ha_ ollyan _kalauz_ veszunk magunknak _aki_ vak üsméretlen _tudatlan_  _haszonkereső_  _kedvkereső_ ugy aveszedelemre _fut_ öis _fut_ mi velünk és _eset_  _bizonyos_ tészi _jaj_ avakoknak mondgya szent Agoston _aki_ vezetnek és _jaj_ avakoknak _aki_ vezetnek szükséges _tehát_  _ha_ veszedelemre nem akarjuk _tenni_ üdveségünket _hogy_ ollyan _kalauz_ vegyünk _aki_  _okos_  _értelmes_  _buzgó_ és _istenfélő_ legyen _aki_ tsak arra vigyázon _hogy_ az _isten_ vezethessen azon az uton a melyet _hagy_ nékünk akristus az _evangélium_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ a szálkához valo _hasonlítás_ a melyet _meglát_ a _felebarát_ szemében és a miénkben meg nem láttyuk agerendát

 _f_ Arra _tanít_ egy részint _hogy_ el _kell_ fedeznünk a _felebarát_  _fogyatkozás_ a menyiben lehet és nyilatkoztassuk _ki_ az ö jó _erkölcs_  _ha_ azokot üsmérjük és más részint _hogy_  _eltitkol_ jó _erkölcs_  _ha_ a meg lehet _botránkoztatás_ nékül és _hogy_ üsmérjük meg _titkos_  _fogyatkozás_ ez a _hasonlítás_  _kárhoztat_ még az ollyanoknak _hamisság_  _aki_  _oly_ igen _figyelmez_ és akik _oly_  _hamar_ meg láttyák másoknak _kis_  _fogyatkozás_ és _oly_ vakok _hogy_ meg nem láthattyák a magok nagy _fogyatkozás_ akik egy _kis_ szálkát _ki_ akarnak venni a _felebarát_ szeméböl és amagok szemében _meghagy_ a _gerenda_ mely öket meg vakittya emind amaga _hittség_ és az _irigység_ vagyon amely sokal nagyob vétek mint a melyet mások szemére _hány_ ugyan ezt is nevezi az ur _képmutatóság_ mert azt akarja minek elötte másokot _int_ legyünk azon _hogy_ magunkot _megjobbít_ ez ollyan letzke a melyre _kell_ vigyázni mind azoknak kik olyan _hivatal_ adgyák magokot _hogy_ másokra is _kell_ vigyázniok mert mindennek elötte _megtanul_ ugy _élni_  _hogy_  _megfeddhetetlen_ legyünk

UR NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ ezen _csodálatos_ szenttség alat nékünk szenvedésednek _emlékezet_  _hagy_ adgyad _hogy_  _oly_ méltán _tisztelhet_ szenttséges _test_ és vérednek _titok_  _hogy_  _örökös_  _érezhet_ magunkban válttságunknak _gyümölcs_ melyet nékünk szereztél _kér_ tégedet a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent 1 Cor 11 23

Mert én az urtol vettem amint _elöben_ is adtam _hogy_ az ur _Jézus_ amely _éjjel_  _elárultatik_ vevé akenyeret és _hála_ adván meg szegé és mondá vegyétek és _eszik_ ez az én _test_ mely _tiértetek_  _adatik_ ezt az én _emlékezet_  _cselekedik_  _hasonló_ apohárt is minek utánna vatsorála mondván ez apohár az _újtestamentum_ az én véremben ezt az _emlékezet_  _cselekedik_ valamenyiszer _iszik_ mert valamenyiszer _eszik_ ekenyeret és _iszik_ apohárt az ur _halál_  _hirdet_ a még _eljön_ azokáért valaki _eszik_ ekenyeret vagy _iszik_ az ur pohárát méltatlanul vétkezik az ur _test_ és vére ellen probállya meg azért magát az _ember_ és ugy _eszik_  _abból_ akenyérböl és _iszik_ apohárbol mert _aki_  _iszik_ méltatlanul _ítélet_  _eszik_ és _iszik_ magának meg nem választván az ur testét azokáért _tiköztetek_  _sok_  _sok_  _beteg_ és _erőtlen_ vannak és alusznak sokan _hogy_  _ha_ mi magunkot _megítél_ nem iteltetnénk meg ugyan midön itéltetünk pedig az urtol _feddettetik_  _hogy_ a vilagal _él_  _kárhoztat_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _ünnep_ szentel ma az Anyaszent egyház

 _f_ A nagy áldozatnak és az _oltár_ szenttségnek rendelésit a melyet mi _Eucharisztia_ nevezük a mely akereszten valo áldozatnak _gyakorlás_ és _ahol_  _kommunikál_ a _hív_  _evén_ abünök _bocsánat_ és az _isten_ valo _megbékélés_ ajánlot _áldozat_ az Anyaszent egyház egészen akristus szenvedésiben és _halál_  _foglalatoskodván_  _nagycsütörtök_ a melyen rendeltetet atöbb _titok_ utánra _halaszt_ ennek anagy _ünnep_ szentelésit

 _k_ Akristus miért választotta az _Eucharisztia_ rendelésire az utolso _éjszaka_ a melyen ahalálra _adatik_ 

 _f_ Azért 1 mert ezt az áldozatot ahusvéti _bárány_ áldozattyának akará _hely_ rendelni amely áldozat annak _jel_ volt 2 mert _halál_ elött akará rendelni ezt a titkot a mely _örökös_  _emlékezet_ lenne _halál_ 3 mert minek elötte el _hagy_ eföldet ezt a nagy zálagját akará _hagyni_ az Anyaszent egyházhoz valo szeretetinek _ebben_ a szenttségben a melyben néki adgya testét és vérit

 _k_ Miképen _tesz_  _emlékezet_  _ebben_ a szenttségben akristus _halál_ 

 _f_ A midön ezt a szent áldozatot ajánlyák és _abban_ részesülnek a _communio_  _által_  _megemlékezik_ arrol _hogy_ a _Krisztus_  _meghal_  _érte_ A midön meg mutattyuk mind magunk viselésével _hogy_ elménkben _tart_ az ö _halál_  _meghalván_ magunknak avéteknek és a világi _dolog_ A midön nagy _hálaadás_ vagyunk illyen nagy _kegyelem_ és A midön azt _feltesz_ magunkban _hogy_ az ö szolgálattyában akarunk _élni_ és meg _halni_ és mindenben az ö _evangélium_ akarjuk _követni_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ szivünknek lenni a midön az Apostol ezeket mondgya _hogy_ mind azok kik méltatlanul _kommunikál_ vétkeznek akristus _test_ és vére ellen

 _f_ Ezeknek a szent Lélek szavainak meg _kell_ hatni szent rettegésel sziveket azoknak kik ajánlására vagy vételére _készül_ ezeknek a a szenttséges _titok_ és ezektöl el _kell_ távoztatni mind azokot kik a vétekben _él_ kik avilágot szeretik kik _élet_ és _hajlandóság_ az _evangélium_ kik _kötelesség_ bé nem _tölt_ kik _keresztényi_ modon nem _igyekezik_ nevelni _gyermek_ : kik nem vigyáznak arra _hogy_  _cseléd_ mint viselik magokot kik a szegényeket nem segittik _tehetség_  _szerint_ kik _haszontalan_  _költség_  _tesz_ a midön másoknak _kenyér_ sintsen és nyomoruságban vannak a szent _dolog_ a szenteket _illet_ a világiak azoktol el _távozik_  _hogy_ vétkeseké ne _tesz_ magokot akristus _halál_ és meg ne _gyaláz_ az ö _drágalátos_ vérit _de_  _mindazonáltal_ erre arettentö _fenyegetés_ valo nézve attol nem _kell_  _eltávozni_ azoknak kik _az_ valoságos alázatoságal _tiszta_ lélek üsmérettel minden _földi_  _dolog_ meg vált szivel és jó _cselekedet_  _teljes_  _élet_  _járul_  _az_ akristus az illyeneket _hív_ asztalához mint baráttyit és _tanítvány_ ugyan az illyenekel is akarja _enni_ ahusvéti _bárány_ 

 _k_ Mimodon probállya meg az _ember_ magát minek elötte _kommunikál_ 

 _f_ Ugy _hogy_ szorgalmatoságal meg visgállya alelke üsméretit aszivének minden részeit _hogy_ meg láthassa _ha_ nintsené ót valamely rosz _kívánság_ valamely régi _kovász_ ameg romlotságnak valamely _kevélység_ vagy nagyra vágyás _hogy_  _ha_ akristushoz valo szeretet uralkodiké mindenek felet a szivben _hogy_  _ha_ némely alkalmatoságokban _hív_ maradunké _isten_ és _kötelesség_  _hogy_  _ha_ azt meg bizonyittyuké _cselekedet_ szentelvén _élet_ az ö szolgálattyára

 _k_ Az Isten meg büntetié mostanában is ugy valamint az elött azokot kik méltatlanul _kommunikál_ 

 _f_ Rend _szerint_ nem _büntet_ öket láthato képen _de_ az ö _büntetés_ annál is inkáb rettentöb _hogy_ a láthatatlan el _hagyván_ az ollyanokot magokra és aláthatatlan _halál_ a mely az _isten_ valo _gondolat_  _benne_ el ólttya és végtire az _örökös_  _halál_ vezeti

 _k_ Hogy _kell_ meg választani az ur testét

 _f_ Tisztelni _kell_ ezt a szent és _isteni_  _dolog_ meg _kell_  _különböztetni_ a _közönséges_  _eledel_ meg _kell_ valojában visgálni minek elötte _az_  _járul_  _hogy_ mit megyünk venni és _hogy_ mik vagyunk nézük meg mi voltunkot és annak szenttséges voltát és nagyságát akinek asztalához _járul_  _hogy_  _ő_ magát vegyük _eledel_ el _kell_ pedig attol távoznunk _hogy_  _ha_ arra _elegendő_ és szükséges _készület_ nintsen _mindaddig_ valamég azon állapotban nem leszünk _hogy_  _abban_ részesülhesünk a _penitenciatartás_  _által_ lelki _haszon_ 


 _evangélium_ 

szent ján 6 56

Mert az én _test_  _bizonnyal_  _étel_ és az én vérem _bizonnyal_  _ital_  _aki_  _eszik_ az én _test_ és _iszik_ az én véremet _énbennem_ marad és én _őbenne_ a mint engem _elküld_ az _élő_ Atya én is _él_ az Atyáért és _aki_  _eszik_ engem ö is _él_  _énértem_ Ez a _kenyér_ mely az _ég_ szállot alá nem ugy a mint ati atyáitok mannát _eszik_ és _meghal_  _aki_ ekenyeret _eszik_  _örökké_  _él_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok akik akristus _test_ és vérivel _tápláltatik_ az _oltár_ szenttségben

 _f_ Azok kik a _kegyelem_ lévén az ö lelkével _él_ és valoságal _kíván_  _hogy_  _elébb_ mehessenek és nevekedhessenek az _igazság_ és az áitatoságban azok kik _ebben_ az _igyekezet_ nintsenek _kommunikál_ ugyan _de_ nem _tápláltatik_ ámbár valoságal szájokban vegyék is az ö testét és vérit _kárhozat_ veszik azon _test_ másoknak _élet_ adván nékik _halál_  _ad_ 

 _k_ Miröl üsmerhetni _hogy_ valamely _keresztény_  _táplálás_  _kommunikál_ és nem méltatlanul

 _f_ Arrol meg lehet _ítélni_  _hogy_ mitsoda _haszon_ szerez _benne_ ez a szenttség Az mondgya akristus _aki_ az én _test_  _eszik_ és az én véremet _iszik_  _énbennem_ marad és én _őbenne_ ezt ahasznot szerezi _tehát_ az _oltár_ szenttség _abban_  _aki_ azt veszi amint _kívántatik_ akristusban marad álhatatosága és _hűség_  _által_ ahitben reménségben és szeretetben az ö szolgálattyában az _evangélium_  _megtartás_ és akristus _őbenne_ marad _kegyelem_ és lelke _által_ ö nem tsak egy nehány nap akar _benne_ maradni nem _kíván_ ollyan _lakóhely_ amely szüntelen valo változásban légyen ma _gyónás_  _holnap_ ujontában valo _esik_  _aki_ azt _gondol_  _hogy_ ma akegyelemben vagyon _holnap_ avétekre _tér_ maradando _hely_ akar ö _abban_ a kinek _kegyelem_ adgya aszenttségben

 _k_ Mitsoda _élet_ az a melyet _ad_ akristus annak _aki_  _eszik_ ezt a mennyei _kenyér_ 

 _f_ Azt az _élet_ adgya amelyet veszem az Attyátol _isteni_ és szent _élet_ alázatos _élet_ mely _hasonló_ lesz a magáéhoz a mely _abból_ áll _hogy_ tsak azt akarjuk a mit ö akar azt szerettyük a mit ö szeret és meg vettyük azt amit ö meg vetett

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók a mint én _él_ az Atyáért _aki_  _eszik_ engem ö is _él_  _énértem_ 

 _f_ Mint _hogy_ az Isten _kezdet_ akristus _élet_ ugyan ö is avége valamint _hogy_ ö az Attya _által_  _él_ ugyan _őérte_ is _él_ mint _hogy_ tölle vészen mindent mindent az ö _dicsőség_ is _cselekedik_  _hasonló_ akristus _élet_  _kezdet_ azoknak akik _övé_ és akik az ö _test_ és vérivel _táplál_ magokot minden _kegyelem_ jó _erkölcs_ jó _cselekedet_ ö tölle vannak és _ered_  _tartozik_  _tehát_ tsak _őérte_  _élni_ és mindent az ö _dicsőség_  _cselekedni_ azt akarja _tehát_ ezekel a szokal _hogy_ tsak _őérte_  _kell_ annak _élni_ akinek testét és vérit adgya és minden _gondolat_  _beszéd_ és _cselekedet_  _őhozzá_  _kell_  _fordítani_ 

 _k_ Mitsoda _különbség_ vagyon az _oltár_ szenttség és a manna _között_ 

 _f_  _kétféle_ vagyon az elsö a _hogy_ a manna tsak atestet _táplál_ az _oltári_ szenttség pedig alelket _táplál_ a másika az _hogy_ a manna tsak egy _idő_  _megtart_ atestnek _élet_ és nem mentette meg ahaláltol azokot kik azt _eszik_ az _oltári_ szenttség pedig _örökkévaló_  _élet_  _ad_ azoknak kik azal _táplál_ magokot _kegyelem_  _ad_ nékik és mind a lelket mind atestet _örökké_  _éltet_ amenyekben

PÜNKÖSD UTÁN VALO 2DIK VASÁRNAPON

Imádság

Adgyad uram _mibelénk_ szüntelen valo _félelem_ és szeretetét szent nevednek mert _soha_ meg nem szünöl _gondviselés_  _hinteni_  _az_  _aki_  _meggyarapít_ szeretetedben _kér_ tégedet a mi urunk Jk


 _episztola_ 

Szent ján 1 lev 3 13

Ne _csodál_  _atyámfia_  _ha_  _gyűlöl_  _titeket_  _-e_ világ mi _tud_  _hogy_ ahalálbol _általvitetik_ az _élet_ mert szerettyük az atyafiakot _aki_ nem szeret ahalálban marad minden _aki_  _gyűlöl_ azö atyafiát _gyilkos_ az és _tud_  _hogy_ egy _gyilkos_ sints magában meg marado _örök_  _élet_  _abból_ üsmértük meg az Isten szeretetit _hogy_ ö azö lelkét adta _miértünk_ nékünk is lelkünket _kell_ adnunk az _atyánkfia_ akinek _evilági_ marhája és láttya az ö attyafiát szükölkodni és bé zárja szivét az elött miképen marad meg az Isten szeretete _abban_  _fiacska_ ne szeresünk szoval se nyelvel _hanem_  _cselekedet_ és _igazság_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók ne _csodál_ hagyülöl _titeket_ evilág

 _f_ Ezek a szok meg mutattyák _hogy_ azok kik avilágot szeretik az _isten_ nem üsmérik se azoknak _boldogság_ és _érdem_ kik az _övé_ mert nem _kell_  _csodálni_  _hogy_  _ha_ meg vetik és _gyűlöl_ akristust és azokot kik azö lelkével _él_ és ugy amint ö _él_  _hogy_ szerethetnék akristus _tanítvány_ azok kik avilágot szeretik várhattyáké ezek _hogy_ más képen fognak velek _bánni_ mint sem mesterekel _bánik_  _hogy_  _ha_ az ö _isteni_  _fiúság_  _megfoghatatlan_ nagy szenttsége _sok_  _csodatétel_ meg nem mentették avilág _gyűlölés_ a _kegyetlen_ és _gyalázatos_  _halál_ miképen remelhetik azt azö szolgai _hogy_ ö vélek _jobban_  _bánik_ 

 _k_ Miröl _tud_ mi azt _hogy_ a véteknek _halál_  _általvitetik_ akegyelemnek _élet_ 

 _f_ Arrol _hogy_  _ha_ szerettyük atyánk _fia_  _hogy_  _ha_ szerettyük azokot akik minket _gyűlöl_  _ha_ nékik azon _örökös_  _jó_  _kíván_ mint a melyet magunknak _kíván_ és _hogy_  _ha_ azon leszünk minden modon _hogy_ azokot meg szerezhessük nékik _aki_  _felebarát_ igy szereti a valoságos _élet_  _bír_  _aki_ pedig nem szereti ahalálban marad mondgya szent _János_ és nintsen része a _kegyelem_  _élet_ tsak ez az egy is _elveszthet_  _ő_ mert azt a parantsolatot amely néki azt _hagy_  _hogy_ ugy szerese _felebarát_ mint magát bé nem _tölt_ 

 _k_ Miképen _kell_ azt _érteni_  _hogy_  _aki_ az attyafiát _gyűlöl_  _gyilkos_ az

 _f_ Az ollyan akinek szivében valoságos _gyűlölség_ vagyon az attya fia és söt még az _ellenség_ ellen is és _aki_ agyülölségért _gyűlölség_  _fizet_ az ollyan nem szenvedheti az attya fiát veszedelmét is akarná látni és annak _halál_  _titkos_  _öröm_ szerezne szivében erre valo nézve el mondhatni _hogy_  _gyilkos_ attyafiának _de_ sött még _ezért_ magának is _gyilkos_ mert _elveszt_ azt a szeretetett mely _élet_ lelkének az Isten is _hasonló_ mértékel mér nékünk mint a melyel mértünk _felebarát_ akár _halál_  _igyekezik_  _tehát_ annak a kit _gyűlöl_ akár ne _igyekezik_  _de_  _gyilkos_ vagyunk egyedül a szivünk _hozzá_ valo _indulat_ és _ha_ szinte atésti _élet_ el nem veszük is _de_ el veszük a lelke _élet_ a mely _drága_  _hogy_  _ha_  _ki_ mutattyuk néki ellene valo _gyűlölség_ mert el vesztettyük véle a _felebaráti_ szeretetet

 _k_ Hogy _megbizonyíthat_ nékem mind ezeket

 _f_ Igy _megbizonyít_ a midön a _Krisztus_ azt mondgya _hogy_ egy rosz szándékal valo _tekintet_  _házasságtörés_  _esik_ azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ minek elötte avétek a _külső_  _cselekedet_ menyen _elsőbben_ a szivben veszen _eredet_ és ugyan ót is megyen véghez illyen formában _kezdődik_  _mibennünk_ agyilkoság is ámbár azt ne _cselekedik_ is _külső_  _aki_ pedig illyen _rosszindulat_ vagyon _felebarát_  _abban_ nintsen az _örök_  _élet_ szent _János_  _szerint_ se _az_ része nintsen mert _kegyelem_ nintsen _benne_ a mely magva az _örök_  _élet_ 

 _k_ Miképen akarja szent _János_  _hogy_ szeresük _felebarát_ 

 _f_ ugy _hogy_  _élet_ is letegyük _érte_ mivel az Isten _fia_ is ugy szeretet minket _hogy_  _érte_ adta _élet_ és meg váltot az _örökkévaló_  _halál_ mint _hogy_ pedig ö néki _tartozik_ nem tsak atesti _de_ a lelki _élet_ is illyen _hozzá_ valo nagy szeretetiért _hálaadás_ aldozzuk néki testi _élet_  _de_ mint _hogy_ ö magának arra szüksége nintsen azért arra _kötelez_  _hogy_ azt fel áldozzuk _atyánkfia_  _ki_ az ö _tag_  _hogy_  _ha_ aszükség ugy _hoz_ magával

 _k_ Mire _kötelez_ minket szent azokhoz kik szükségben vannak

 _f_ Arra _hogy_ fel nyissuk nékik szánakodo szivünket és segittsük öket szükséginkben _hogy_  _ha_ ameg lehet töllünk ezek a szók rettentö szók némely _keresztény_ A _ki_ világi _jószág_ vannak és láttya az ö attya fiát szükölködni és bé zárja szivét az elött miképen marad meg az Isten szeretete _abban_ mondgya szent _János_  _aki_ nem segitti _abban_ nintsen _tehát_ se _isteni_ se _felebaráti_ szeretet

 _k_ Mire _kényszerít_ minket a szegényekhez valo szeretet

 _f_  _két_  _dolog_  _hogy_ szivel szánnyuk és _kéz_ segittsük _de_  _aki_ a segittség nem lehet leg aláb szánakodásal és jó akarattal légyen mivel ez is _kedves_ Isten elöt egy szóval azt mondgya szent Agoston _hogy_ mindenkor _talál_ mivel meg segiteni atyánk _fia_ tsak a szivünk légyen _teljes_ jó akarattal


 _evangélium_ 

szent luk 14 16

ö pedig mondá néki egy _ember_ nagy vatsorát szerze és sokakot _hív_ és _elküld_ a szolgáját avatsorának _óra_ meg mondani ahivatalosoknak _hogy_  _eljön_ mert már mindenek _elkészíttetik_ és _kezd_ együt minyájan magokot mentegetni az elsö mondánéki majort vettem és szükséges _ki_ mennem és azt meg látnom _kér_ téged ments meg engem és másik mondá _öt_  _iga_  _ökör_ vettem és meg probálni megyek azokot _kér_ téged ments meg engem és más mondá _feleség_ vettem és azért nem mehetek el és meg _térvén_ a szolga meg _jelent_ ezeket az ö urának _akkor_  _megharagudván_ atseledes _ember_ mondá az ö szolgájának meny _ki_  _hamar_ az uttzákra és avárosnak szélyire és a szegényeket és a _béna_ és a vakokot és a sántákot _behoz_ ide és mondá a szolga uram meg lett amint parantsoltad és még is _hely_ vagyon és mondá az ur aszolgának meny _ki_ az utakra és a sövényekhez és _kényszerít_ bé _jönni_  _hogy_  _megtelik_ az én _ház_ mondom pedig néktek _hogy_ senki ama _férfi_  _közül_ akik hivatattak meg nem _kóstol_ az én vatsorámot


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékünk a mai _evangélium_ valo _példabeszéd_ 

 _f_ Az _ember_  _aki_ vatsorát szerzet az Atya Isten a vatsora aboldog _élet_ amelyben _betöltetik_ alelkek az _örökös_  _jó_ és az Isten _ház_  _gyönyörűség_ a szolga akit _elküld_ ahivatalosokért akristus _aki_ is az Attya parantsolattyábol _jön_  _hogy_  _elhív_ az _ember_ az üdveségre az _óra_ amelyben a szolga mégyen el _hívni_ ahivatalosokot mert már avatsora _kész_ az az _élet_  _idő_ a mely _idő_  _kezdődik_ akristus _megtestesülés_  _fogvást_ és _tart_ világ végiig a vatsora _kész_ mert akristus meg _érdemel_ nékünk _halál_ azt a _kegyelem_  _hogy_ a vatsorára el mehessünk _feltámadt_ és menyekben ment _hogy_ az Attyának ajánlya áldozattyát a mely áldozat meg nyeri nékünk ahaláláért _érdemel_  _jó_ 

 _k_ Hány féle renden lévök ahivatalosok

 _f_  _három_ féle renden az _első_ agazdagok és az _elei_ a sidó népnek _aki_  _hív_ erre a vatsorára a proféták az után maga akristus és az Apostoli és _aki_  _különb-különbféle_ menttségekel rekeszték el magokot ettöl a menyei vatsorátol _de_ sött még anyira voltak _hogy_ üldözték és _megöl_ a profétákot a _Krisztus_ magát és az Apostolit ezek az elsö _hivatalos_  _háromféle_ az elsö _aki_ majort vett _jelent_ azokot kik agazdagságokban és az _előmenetel_  _foglal_ magokot a második _aki_  _öt_ pár _ökör_ vett és azokot meg akarja probálni _jelent_ azokot kik ahaszontalan _tudomány_  _kap_ kik azokot nem atudásnak _kedv_  _keres_  _hanem_ tsak anyughatatlan elméböl a mely meg akarja probálni mind azt valami _tekint_ az _természet_  _öt_  _érzékenység_ és aharmadik _aki_ a _feleségvétel_ menté magát _jelent_ azokot kik el merültek a testi _kívánság_ és _gyönyörűség_ 

 _k_ Mit _jelent_ még ezek az elsö _hivatalos_ 

 _f_ Jelentik még azokot kik anyira el merülnek a világi _dolog_ még amelyek szabadosokis _hogy_ anyira valo _idő_ nem marad _hogy_  _gondolkodhat_ik_ az üdveségek és az _isteni_  _szolgálat_  _nagy_ és leg szükségeseb _dolog_ és azok kik _oly_ mód nélkül való vigyázásal és _figyelmetesség_  _folytat_ világi _dolog_ semit nem vigyáznak üdveségek _dolog_  _gondolván_ azt _hogy_ mindenkor lesz arra _elég_  _idő_ a mikor nékik _tetszik_ arrol _gondolkodni_ 

 _k_ A kik _hivatal_  _tisztség_ vannak és a mellyekben egészen _kell_  _foglalatoskodni_ az ollyanok tartoznaké _tisztség_ el _hagyni_ 

 _f_ Meg _kell_  _különböztetni_  _hogy_  _ha_ azok ahivatalok és _tisztség_ ellenkezneké a Isten _törvény_ és _ha_ azokot nem leheté _gyakorolni_ vétek nélkül el _kell_ a nagy szent _Gergely_  _szerint_  _teljesség_  _hagyni_  _hogy_  _ha_ azok alkalmatoságot adnak az _eset_ és abotránkozásra nem lehet azokban meg maradni és _ha_ azokban nem üdvezülhetnek ellene _kell_ azoknak mondani _de_  _ha_ valamely _hivatal_  _tisztség_ és mesterség magában jó és törvény _szerint_ valo és _ha_  _abban_ lehet üdvezülni ollyan állapotban _tartozik_ ugy el _osztani_  _idő_  _hogy_  _elegendő_ lehesen a jó _olvasás_ az _imádság_ az _isteni_ szolgálatra a _gyermek_ nevelésire és a _cseléd_  _gondviselés_  _de_ avilági _dolog_ is ollyan formában vigyék végben _hogy_ azok szolgálhassanak az üdveségre _hogy_ azok _érdemes_ lehessenek Isten elött az utolso napon mindenkor tsak az üdveséget _tekint_ és _hogy_  _kedves_ lehesenek Isten elött meg fogják mutatni illyen formában _hogy_ nem a _fösvénység_ senem anagyra vágyást _tekint_  _hivatal_ és _hogy_ segittsék a szegényeket mind ezek nélkül nem lehet üdveségek _hogy_  _ha_ pedig _sok_  _bajos_  _foglalatosság_ miat anyi _idő_ nem lehetne _hogy_ üdveségekröl _gondolkodhat_ik_ és a _keresztényi_  _hivatal_ végben vihessék magokban fel _kell_  _tenni_  _hogy_  _hivatal_ ellene mondanak

 _k_ ugy tettzik mint _ha_ ahivatalosok menttsége _igazán_ valo és _helyes_ volna miért _tehát_  _hogy_ nem _jóváhagy_ 

 _f_ Azért _hogy_  _meglát_  _hogy_  _aki_ a menyei vatsorára _hív_ azoknak nem _kell_ magokot mentegetni semmi némü _ok_ se semmi némü szin alat semit nem szabad evilágon az üdveségnél nagyobra _becsülni_ és egy ollyan _dolog_ a mely magában jó akadályára lehet _ha_ azt ragaszkodásal szerettyük minden _teremt_ állat jó magában mert az Isten munkája _de_ azt nem lehet vétek nélkül szeretni tsak magáért _abban_  _tenni_ a _gyönyörűség_ és aboldogságot és azt nagyobra _becsülni_ az _örökös_  _jó_ illyen formában meg szegnök a _fő_ parantsolatot a mely azt _hagy_  _hogy_ szeresük az _isten_  _teljes_ szivünkböl és _teljes_ elménkböl

 _k_ kik a másik renden lévö _hivatalos_ 

 _f_ Azok a szegények a sánták a _béna_ a vakok akik az uttzákon és a piatzokon vannak ezek a _gazdag_ a _doktor_ és a _farizeus_  _hely_  _tétetik_ meg akarvan az ur mutatni _ezáltal_  _hogy_ a szegények és a nyomorultak állapottya _hasznos_ az üdveségre mint sem a _gazdag_ 

 _k_ kik a _harmadik_ renden valo _hivatalos_ 

 _f_ Azok _aki_ az uttzákról és a sövények mellöl _kényszerít_ bé menni ezek _jelent_ apogányokot kik nem _él_ olyan törvény alat mint a sidok _kényszeríteni_ és _erőltetni_  _kelletik_ öket _hogy_ a _Krisztus_  _hisz_ és az _evangélium_ bé vegyék az Isten lelkének _erő_  _által_ és a _sok_  _csoda_  _által_ 

 _k_ Nem láttyuké azt _gyakorta_  _hogy_ az Isten némelyeket _erő_  _térít_ magokhoz és arosz _indulat_ ellen is

 _f_ Erröl néha példákot látunk vannak ollyan _bűnös_  _aki_ sebeségel _fut_ a veszedelemre akik minden féle vétekben el merülnek _mindaddig_ még _bőség_  _él_ még nagy _becsület_ vannak még minden _dolog_  _kedv_  _szerint_  _folyik_ amidön pedig az Isten _irgalmasság_ akarja öket _tekinteni_  _talál_  _abban_ modot _hogy_  _tartóztat_ öket rendeletlenségekben némelynek fel tett szándékját meg gátolya másnak meg nem engedi akarattyát végben vinni el veszi némelytöl _jószág_ mástol az _egészség_ anyugodalmat ettöl a _becsület_ a mástol _megfosztván_  _tehát_ azoktol amit szerettenek _kénytelen_ az _isten_  _fordulni_ és az ö _irgalmas_  _kar_  _megölelni_  _ó_ ’ mely _boldog_  _erőltetés_ az illyen _ha_ Isten meg _enged_  _hogy_ uttyokot _követ_ és meg nem _tartóztat_ [ _tartóztat_ ta] volna öket _futás_  _bizonyos_  _elvesz_  _-e_  _szerint_  _erőltet_ az ur sault a _föld_ vetvén _ő_  _megtérít_  _ő_  _mindenható_  _kar_  _olyankor_ amidön _nagy_ üldözésel volt ahivek ellen és egy mérges _oroszlán_  _bárány_  _csinál_ és az Anyaszent egyház üldözöjéböl az ö _evangélium_ egy predikátorát egy Apostolt és az _igazság_ egy martyrumját

PÜNKÖSD UTÁN VALO 3DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _gondviselő_ vagy azoknak _aki_  _benne_  _bízik_ és a mely nélkül semmi sem állandó se semmi nem szent _hint_  _bőség_ reánk _irgalmasság_  _hogy_ vezérlönk lévén nékünk ugy _élhet_ avilági _jó_  _hogy_  _elérhet_ az _örökkévaló_  _jó_  _kér_ tégedet ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pet 1 lev 5 6

Alázatok meg azért magatokot az _isten_  _hatalmas_  _kéz_ alat _hogy_ fel magasztallyon _titeket_ ameg látogatásnak _idő_ minden szorgalmatoságtokot ö reája vetvén mert ö néki _gond_ vagyon reátok _józan_ legyetek és vigyázatok mert ati _ellenség_ az _ördög_ mint az _ordító_  _oroszlán_  _körüljár_  _keresvén_ akit el nyellyen kinek ellene állyatok _erős_ lévén ahitben _tudván_  _hogy_ ugyan azont szenvedik ati _atyátokfia_ akik evilágon vannak aminden _kegyelem_  _isten_ pedig _aki_ minket az ö _örökkévaló_  _dicsőség_  _hívat_ a _Krisztus_  _Jézus_  _titeket_ akik egy _kevéssé_ szenvedtek _tökéletes_ tészen meg _erősít_ és álhatatosá tészen _őneki_  _dicsőség_ és _birodalom_  _örökkön-örökké_ Amen


Magyarázat

 _k_ Hogy _kell_ szent péternek ezeket a szavait _érteni_ alázzátok meg magatokot az _isten_  _hatalmas_  _kéz_ alat

 _f_ Ezek azt _tanít_  _hogy_ egy _keresztény_ az Isten _kéz_ alat lévén _aki_ is _ő_  _igazgat_  _tart_  _gond_ viseli és _oltalmaz_ lelki _ellenség_ meg _kell_ üsmérni néki alávaloságát _tehetetlenség_ és semmi voltát _megalázván_ magát az ö _gondviselés_ alat légyen néki _engedelmeskedik_ mint egy _gyermek_ az attyának sene azért alázza meg magát _hogy_ az Isten fel _emel_  _ő_ annak _idő_ ugy mint az utolso napon amelyen mind azok kik magokot meg alázák _felemeltetik_ és akik magokot _felemel_ meg aláztatnak a mélységben

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ amidön valamely szomoru állapotban _esik_ vagy fel tett szándékunk _megakadályoztatik_ vagy valami _történik_ rajtunk 

 _f_ Szent Péter nem akarja azt _hogy_ az _isten_  _hatalmas_  _kéz_ alat az _ember_ elmének nyughatatlansága alá adgyuk magunkot _hanem_  _hogy_ mindeneket az ö _hatalmas_  _kéz_ alá vessünk és tsak _őbenne_  _bízik_  _hív_ maradván _hivatal_ vessük akarattya alá magunkot mivel meg _ígér_  _hogy_  _gond_ lészen reájánk mitsoda rosz _dolog_  _történhet_ik_ az ollyannak _aki_ az Isten _kéz_ vagyon _aki_ tsak tölle vár és _benne_  _bízik_ és _aki_ semmitöl nem _tart_ inkáb mint valamely mástol inkáb _félni_ mint ötölle

 _k_ Nem _kell_  _tehát_ magunkot _őrizni_ a nyomoruságoktol _kísértet_ amelyeket _előre_ láttyuk _hogy_  _megtörténhet_ik_ se az _élet_ szükségiröl nem _kell_  _gondolkodni_ 

 _f_ Nem _hogy_ nem _kell_  _de_  _tartozik_ azzal _hogy_ jó modal azoktol magunkot _megoltalmaz_ és azon lennünk minden _okosság_  _hogy_ azok meg ne _történik_ a mi _fogyatkozás_ vigyázatlanságink vagy _esztelenség_ miat ez az Isten rendelése és tsak illyen formában adgya meg nékünk segittségit és mind azt valami szükséges _test_ és lelkünknek _de_ mind ezeket nyughatatlanság nélkül _kell_  _cselekedni_ és a nélkül a _hozzá_ valo szeretet nélkül a mely minket _felháboríthat_  _de_ arra is _kell_ vigyázni _hogy_ semmit magunknak elménknek _fáradság_ ne _tulajdonít_ mindenért az _isten_  _dicsőít_ mindenek tölle _jön_ minden nap azt mondgyuk néki _megad_ nékünk _kenyér_ mind azt a _kenyér_ amely a lelket _erősít_ mind azt a mely atestet _táplál_ 

 _k_ Mitsoda modot _ad_ arra szent péter _hogy_  _megoltalmazhat_ magunkot alelki _ellenség_ 

 _f_  _kettő_  _ad_  _elöben_ a _józanság_ és a vigyázást a _józanság_  _abból_ áll _hogy_ mértékleteségel és tsak a szükségért _él_ ne tsak az _eledel_  _de_ minden világi _dolog_ a mellyekel szent pál _szerint_ ugy _kell_  _élni_ mint nem _élvén_ az az ragaszkodás nélkül a vigyázás _abban_ áll _hogy_ szüntelen _figyelmez_ magunkra _beszéd_  _gondolat_  _cselekedet_ és szivünkre illyen formában mindenkor vigyazunk és _elei_ veszük az _ellenség_  _incselkedés_  _ezért_ is mondgya szent pál _hogy_ a _kereszt_ avilágoságnak _fia_ és nem a setettségnek akik alusznak a midön az üdveségre _kell_ vigyázni

 _k_ Mitsoda _ellenség_ az _aki_ szent péter akrja _hogy_ szüntelen vigyázunk 

 _f_ Az az _ördög_  _aki_ ami _halálos_  _ellenség_  _aki_ tsak azt _keres_  _hogy_  _megejt_ és el veszesen az _oroszlán_  _hasonlít_  _ő_  _aki_ minket el akar _nyelni_ a vétekben vetvén minket és a vétekböl apokolra ollyan mint az _ordító_  _oroszlán_  _aki_  _dühösség_ vagyon _hozzá_  _hogy_ szándékát véghez nem viheti és _hogy_ az üdvezitö meg segit minket _kegyelem_ szüntelen _körülötte_  _jár_ mert _tele_ lévén _hamisság_ és _csalárdság_ szüntelen modot _keres_  _abban_  _hogy_ meg lophasson és árthasson se napal se _éjszaka_ nyugodnunk nem _hagy_  _soha_ el nem fárad és szüntelen _ostromol_ némelykor _hízelkedés_ és _ígéret_ némelykor _erőszak_ némelykor ugy mint a _kígyó_ némelykor mint _oroszlán_  _tartozik_  _tehát_ vigyázni és _kész_ lenni _hanem_ akarjuk _hogy_ nyeljen

 _k_ Mi formában akarja szent péter _hogy_ ellene állyunk

 _f_ Az _erős_ és _élő_  _hit_ mert 1 _ha_  _földi_  _jó_  _kísért_ vagy nyomoruságokal _fenyeget_ ahit _elöben_ adgya az _örökös_  _jó_  _ha_  _hív_ leszünk az _isten_ és azokot az _örökös_ nyomoruságokot _ha_ az _ellenség_  _incselkedés_  _hallgat_ 2 ahit _elöben_ adgya _gyengeség_ meg üsmérteti velünk nyomoruságinkot és _az_  _folyamodtat_ minket _aki_  _kell_ várnunk minden _erő_ és _aki_ ollyan mindenható _hogy_ meg szabadithat minket _ellenség_ ahitnek _imádság_ segittséget nyer nekünk és ez a segittség _győzedelem_ vétet a _kísértet_ 

 _k_ Miért nevezi szent péter az _isten_ minden _kegyelem_  _isten_ 

 _f_ Mert ö _kezdet_  _kútfő_ és _osztogató_ minden _kegyelem_ a melyek az üdveségre valok annak a _kegyelem_ mely el kerülteti velünk a roszat és ajót _cselekedtet_ annak a _kegyelem_ amely _békesség_ szenvedtett minket _őérte_ annak akegyelemnek amely _erős_ és álhatatosoká tészen minket ajóban egy szoval ö tölle várjuk aditsöséget a mely _megkoronázó_ a _kegyelem_ és amely _oly_  _békesség_ tészen minket a melyet senki el nem veheti töllünk


 _evangélium_ 

szent luk 15 1

Közelgetnek vala pedig _hozzá_ apublikánusok és a _bűnös_  _hogy_  _hallgat_  _ő_ és morgolodnak vala a _farizeus_ és az _írástudó_ mondván _hogy_ ez abünösököt _befogad_ és vélek _eszik_ és szollá nékik ezen _példabeszéd_ mondván _kicsoda_ az _ember_  _közüle_ akinek száz _juh_ vagyon és _ha_ el veszt _egy_ azok _közül_ nem hadgyaé a _kilencvenkilenc_ apusztában és az után mégyen a mely el veszet vala mig meg nem _talál_ azt és mikor azt meg _talál_ vállaira veszi _örülvén_ és _hazamenvén_  _egybegyűjt_  _barát_ és szomszédit mondván nékik _örvendezik_ nékem mert meg _talál_ az én _juh_  _aki_ el veszet vala mondom néktek _hogy_ ugy _öröm_ lészen menyben egy _penitenciatartó_  _bűnös_ inkáb _hogy_ sem _kilencvenkilenc_  _igaz_ kik nem szükölködnek penitentzia nélkül avagy mely aszszony állatnak _tíz_  _garas_ lévén _ha_ el vészt egy _garas_ nem gyujté _gyertya_ és meg sepri aházát és _megkeres_ szorgalmatosan mig meg nem _talál_ és mikor meg _talál_  _egybehív_  _barát_ és szomszedit mondván _örvendezik_ nékem mert meg _talál_ agarast melyet el vesztettem vala igy mondom néktek _öröm_ lészen az Isten Angyali elött egy _penitenciatartó_  _bűnös_ 


Magyarázat

 _k_ Szabadé egy _kereszt_  _társalkodni_ arosz életüekel és _ebben_ kövesüké akristust

 _f_ Szabad egy _tökéletes_  _kereszt_  _társalkodni_ abünösökel valamint akristus _cselekedet_ ugyan azon lélekböl és _ok_  _hogy_ meg utáltassuk vélek rosz _élet_ és öket _oktat_  _de_ egy ollyannak _aki_  _gyenge_  _félénk_  _kedvkereső_ nem szabad ne _hogy_ ajóban valo _gyenge_ aroszban lévö _erős_ aroszban ne _ejt_  _beszéd_ vagy példájokal az _írás_ mindenüt tsak azt _javall_  _hogy_  _elkerül_ a _gonosz_  _társaság_ a rosz _beszéd_ mondgya szent pál meg ronttyák a jó szokást és arosz példák még annál inkáb _főképpen_ az ollyanokal _aki_  _barátság_ vagyunk _aki_ aveszedelmet szereti el is vész _abban_ mondgya az _írás_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk a mái _evangélium_ lévö _példabeszéd_ 

 _f_ Az _ember_ akinek száz _juh_ vagyon akik _közül_ egy _eltévelyedik_ akristus a jó pásztor ez a százbol álló sereg _juh_ pedig az _igaz_ és a választottak _társaság_ az _eltévelyedik_  _juh_ az ollyan _bűnös_  _aki_ rendeletlenségiért és _tévelygés_  _eltévelyedik_ ajók _társaság_ és az Isten szolgálattyátol az Isten meg engedi némelykor _hogy_ az _igaz_ meg ne maradgyon végig a _jobban_ és el _hagy_  _ő_ rettegésben _kell_ lennünk az illyenért és nem _bízni_ magunkban azt is meg akarja velünk üsmértetni _hogy_ nintsen ollyan állapot se rend a melyben egész _bizodalom_ lehessünk mert ö azt akarja _hogy_  _félelem_ és rettegésel munkálodgyuk üdveségünket

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a jó pásztor el _hagy_ a _kilencvenkilenc_  _igaz_ egy _bűnös_  _aki_  _eltévelyedik_ 

 _f_ A jó pásztor nem _hogy_ el _hagy_ az _igaz_  _de_ söt még _gond_ viseli és meg _tart_ az ö _igaz_ voltokban az ur tsak azt akarja nékünk meg mutatni _hogy_ abünöshöz az ö szeretete és szorgalmatosága a melyel _felkeres_ olyan nagy _hogy_ ugy tettzik mint _ha_  _elhagy_ az _igaz_  _érte_ mert nem szükséges _hogy_ azokot az akolyban vigye mivel _onnét_ el nem távoztanak ö még példája a pásztoroknak és a superioroknak _aki_ nem _hogy_ el _kell_  _hagyni_ azokot kik reájok _bízattatik_ a midön _eltévelyedik_ az Isten uttyárol _de_ sött még annál nagyob szorgalmatoságal _kell_ azon lenniek _hogy_  _kötelesség_  _visszatehet_ 

 _k_ Miért adgya az _elöben_ az Angyalok példáját _aki_  _örül_ abünösök _megtérés_ 

 _f_ Azért _hogy_ fel _gerjeszt_  _benne_ abuzgoságot és a szeretetet azokhoz kik a veszedelem uttyán _jár_ és _hogy_ mitsoda _óhajtás_  _kell_ várnunk az _isten_ valo _megtérés_ és mint _kell_  _örülni_ azon amidön magához _hív_ és _irgalmasság_ tészen vélek mivel egy pasztornak és egy _közönséges_  _hív_ mindent el _kell_  _követni_  _hogy_ másoknak _megtérés_ szerezen és nyerjen _aki_ az Isten _fia_  _drágalátos_ vérin váltotta meg _hogy_  _ha_ annak _jól_ üsmernék _becsü_ nintsen ollyan _könnyhullatás_  _könyörgés_  _jószág_  _fáradság_  _hogy_ ne adnák olyan nagy _dolog_ 

 _k_ Magyarázd meg agarasrol valo _példabeszéd_ 

 _f_ Az aszony _aki_ el vesztette agarasát _jelent_ akristust a _megtestesült_  _bölcsesség_ az el veszet _garas_ ollyan lélek _aki_ magát el vesztette avétekért és _aki_ magátol viszá nem térhet _tévelygés_  _hogy_  _ha_ akristus nem _keres_  _ő_ a _gyertya_ amelyel azt _keres_ a _Krisztus_ szenttséges _emberség_ akit magára vett _hogy_ az el veszet _ember_  _keres_ mivel akristus azért _jön_ evilágra _hogy_ néki világosága légyen mivel avétektöl _fogvást_ tsak _tudatlanság_ és setéttség volt az emberek még meg sem üsmerték volna setéttségben valo léteket _hogy_  _ha_ avilágoság meg nem világositotta volna öket szükséges volt _tehát_  _hogy_  _megseper_ aházat az az a magok lelkeket _hogy_  _megtalálhat_ azokot ugyan ezt is _cselekedik_ akristus _eltörölvén_ vétkeket _megtisztít_ öket vérivel

 _k_  _ki_ monda akristus ezt a _példabeszéd_ 

 _f_ Mind azoknak akik _tartozik_ a mások üdveségeken munkálodni illyenek a predikátorok a superiorok az atyák és anyák és mind azok kik _köteles_ az _ifjú_ nevelni és _oktatni_  _gyertya_  _kell_  _gyújtani_  _elsőbben_ magokot _kell_  _oktatni_ és az után _felkeres_ azon világoságal az _eltévelyedett_  _követni_  _kell_ ezt az aszszonyt _aki_ meg sepri aházát _ki_  _kell_ tisztittani a _templom_ a _klastrom_ a _botránkoztatás_ és rendeletlenségeket a mellyek veszedelmesek a nélkül _soha_  _megtérés_ se üdveséget ne szerezhetnek azoknak _aki_ számot _kell_ adniok Isten elött

PÜNKÖSD UTÁN VALO 4DIK VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet _megad_ nékünk _evilági_  _dolog_  _folyás_  _között_ valo _békesség_ vezérelvén azokot _bölcs_ rendelésed _szerint_  _megenged_ anyaszent egyházadnak azt az áitatoságot a melyet semmi meg ne háborittsa _hanem_ még bé _tölt_  _öröm_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent pál rom 8 18

Mert álitom _hogy_ nem méltók _-e_ mostani _idő_ szenvedési akövetkezendö _dicsőség_ mely _megjelentetik_  _mibennünk_ mert a _teremt_ állatnak várakodasa az Isten _fia_  _megjelenés_ várja mert _hívság_ alá vettetet ateremtet állat nem akarva _hanem_ azért _aki_  _ő_ alája vetette reménségben mert maga ateremtet állat is meg szabadittatik a romlotságnak szolgálattyátol az Isten _fia_  _dicsőség_ szabadságára mert _tud_ minden _teremt_ állat _fohászkodik_ mind eddig nem tsak a pedig _hanem_ mi magunkis kik a léleknek sengéit vettük mi is _fohászkodik_ mi magunkban az Isten _fogad_  _fiúság_ várván a mi _test_ valtságát


Magyarázat

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók ez _élet_ valo szenvedéseket nem _hasonlíthatni_  _az_ aditsöséghez amely _megjelentetik_  _mibennünk_ 

 _f_ Ezek a szók azt _jelent_  _hogy_ ami szenvedésink könnyek és _kevés_  _tart_  _hogy_  _ha_ azokhoz az _örökös_ szenvedésekhez _hasonlít_ amelyeket _érdemel_  _ellenben_ pedig aditsöség mely a szenvedésnek _jutalom_ veghetetlen és _örökös_ és az Apostol utánna tészi _hogy_ az Isten _megjelent_  _benne_ annak _idő_ azt a _dicsőség_ és noha még ez _élet_  _bír_ is annak sengéjit akegyelem _által_ el vagyon _fedezve_ mind mások mind _mielőttünk_ és amelyet az Isten tsak az utolso napon fogja _ki_ nyilatkoztatni Az Isten _ország_  _mibennünk_ vagyon mondgya akristus _de_ anem láttzik még mostanában most Isten _fia_ vagyunk mondgya szent _János_ még nem _megjelenik_ mitsoda leszünk _tud_  _hogy_ mikor _megjelenik_  _dicsőség_  _hasonló_ leszünk _hozzá_ mert _meglát_  _ő_ amint vagyon 1 joan 3 2

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ a _teremt_ állatok _fohászkodik_ és mint _ha_ szülnének

 _f_ Mert _hogy_  _jobban_ meg üsmértesse az _ember_ szolgálatban valo létit és meg romlandoságát _elébe_ adgya ateremtet állatokot mint _ha_ azok is _fohászkodik_ szolgálatban valo létekért _aki_ is olyan aszszonyhoz _hasonlít_  _aki_ szülésben vagyon és várja meg menekedésit _hogy_ az _ember_ is várja ollyan _buzgóság_ a szolgálat _járom_ alol valo meg szabadulását és az Isten _fia_ szabadságában valo _helyheztetés_ 

 _k_ Miért mondgya nem tsak ateremtet állatok _hanem_ mi magunk is kik a léleknek sengéit vettük _fohászkodik_ magunkban

 _f_ Azért mert _ha_ az _érzékenység_ nélkül valo _teremt_ állatok láttzanak _fohászkodni_ azért _hogy_  _ellenkező_ állapotban [álla potban] vannak _tökéletesség_ és mint _ha_ valamiben noha ártatlanul részesülnének az _ember_ vétkében még inkáb _kell_  _tehát_ az _ember_  _érezni_ nyomoruságát és _fohászkodni_ rabságán valamint az Apostolok _cselekedik_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket a szokot az Isten _fogad_  _fiúság_ várván a mi _test_ válttságát

 _f_ Minek elötte meg magyarázam _három_  _dolog_  _kell_  _figyelmezni_ az elsö a _hogy_ ugy mint _kereszt_ az Isten _fia_ vagyunk _de_ nem _természet_ valamint az ö maga _fia_  _hanem_ ugy mint _fogadott_ és tsak _ingyen_ valo _irgalmasság_ a második a _hogy_ ez a _fogad_  _fiúság_ ez _élet_  _kezdődik_ és a menyben valo _dicsőség_  _által_ végezödik a _harmadik_ a _hogy_ mi _két_ részböl állunk lélekböl és _test_ a vétek a mi lelkünknek _halál_ adot el választván azt az _isten_ az ö valoságos _élet_ atestünknek is ahalál alá vetvén azt a mely el választtya alélektöl a nagy _haszon_  _tehát_ az _isteni_  _fogad_  _fiúság_ a _hogy_  _örökös_  _visszaad_  _élet_ lelkünknek és _test_ ugyan ezt is _tanít_ nékünk az Apostol ezekel aszokal

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ mi várjuk az Isten _fogad_  _fiúság_  _haszon_ 

 _f_ Mert akeresztyének látván _hogy_  _itt_ alat mitsoda nyomoruságok és _kísért_ alá vannak vettetve és _mindazonáltal_ részek lévén ugy mint Isten _fia_ ameg _ígér_  _örökség_  _fohászkodni_  _kell_ nékik az után aditsöség után a mely _ki_ nyilatkoztattya nékik az ö _fogad_  _fiúság_ és meg mutattya valoságal _hogy_ az _isten_  _fia_ meg szabaditván öket minden lelki és testi romlandoságtol és szolgálattol


 _evangélium_ 

szent luk 5: 1

Lön pedig midön a seregek reája _tódul_  _hogy_ az Isten _ige_  _hallgat_ és ö áll vala a _Genezáret_ tavamellet és láta ató mellet _két_  _hajó_ ahalászok pedig _ki_ szállottak vala és mossák vala ahálojokot bé menvén pedig _egy_  _hajó_ mely simoné vala _kér_  _ő_  _hogy_ a _föld_  _beljebb_ vinné egy _kevéssé_ és le ülvén _tanít_ ahajotskábol a seregeket _hogy_ pedig meg szünnék szollani mondá simonnak vid a mélyre és _megereszt_ ati _háló_ a _halfogás_ és _felelvén_ simon mondá néki Mester egész _éjszaka_ munkálkodván semit nem _fog_  _de_ ate _ige_  _megereszt_ ahálot és midön azt mivelték volna _hal_  _bőséges_ sokaságát rekeszték bé szakadoz vala pedig az ö _háló_ és _int_ atársoknak kik amás _hajó_ valának _hogy_  _eljön_ és segitenék öket és _eljön_ és _megtölt_ mind akét _hajócska_ ugy _hogy_ tsak nem el merülnének melyet midön látná simon péter a _Jézus_  _térd_  _borul_ mondván meny _ki_  _tőle_ mert _bűnös_  _ember_ vagyok uram mert az álmélkodás _körülvesz_  _ő_ és mind akik véle valának ahalak _fogás_ melyeket _fog_  _hasonló_  _Jakab_ is és _János_ a Zebedaeus _fia_ kik a simon _társ_ valának és mondá simonnak _Jézus_ ne _fél_ mostantol _fogvást_ már _ember_  _fog_ és _ki_ vonván a _föld_ a _haj_ mindeneket el _hagyván_  _követ_  _ő_ 


Magyarázat

 _k_ Az Anyaszent egyház mitsoda _oktatás_ akarja _hogy_ a _fia_ vegyenek a mái _evangélium_ 

 _f_ Igen nagy _oktatásravaló_  _talál_  _abban_ mind azok akik nem a _külső_ részit senem abetüt _tekint_  _hanem_  _aki_  _tud_ ahitnek világoságával _által_ látni azt az el rejtet _értelem_ a melyet _abban_ zárt az ur 1 ahalászok akik mossák _háló_ meg mutattyák nékünk _hogy_ szükséges azoknak kik amások üdveségire vigyáznak és munkálodnak _hogy_ magokot némelykor el zárják és meg visgállyák _mindaz_ a _fogyatkozás_ a melyekben _eshet_ik_ és magokot _megtisztít_ az _imádság_ és a penitentziával 2 A szent péter _hajó_ amelyben ment akristus _hogy_ a népet _tanít_  _jelent_ az Anyaszent egyházat amelyben egyedül lévén a _Krisztus_  _tanít_  _tudomány_ atanitványi _által_ és a szent lélek _által_  _aki_ is a szivekbe _olt_ az _igazság_ 3 A _Krisztus_ parantsolá szent péternek _hogy_  _beljebb_ menne atengerben a _jelent_ az ö _titok_ és _igazság_ mélységeit és akeresztyénségnek _tökéletesség_ a melyekre _hív_ a _keresztény_ és a szolgait atekélleteség _abból_ áll _hogy_ ellene mondgyanak arosz _indulat_ avilágnak és a világi _jó_ az _isten_ szivekböl és mindenek felet szeresék és _felebarát_ mint magokot 4 szent péter _aki_ egész _éjszaka_  _halászik_ és semit nem _fog_  _jelent_ azokot kik avéteknek és avilágnak setéttségében lévén _sok_  _fáradság_  _fut_ a _földi_  _jó_ ahivságok és a _gyönyörűség_ után és végtire _halál_  _óra_ semi jó _cselekedet_ nem _talál_  _kéz_  _jelent_ még az ollyan _egyházi_ szolgákot _aki_ noha sokat _fáradozik_ aprédikálásban a szenttségek _ki_ szolgáltatásában és más _egyéb_  _hivatal_  _külső_ valo végben vitelében _de_ rend _hivatal_ és akristus lelke nélkül és akik semi valoságos _haszon_ nem _tesz_ se senkit meg nem téritenek 5 ahalaknak sokasága a melyekért szakadozni _kezd_ ahálo _jelent_ azokot a _sok_ számu testi _keresztény_ kik az _istenfélő_ együt mentenek bé az Anyaszent egyházban akik noha az ö _egyesség_ vannak _külső_  _de_ akik _sok_ viszá vonásokot és vetekedéseket _okoz_ mert tsak a magok _haszon_ és _dicsőség_  _keres_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok meny _ki_  _tőle_ uram mert _bűnös_  _ember_ vagyok

 _f_ Ezekböl azt _tanulhat_  _hogy_ nagy alázatoságal _kell_  _járulni_ akristushoz meg üsmervén _bűnös_ és méltatlan voltunkot ez az Apostol nagy _ijedség_ és _csodálkozás_  _beszél_ illyen formában látván _rendkívül_ valo és _csodálatos_  _halászat_ az üdvezitönek _hatalom_ és szenttsége anyira _meghat_ szivét _hogy_ magában szálván és meg valván _bűnös_ voltát magát _érdemtelen_  _tart_ lenni _hogy_  _társaság_ legyen a valoságos alázatos lelkek _aki_ meg üsmérik magokban nyomoruságokot _eszerint_  _tart_ méltatlannak arra magokot _hogy_ a szentségekhez _járul_ és a _Krisztus_ vegyék a szenttségben avaloságos _kereszt_  _tartozik_ is el vonni némelykor egy _idő_ magokot attol azért _hogy_  _jobban_  _megtisztulhat_ az _imádság_ a penítentzia és ajó _cselekedet_  _által_ és _hogy_ az után nagyob _haszon_  _járulhat_  _az_  _de_ el _kell_  _kerülni_  _hogy_ ne a magunk elméjit _követ_  _hanem_ alelki pasztorunkét

 _k_ Ez a _csoda_ mitsoda változást tett az Apostolok elméjiben kik ótt _jelen_ valának

 _f_ Mihent akristust mondá nékik _hogy_  _követ_  _ő_ azonnal péter András _Jakab_ és _János_ el _hagy_  _hajó_ és _háló_ és mindeneket el _hagyván_  _követ_  _ő_ a _két_ utolso az Attyokot is el _hagy_ Matth 4 18 19 amitsoda _gyorsaság_  _ad_ magokot akristusnak azzal meg mutaták _hogy_ ellene mondának minden _kívánság_ és reménségnek és _ha_  _ország_  _bír_ azt is _kész_ lettek volna _érte_ el _hagyni_  _akkor_  _elhagy_ mindent mondgya szent _Gergely_ mikor semit nem _megtart_ magunknak és söt még magunkot is az _elhagyott_  _dolog_  _köz_ számlállyuk sokat _elhagy_  _olyankor_ a midön a szerzésre valo _kívánság_ is ellene mondunk ez a példa arra _tanít_  _hogy_  _hallgat_ akristust a midön szivünknek _beszél_ és _engedelmeskedik_ parantsolattyának alázatoságal és szorgalmatoságal valamint az Apostolok mivel ahalogatás _felébreszt_  _benne_ arosz _kívánság_ és ollyan _kísértet_ vetne a melyek el vesztetnék velünk _hivatalosság_  _de_  _hogy_ a _Krisztus_  _követhet_  _elsőbben_ ellene _kell_ mondani magunknak és a _teremt_ állatokhoz valo szeretetnek semmi világi jót nem _megtartván_ magunknak

 _k_ Miröl üsmérhettyük meg _hivatalosság_ 

 _f_ Hogy azt _jól_ meg üsmérhesük legyünk _hív_  _kötelesség_  _abban_ az állapotban a melyben vagyunk _keres_ egyedül az _isten_  _abban_ a _hivatal_ a melyre _hív_ minket _keres_ mindenek felet az ö _ország_ és _igazság_ ártatlan és _keresztényi_  _élet_  _készül_  _ő_  _követni_  _kér_ mutassa meg akarattyát _folyamodik_ ollyan _istenfélő_  _ember_  _tanács_  _aki_  _okos_ és _értelmes_ légyen _abban_ adologban _könyörög_ sokat és _kér_ másokot is _hogy_  _könyörög_  _érte_  _had_  _megtudhat_ az Isten akarattyát és _engedelmeskedhetik_ annak _kerül_ a _felemeltetés_ és _kedv_ ellen vegyük azt fel _kíván_  _ellenben_ az alatson _hely_ akristus és a szentek _szerint_  _aki_ azt mondgya _hogy_ magunktol tsak az utolso _hely_ válaszuk és _hogy_ az _aki_ elsö utolso legyen vigyázni _kell_  _figyelmetesség_ az Isten rendelésire a mely _bizonyos_  _idő_ és alkalmatoságokban maga magát _ki_ mutattya azon alkalmatoság és _idő_ keresése nélkül is végtire meg _kell_ visgálni _ha_ vettünké az _isten_  _elegendő_ ajándékot és _kegyelem_ valamely _hivatal_  _több_ mint a másikára nem lehet _hogy_ az ollyan _aki_ mind ezeket vigyázásal véghez viszi _hogy_ annak _idő_ meg ne üsmérje mire _hivatalos_ tsak _hirtelenség_ ne _bánik_ és várja _csendesség_ annak _óra_ 

 _k_ Nem leheté magunkot _megcsalni_  _hogy_  _ha_ némely _indulat_ és _hajlandóság_  _követvén_ azt _gondol_  _hogy_ az _isten_ vagyon

 _f_ Meg tsalhattyuk _könnyű_ magunkot: _hogy_  _ha_ amagunkhoz valo szeretetnek _indulat_ az Isten akarattyának _tulajdonít_  _de_ az illyen nagy _dolog_ a mely üdveségben _járó_  _dolog_ és _talán_ még másoknak is üdveségekben áll nem _kell_ tsak a magunk _ész_  _járni_  _hanem_  _tanács_  _kell_  _kérni_ alelki pásztorunktol vagy valamely más _istenfélő_  _okos_ és _értelmes_  _ember_  _hogy_  _ha_ pedig világi rendben vagy _hivatal_ áll adolog az atyáktol és anyáktol _kell_  _tanács_  _kérni_  _de_  _aki_  _tanács_  _kér_ azoknak nyisuk fel szivünket és adgyuk _elébe_  _hogy_ mitsoda szándékot és _indulat_ adot az Isten _bele_ vagy mitsoda akadályokot semit el nem titkolván _előtte_ olyat a mi valamely _hivatal_ valo _javallás_ vagy _nemjavallás_  _okozhat_ és az után _követ_  _tanács_  _engedelmesség_ a midön pedig az _egyházi_ rendröl vagyon akérdés nem szükséges _teljesség_  _aziránt_  _tanács_  _kérni_ szüléitöl mert _közönséges_ nintsen _az_ szükséges világoságok _hogy_ arrol _ítélhet_ mivel sokan aszülék _közül_ a _fia_ valo szeretet miat nem adhatnak nékik üdveséges _tanács_ 

 _k_ Mit _kell_  _csinálni_ a midön ollyan _hivatal_ vagy rendre _kötelez_ magunkot a melyre azt _gondol_  _hogy_ az Isten _hív_  _mindazonáltal_  _abban_ akadályokot látunk az üdveségre

 _f_ A midön _abban_ ahivatalban vagy rendben azon _igyekezik_  _hogy_ az _evangélium_  _szerint_  _él_ és _hogy_  _elegendő_  _erő_ is vagyon arra _hogy_  _meggyőzhet_ az akadályokot a _jel_  _hogy_ az Isten _hív_ arra és _abban_ meg _kell_ maradni _de_ a midön akadályára lenne üdveségünknek és nem lehet _abban_ üdvezülni akár mint _igyekezik_ azon el _kell_ azt _hagyni_ mivel el nem _hagyni_ azt amit Isten akarja _hogy_  _elhagy_ ugy ellene mondanánk az _isten_  _de_  _ha_ ollyan rendben vagyunk a melyet _teljes_ lehetetlen el _hagyni_ példának okaért a szerzeteséget szükséges minden modon azon lennünk _hogy_  _kötelesség_  _betölt_ és az akadályokot _meggyőz_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_  _megjobbít_  _hivatás_ a midön észre veszük _hogy_ nem _jól_  _hívattatik_ vagy amelyben olyan veszedelemre valo alkalmatoságot _talál_ a melyet _előre_  _által_ nem láttuk

 _f_ Penitentziát _kell_  _tartani_ és _fohászkodni_ Isten elött a vakmeröségért és a _hirtelenkedés_ a melyel _kötelez_ magunkot akarattya ellen _kér_ szüntelen valo segittségit _hogy_  _kötelesség_  _betölthet_ és a _békességes_  _tűrés_  _hogy_ szenvedgyük a mit meg nem orvosolhatunk _eltávozik_ a _gyönyörűség_ és avilági _hiábavalóság_ és _él_ ajó _cselekedet_  _ha_ a papságra vagy papi _tisztség_  _kötelez_ magunkot nem lévén arra _elegendő_  _értelem_  _tudomány_ se jó _erkölcs_  _hogy_ vagy _egyik_ vagy a másikát végben vihesük _haszon_ el _kell_ azt _hagyni_ és penitentziát _kell_  _tartani_ és alatson _élet_  _élni_ 

 _k_ Nem választaé az ur ollyan nagy és szent rendre _oktalan_ és _tudatlan_  _ember_ 

 _f_ Igen is illyeneket választa Apostolinak és az Anyaszent egyházának fel álitására valokot _de_ erre a rendre _híván_ öket bé is _tölt_  _talemtum_ világoságal _tudomány_ és szenttségel ö maga választá és _hív_ öket és nem magok vállalák azt fel magokra _engedelmeskedik_ parantsolattyának mert _tud_  _hogy_ ollyan _mindenható_  _aki_ öket meg segitheti és meg adhattya nékik mind azt valami szükséges _hivatal_  _betöltés_ és _aki_ meg is _ígér_ volt nékik a szent lelket _hogy_ öket _megtanít_ minden _igazság_ és _hogy_ elméjekre adgya mind azt valamit nekik mondot volt a midön vélek lakot

 _k_ Miért választa arra szegény _erőtlen_ és _tudatlan_  _ember_ 

 _f_ Azért _hogy_ meg szegyenittse a világi _okosság_ és nagyságokot _hogy_ meg aláza a _hivalkodó_ és a _kevély_ a _halász_  _tanítás_ alá vetvén öket és azért _hogy_ ne _tulajdoníthat_ másnak az emberek üdveségét és a világnak meg változtatását _hanem_ tsak az ö mindenhato _erejű_  _kegyelem_ és az ö _halál_  _érdem_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 5DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ láthatatlan _jó_  _készít_ azoknak akik tégedet szeretnek _hint_ szivünkben szeretetednek _indulat_ ugy _hogy_ tégedet szeretvén mindenekben meg nyerhesük _ígéret_ melyek _felülhalad_  _kívánság_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent peter 1 lev 3 8

Végezetre pedíg minnyájan egy akaratuak legyetek szánakodok atyafiuságnak szeretöi _irgalmas_  _csendes_ alázatosok nem _fizetvén_  _gonosz_ a _gonosz_ se szidalomal a szidalomért _hanem_ inkáb _áldván_ mert arra hivatattatok _hogy_ az áldást _örökség_  _bír_ mert _aki_ az _élet_ akarja szeretni és ajó napokot látni meg _tartóztat_ nyelvét agonosztol és az ö ajaki ne szollyanak álnokságot _eltávozik_ a _gonosz_ és _cselekedik_ jót _keres_ a _békesség_ és _követ_ azt mert az ur szemei az _igaz_ és az ö _fül_ azok _könyörgés_ az ur _tekintet_ pedig az _gonosztevő_ és _ki_ árt néktek _ha_ a _jó_  _követő_ lésztek _de_  _ha_ valamit szenvedtek is az _igazság_  _boldog_ lésztek azoktol valo _félte_ pedig meg ne félemlyetek és meg ne háborodgyatok az ur _Krisztus_  _Jézus_ pedíg szentellyétek sziveitekben _kész_ lévén mindenkor meg _felelni_ mindennek _aki_  _ok_  _kérd_ abennetek valo reménségnek


Magyarázat

 _k_ Miért _int_ szent péter ahiveket az _egyesség_ 

 _f_ Mert az _egyesség_ nélkül nintsen se jó _erkölcs_ se üdveség a _felebaráti_ szeretet atöbb jó _erkölcs_  _között_  _nagy_ és leg szükségesebb az a lelke és _forma_ atöbbinek a _felebaráti_ szeretet pedíg nem lehet _egyesség_ nélkül egy részint az _isten_ más részint a _felebarát_ az _isteni_ szeretet az _isten_  _megegyeztet_ szivünket a _felebaráti_ szeretet a _felebarát_ az Isten mint egy _közép_ a _meghal_  _egyezik_ mind azok kik _ő_ szeretik _hogy_ tsak egy szivek és egy lelkek legyen valamint az _írás_ mondgya az elsö _keresztény_ ebböl láthatni _hogy_ igen _kevés_ annak ollyan _kereszt_  _aki_ valoságos _felebaráti_ szeretet volna mivel _oly_  _kevés_ vannak akik _abban_ az _egyesség_  _él_ együt mint a melyre _int_ minket szent péter _ki_  _ki_ tsak amaga _haszon_  _keres_ amaga _kívánság_ és szándékját _tekint_ és mint _hogy_ tsak ezektöl vezéreltetnek ugyan az is az _ok_  _hogy_ tsak viszá vonásokot veszekedéseket és _irigység_ látunk _hogy_ pediglen egy _hit_ és egy lelkünk lehesen mondgyunk ellene aviszalkodásnak minden _ember_ és világi _haszonkeresés_ minden ollyan _indulat_ mely _ellenkezik_ akristus _tanítás_  _ha_ egyedül az _isten_ szeretnök tsak egyedül _ő_ is _óhajt_ tsak egyedül ö tölle várnánk mindent mind ezen mind a más világon _-e_  _szerint_ lennénk minnyájan egy sziv és egy lélek nem léven más _igyekezet_  _hanem_  _hogy_ tsak az _isten_ lehesünk és _ő_  _bírhat_ minnyájan együt tsak ez az egy _kívánság_ uralkodot arégi _keresztény_ 

 _k_ Mitsoda modal lehet meg _tartani_ és _megerősíteni_ akeresztyének _között_ ezt az _egyesség_ 

 _f_ Szent péter _egynéhányféle_  _ad_  _elöben_ az elsö a _hogy_ szánakodok legyünk szánnyunk másokot szomoruságiban vegyünk részt nyomoruságiban és szenvedésiben _könnyhullatás_ nézük sirásokot vigasztallyuk és _bátorít_ öket és segittsük öket _tehetség_  _szerint_ 

A második _hogy_ atyafiságnak szeretöi legyünk _hogy_ valoságal szeresük az Anyaszent egyháznak _fia_ mint magunk attyafiait mivel tsak egy atyánk vagyon _aki_ is az Isten és tsak egy Anyánk _aki_ is az Anyaszent egyház és _hogy_ azt ne szoval _hanem_  _cselekedet_ mutassuk meg minden _idő_ mindenben szolgálván és segitvén másokot az Isten _törvény_  _szerint_ és az üdveségekre valo nézve

A _harmadik_  _hogy_  _csendes_ legyünk és meg nyerjük a _hív_ nem a világnak se ne magunknak _hanem_ az _isten_  _aki_ mindennek attya és _aki_ akeresztyének _boldogság_ szent péter azt akarja _tehát_  _hogy_ atársaságbol _ki_  _kell_ üzni minden veszekedést _harag_  _ízetlenkedés_  _hanem_  _csendesség_ szollyunk másokhoz és _hogy_ ollyan _kegyesség_ és _csendesség_ legyünk másokhoz a mely _megerősít_ az _egyesség_ 

A negyedik _hogy_  _javall_  _fizet_ agonoszért és _soha_ sem _gonosz_ a _gonosz_ a _jó_ pedig _ha_  _gonosz_  _fizet_ igen nagy _hála_ adtalanság volna mert arra _hívattatik_ mondgya az Apostol _hogy_ az áldást _örökség_  _bír_  _tudniillik_ az _örökkévaló_  _jó_ a melyeket _ígér_ Isten _fia_ és a mellyeket meg nem adgya nagy _igazság_ azoknak akik _bosszúálló_ vagy akik _hálaadatlanság_  _fizet_ a _jó_  _hogy_  _ha_  _hűség_  _megtart_ ezeket a rendeket a melyeket a szent Lélek _ad_ nékünk a szent péter szája _által_ nem volna a _kereszt_  _között_ anyi veszekedés _ellenségeskedés_ viszálkodás se _irigység_ 

 _k_ A midön szent péter azt mondgya _hogy_  _aki_ az _élet_ szereti és _aki_  _boldog_ napokot akar _kívánni_ annak meg _kell_ magát tartoztatni az _emberszólás_ és a _hazugság_ mitsoda _élet_  _kell_ itt _érteni_ 

 _f_ Az _örök_  _élet_ és azokot a _boldog_ napokot a melyek meg nem változhatnak _aki_ részesülni akar _abban_ az _élet_ és azokban a _boldog_ napokban meg _kell_ zabolázni anyelvét az _isteni_  _félelem_ és a _felebaráti_ szeretettel és meg _kell_ magát attol tartoztatni _hogy_  _felebarát_ söt még _ellenség_ is roszat ne mondgyon meg ne szollya meg ne átkoza vagy szidalmaza vagy _kis_ is mondgyon olyat a mi meg sérthetné egy szoval el _kell_  _kerülni_ agonoszt a mely vétek és _követni_ aköteleség _szerint_ valo jót

 _k_ Mit _kell_ meg _cselekedni_ szent péter _szerint_  _hogy_ részünk lehessen aboldog _élet_ 

 _f_ A _felebarát_ valo _békesség_  _kell_ meg _tartani_ amely nélkül nem lehetünk se _isten_ se magunkal _békesség_  _de_ azt _igaz_ uton _kell_  _keresni_  _kár_ ne légyen lelkünk üsméretinek _ha_  _kár_ lenne is _földi_  _jószág_ 

 _k_ Miképen _tekint_ Isten azokat kik ezeket a rendeket meg _tart_ és azokot kik meg vetik és meg szegik

 _f_  _kegyes_ szemekel nézi az _első_ és az _imádság_  _függeszt_  _fül_ és az utolsokot nagy _harag_  _tekint_ azért az _igaz_ meg nem _kell_ ütközni nyomoruságokban és szükségekben mivel az Isten el nem veszi szemeit rollok és meg segitti öket se agonoszoknak azt nem _kell_  _gondolni_  _hogy_  _büntetetlen_ maradgyanak mivel az Isten _harag_  _tekint_ reájok azért _hogy_ meg büntesse öket _érdem_  _szerint_ 

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondgya szent péter _hogy_ senki nem árt nékünk _ha_ jót _cselekedik_ nem látunké _ez_  _ellenkező_ minden nap

 _f_ Tsak azt akarja velünk _megértetni_ az Apostol _hogy_ nem _természet_  _szerint_ valo _dolog_ egy ollyanak ártani szán szándékal _aki_  _soha_ senkit meg nem sértett se _emberszólás_ se szidalomal se _igazságtalanság_  _aki_ mást meg nem akar _csalni_ se meg _bántani_ söt még azon vagyon _hogy_ másokal jót _tesz_ és mindenel _békesség_  _él_ és akinek _tudva_ vagyon másoknál is _hogy_ az Isten meg _hallgat_  _imádság_ azonban pedig valaki az Isten szolgainak akar ártani az ö _java_  _keres_  _akkor_ mert a nékik üdveségekre válik _ezért_ is mondgya szent péter nem árthatnak nékik _ha_ ök jót _cselekedik_ akik öket üldözik azok magoknak ártanak _több_ példák erröl a szent martyrumok és az ö üldözöjök

 _k_ Miért nem _kell_  _félni_ a szenvedéstöl a melyel minket _fenyeget_ 

 _f_ Mert nem _kell_ attol _félni_  _hogy_  _boldog_ leszünk egy valoságos _kereszt_ nem _kell_ attol _félni_ a mit az _igazság_ szenvedtetnek véle mivel a _Krisztus_ azt mondgya nélkünk _hogy_ avaloságos _boldogság_ a szerezi meg nékünk

 _k_ Hogy _dicsőít_ mi akristust a midön _őérte_ szenvedünk

 _f_ Ugy _hogy_ szeretettel szenvedgyünk alázatoságal és _öröm_ vegyünk mind azö Atyai _kéz_ mind azokot a _megbántás_ melyeket másoktol veszünk _imád_  _igazság_  _aki_ azért _ostoroz_  _hogy_  _megtisztít_ és _jobb_  _tesz_ és _hogy_ még az illyen _gondolat_ is _benne_  _kegyelem_ vannak a melyekért _hála_ adván néki magunknak tsak a _gyalázat_  _tulajdonít_ a mellyet _megérdemel_ vétkeinkért


 _evangélium_ 

szent Math 5 20

Mert mondom néktek _hogy_  _ha_  _feljebb_ nem _bővelkedik_ ati _igazság_ az _írástudó_ és a _farizeus_ bé nem mentek mennyeknek _ország_  _hall_  _hogy_ mondatot arégieknek ne _öl_  _aki_ pedig _öl_  _ítélet_  _köteles_ én pedig mondom néktek _hogy_ minden _aki_ attyafiára _haragszik_  _köteles_ az _ítélet_  _aki_ pedig mondgya az attyafiának ráka _köteles_ agyülekezetre _aki_ pedig mondgya _bolond_  _köteles_ a _gyehenna_  _tűz_  _ha_ azért az ajándékodot az _oltár_ viszed és ót meg _emlékezik_  _hogy_ az atyádfiának vagyon valami _ellene_  _had_ ót az ajándékodot az _oltár_ elött és meny _először_ meg békélleni az atyád _fia_ és az után el jövén _bead_ ajándékodat


Magyarázat

 _k_ Mit _kíván_ akristus _mitőlünk_  _hogy_ bé mehessünk a mennyeknek _ország_ 

 _f_ Azt _kíván_  _hogy_ ami _igazság_ és jó _erkölcs_  _tökéletes_ legyen az _írástudó_ és a _farizeus_ ezek azzal _dicsekedik_  _hogy_ nagy szorgalmatoságal vitték végben a Mojses _törvény_ meg elégedvén akülsö képen valo jó _erkölcs_  _holott_ az udveségre nem _elég_ a _hogy_ tsak _külső_ legyünk avalláshoz sem _hogy_ tsak _betű_  _szerint_  _követ_ az Isten _törvény_ azt lélek _szerint_  _kell_  _követni_ és akristusra valo nézve _aki_  _eredet_ atörvénynek _az_ is szabjuk minden _indulat_ szivünknek nem _elég_ roszat nem _cselekedni_  _hanem_ jót _kell_  _cselekedni_ 

 _k_ Mellyik _tehát_ az a _teljes_ és _bővelkedő_  _igazság_ mely _oly_ szükséges az üdveségre

 _f_ Az az _isteni_ szeretet a melynek egészen bé _kell_  _tölteni_ a szivet ugyan ez a szeretet is utáltattya meg avétket és szereteti velünk az _igazság_ és az Isten parantsolattyát ez a szeretet _kezdő_ és _indító_ a jó _cselekedet_ és a _keresztényi_ jó _erkölcs_ a mely magában _foglal_ atörvényt és a profétákot ugyan az is tészi _kedves_ a _Krisztus_  _járom_ és _könnyű_ az öterhét a tészi _kedves_ a mi _keserű_ atermészetnek és a mi _nehéz_ a magunkhoz valo szeretetnek atölti bé alelket azal a mennyei _gyönyörűség_ a szenvedések és nyomoruságok _között_ a mely nélkül nem lehet bé _tölteni_ ugy amint _kívántatik_ az _igazság_  _kötelesség_ se anélkül nintsen ollyan valoságos jó _erkölcs_ mely _megérdemelhet_ a mennyei _örökség_ példának okáért aköteleség alat valo jó _erkölcs_ az üdveségre ezek _hogy_ alázatos szivuek legyünk magunkot meg vessük _együgyű_ legyünk _tiszta_ szivünk légyen _hogy_  _békességes_  _tűrés_ szenvedgyük anyomoruságokot és abestelenségeket _ha_ pedig ezek a jó _erkölcs_  _benne_ nintsenek vétkesek vagyunk az Isten szemei elött noha azok ne légyünk is az emberek elött _enélkül_ a szeretet nélkül pedig se alázatosok se _békességes_  _tűrő_ nem vagyunk se a magunkhoz valo szeretettöl el nem távozunk ez az a valoságos _igazság_ a _keresztény_ a melyet nem üsmerték a _farizeus_ se az _írástudó_ 

 _k_ Mitsoda akristus _tanítás_ a _gyilkosság_  _iránt_ 

 _f_ A _Krisztus_  _tanítás_ mind _eziránt_ mind atöbbi _iránt_ sokal _továbbterjed_ az _írástudó_ és a _farizeus_  _tanítás_ ök tsak a _betű_ ragaszkodtak a mely ahalalra _ítél_ a _gyilkos_ ök tsak akülsö _cselekedet_  _tart_ véteknek a többi semmi sem volt nálok _de_ akristus _aki_ adolgot magában _tekint_ és _aki_ arrol az _örök_  _fogva_ valo törvény _által_  _ítél_  _kárhoztat_ ugy mint vétket még a szán szandékal valo _harag_  _indulat_ is ámbár tsak _belső_ valo legyen is a midön az a _harag_ anyira mégyen _hogy_  _gyűlöl_  _felebarát_  _ő_ meg vettyük tölle _eltávozik_  _halál_  _kíván_ vagy valamely más roszát ugy mint _hogy_ meg szegényedgyék _gyaláztatik_ szidalmaztassék akristus _egynéhányféle_  _dolog_  _előszámlál_ amelyben _esik_ minek elötte a _gyilkosság_  _külső_  _cselekedet_  _fakad_ és a mely _dolog_ szintén ollyan vétkes Isten elött valamint agyilkoság volt a _farizeus_ elött mert az ö _ítélet_  _szerint_ a _gyilkosság_ mélto volt: abüntetésre _jól_ is _tart_  _de_ a _Krisztus_  _szerint_ egy _ok_ nélkül valo _harag_ atyánk fia ellen vétek _ha_  _gyalázat_  _illet_ vagy _gyűlölség_ mutatunk _hozzá_ a sokal nagyob vétek _hogy_  _ha_ még agyalázattal _bolond_ is mondgyuk _ő_ ez ollyan vétek a mellyért meg _érdemel_ az _örökkévaló_  _tűz_ ugy annyira _hogy_ az üdvezitö _tanítás_  _tilt_ nem tsak agyilkoságot _hanem_ még mind azt is valami arra vihetne vagy _fordíthat_ és mind ezt _az_  _képest_  _kell_ vétkesnek vagy vétkesebnek _ítélni_ a menyiben aközelit vagy _távozik_ agyilkoságtol mert példának okáért a _fenyegetés_  _közel_ vagyon _az_ a szidalomnál a verés a _fenyegetés_  _hasonló_  _kell_ mondani aharagnak _különb_  _különb_ valo voltárol ebböl láthattyuk _hogy_ az _evangélium_  _tanítás_ sokal _tökéletes_ a _farizeus_  _tanítás_ mivel tsak a _harag_ valo _indulat_ is _kárhoztat_  _főképpen_  _ha_ a _felebaráti_ szeretet el ólttya a szivben és ámbár _távol_ légyen is ez az _indulat_ agyilkoságtol

 _k_ Miért _tilt_ a _Krisztus_ arosz _kívánság_ 

 _f_ Mert azokbol _ered_ arosz _cselekedet_ és _hogy_ azok magokban _ellenkezik_ az Isten _törvény_ és meg ronttyák a szivböl _kijön_ mondgya az ur agyilkoságok _házasságtörés_ a lopások _hamis_  _bizonyság_  _káromlás_ és minden valami _tisztátalan_ tészi az _ember_ Matth 15 19 az ollyan _aki_ meg nem _haragszik_ el _távozik_ agyilkoságtol az ollyan _aki_ el távoztattya atisztátalan _kívánság_ nem _esik_  _házasságtörés_ se _egyéb_ más _tisztátalan_ vétekben

 _k_ Miért _tilt_ az ur aleg _kis_  _fogyatkozás_ is

 _f_ Mert azok lassanként a nagyokban _ejt_ példának okáért egy _tekint_ a szivet magához vonnya és a vétekben _ejt_ vagy is leg aláb arosz _kívánság_ alá veti a mellyek _ellenkezik_ az Isten _törvény_ egy _hirtelen_ és _gondolatlan_ mondot szó veszekedéseket és _gyűlölség_  _okoz_ némely _kötelesség_ el mulatása a mely _csekély_  _dolog_ láttzik el mulatattya velünk anagyobat és _idő_ a resttségben _ejt_ egy _helytelen_ nevetés _csúfság_ és _káromlás_  _okoz_  _aki_ a _kicsid_  _fogyatkozás_ el mulattya mondgya abölts nagyokban _esik_ erre valo nézve akarja akristus _hogy_ ezeket a rosz _erkölcs_  _gyökér_  _kell_  _ki_ irtani ne _hogy_ fel nevekedvén _elolt_ lassanként az _isteni_ és a _felebaráti_ szeretetet _ugyanezért_ mondgya _hogy_ számot _fog_ adni a _haszontalan_ szóról

 _k_ Mire _kötelez_ az ur azt _aki_  _megbánt_  _felebarát_ 

 _f_ Arra _hogy_  _hagy_ az _oltár_ az ajándekját és mennyen meg békélleni véle és _kér_  _bocsánat_ tölle minek elötte az _isten_ ajánlya _imádság_ és áldozattyát azt akarja _hogy_  _felkeres_  _felebarát_  _ha_ lehet _ha_ nem lehet legyünk _abban_ a szándékban _hogy_ azt véghez viszük _mihelyt_ arra alkalmatoságunk lészen egy _kereszt_ ne legyen semmi _drága_ a _felebaráti_ szeretetnél mert _aki_ az ellen vétt aleg elsö és aleg nagyob parantsolat ellen vétt és meg sérti a vallásnak szivét

A SZENTEK _ünnep_ 

SZENT MÁRK EV NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _felemel_ szent Márk _evangélista_  _kegyelem_ adván néki az _evangélium_  _kihirdetés_  _megenged_ nékünk _hogy_  _követhet_  _tanítás_ és _megérez_  _imádság_ segedelmét a mi urunk J k


 _episztola_ 

Ézék prof 1 10

Az ö _orca_  _hasonlatosság_ pedig _ember_  _orca_ és _oroszlánorca_ a négynek _jobb_ felöl _ökörorca_ pedig a négynek _bal_ felöl és _sasorca_ a negy felet az ö _orca_ és szarnyok _kiterjesztve_ felyül mindeniknek _két_ szárnyok egy mást _ér_ és _kettei_  _befedez_ az ö _test_ és mindenik _közüle_  _elébe_ mégyen vala artzal _ahova_ alélek _indulat_ vala oda mennek vala és meg nem _fordul_ vala midön _jár_ és a lelkes állatok szine az ö _tekintet_ mint az _égő_  _tüzes_ szemek és mint a lámpásoknak _tekintet_ ez vala alátás _futosván_ a lelkes állatok _között_ atüznek _fényesség_ és atüzböl _ki_ menö villámlás és a lelkes állatok mennek és _jön_ mint a _csillámló_ villámlás


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ ezek a négy _titkos_ állatok _aki_  _ember_  _oroszlán_  _ökör_ és _sasorca_ vala

 _f_ Jelenti az Angyalokot _aki_ az Isten _elküld_ mint szolgait _hogy_ véghez vigyék némelykor az ö _irgalmasság_ némelykor _igazság_ akarattyát ezek a profétának négy _orcájú_  _tetszik_  _különb_  _különbféle_  _ábrázat_ adgya _elöben_ azért _hogy_ meg lásuk mitsoda _különbféle_ viszik végben szolgálattyokot _emberi_  _ábrázat_ vagyon mely _jelent_  _hogy_  _ok_ és _jóság_  _cselekedik_  _oroszlánábrázat_ vagyon mely _jelent_  _hogy_  _győzhetetlen_  _erő_ viszik végben az urok parantsolattyát és _aki_ rettegésel legyenek _ellenség_ az _ökörábrázat_  _jelent_  _hogy_ ök _elfáradhatatlan_ és lassuak a midön az Isten _tűrés_ várja a _bűnös_ apenitentziára a _sasábrázat_  _jelent_  _hogy_  _teljes_ világoságal és _hogy_ amidön _kívántatik_ olyan nagy sebeségel munkálodnak _hogy_ semi meg nem tartoztathattya öket

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_ ollyanok mint atüz _hogy_ mindenik _elébe_ mégyen artzal és oda mennek _ahova_ a lélek _indulat_ viszi és meg nem _fordul_  _járta_ 

 _f_ Azt akarja _elöben_ adni _hogy_ azok amenyei lelkek atüzhöz _hasonló_ sebeségel _engedelmeskedik_ az _isten_ és nagy _buzgóság_ és _hogy_ ök tsak az Isten lelkének _indulat_ és parantsolyattyábol _cselekedik_ és oda mennek _ahova_  _küld_ öket nem _fordulván_ se _jobb_ se _bal_ és _hogy_  _akkor_  _visszafordul_ a midön aparantsolatot végben vitték

 _k_ Mit _tesz_ azek aszók _hogy_  _befedez_ magokot _két_ szárnyokal és a más _kettő_  _kiterjeszt_ a melyekel egy mást _ér_ 

 _f_ Bé fedezvén magokot _két_ szárnyokal azal meg mutattyák az _isteni_  _felség_ valo nagy _tisztelet_ és _hogy_ mitsoda méltatlanok arra _hogy_  _őelőtte_ legyenek a más _kettő_ pedig _hogy_  _kiterjeszt_ azal meg mutattyák _hogy_ szüntelen _kész_ parantsolattyára és oda menni _ahova_  _küld_ öket szárnyokol egy mást _ér_ meg mutatván _hogy_ minnyájan _egyenlő_ akarattal és _egyesség_  _cselekedik_ 

 _k_ Miért _olvastat_ az Anyaszent egyház ezt a mái letzkét az _evangélista_  _ünnep_ 

 _f_ Mert szent _Hieronimus_  _szerint_ azoknak az állatoknak négy _ábrázat_ a négy _evangélium_  _kezdet_ fel _találtatik_ az _ember_  _ábrázat_  _jelent_ a szent Mátthé _evangélium_  _aki_ a _Krisztus_ nemzettségin _elkezd_ ugy mint _ember_ az _oroszlánábrázat_  _jelent_ a szent Márk _evangélium_  _aki_ a szent _János_ pusztában valo predikálásán _elkezd_ valamint egy _oroszlán_  _ordítás_ az _ökör_  _ábrázat_  _aki_ rend _szerint_ valo áldozat volt az _ótörvény_  _jelent_ a szent lukáts _evangélium_  _aki_ a zakariás papságán _elkezd_ ez szent _János_ Attya volt a _sasábrázat_ pedig _jelent_ a szent _János_  _evangélium_  _aki_ is mint egy sas nagy magosan repül és a napban néz fel repül az _isten_  _hogy_  _leírhat_ az _ige_ nemzettségit az _igazság_ valoságos napját

 _k_ Nem leheté az _evangélista_ mint predikátorokra és az _isten_ szolgaira szabni mind azokot amiket mondottunk az Angyalokról _aki_ a négy állatok _jelent_ 

 _f_ A meg _egyezik_ az Anyaszent egyház szándékjával _aki_ is azö _ünnep_ napján _olvastat_ ezt a letzkét mivel az _evangélium_ predikátori ollyanok valának mint a _Krisztus_ láthato Angyali _aki_  _elküld_  _hogy_  _hirdet_ parantsolatit és meg üsmértessék az egész világal az ö _tanítás_ és nevét ök tsak az Isten Lelkének _indulat_  _ír_ és _tanít_ ök mindenüvé el mentek valahová _küld_ öket és senki viszá nem térithette a szent Lélektöl vévén _bátorság_ az egész _föld_ el vitték a szeretetnek _tűz_ és _elhat_ azö szavok ö magok _ég_ azon _tűz_ a melyet akristus _hoz_ evilágra

 _k_ Mitsoda _hasonlatosság_ vagyon az állatok negy _ábrázat_  _között_ és ezen szent _evangélista_  _között_ 

 _f_ Az _ember_  _ábrázat_  _jelent_  _hogy_ mitsoda _jóság_ és magok meg alázásával _beszél_ az _ember_ és mint alkalmaztatták magokot azö _értelem_  _tej_ adván agyengéknek és _erős_  _eledel_ az _erős_  _felemel_ magokot mint a sasok az _isten_  _hogy_ ötölle _kitanulhat_ azokot az _igazság_ és _titok_ a mellyekre _tanít_ másokot _tud_  _követni_ az _oroszlán_  _ordítás_ prédikálván _kemény_ és _hangos_ szoval és rettegtetvén abünösököt _elébe_ adván az Isten _ítélet_ szenvedni is _tud_ mint akristusért áldozatra valo _ökör_  _feláldozván_ magokot néki és _ki_ ontván [ _ki_ -ontván] véreket az ö _dicsőség_ és az emberek üdveségekért és valamint azok az állatok ugy ök is _elfáradhatatlan_ valának szolgálattyoknak sullyos munkáiba


 _evangélium_ 

szent luk 10 1

Ezek után pedig rendele az ur más _hetvenkettő_ is és _elküld_ öket _kettő_ az ö szine elött minden városba és _hely_  _ahova_ menendö vala és mondá nékik az aratás _sok_ ugyan a munkások pedig _kevés_  _kér_ azért az aratásnak urát _hogy_  _küld_ munkásokot az ö aratására mennyetek el _íme_ én _elküld_  _titeket_ mint abárányokot a _farkas_  _közé_ ne _hordoz_ zatskot se _táska_ se sarut és senkit az utón ne _köszönt_ valamely _ház_ bé mentek _először_ azt mondgyátok _békesség_ eháznak és _ha_ ót lészen abékeség fia meg nyugszik ö rajta ati _békesség_ hapedig nem _tihozzátok_  _tér_ azon _ház_ maradgyatok pedig _evén_ és _íván_ amelyek nálok vannak mert méltó a munkás az ö _bér_ ne mennyetek _ház_  _ház_ és valamely városba mentek és _befogad_  _titeket_  _eszik_ a mik _elöben_  _tetet_ és _meggyógyít_ a _beteg_ akik _abban_ vannak és ezt mondgyátok nékik _hozzá_  _közelget_ az Isten _ország_ 


Magyarázat

 _k_ Miért _olvas_ a _hetvenkét_  _tanítvány_  _elküldetés_ valo _evangélium_ szent Márk és szent lukáts napján

 _f_ Mert ezek az Apostolok _tanítvány_ valának és _társ_ szenvedésekben szent Márk szent Péter mellé _ad_ magát és szent lukáts szent pált _követ_ 

 _k_ A _Krisztus_ a _tizenkét_ Apostolin _kívül_ miért választa még _hetvenkét_  _tanítvány_ 

 _f_ Mint _hogy_ az aratás nevekedet az _arató_ számát is meg _kelletik_ szaporitani a _Krisztus_ ugyan azon _oktatás_  _ad_ nékik valamelyeket az Apostoloknak és ugyan azon _hatalom_  _ad_ az ö _ige_  _kihirdetés_ és a _csodatétel_  _kettő_  _elküld_ öket _hogy_ jobban segithessék egy mást és _hogy_ jobban _hitel_ adgyanak az ö _bizonyságtétel_ 

 _k_ Mitsoda nagy aratásrol szól _itt_ akristus nékik

 _f_ A sidó népnek egy részit _ért_ a mely részt akristus _belső_  _készít_ arra _hogy_ bé vegyék az _evangélium_ a melyet ahitre akará _hívni_  _mindazonáltal_ azt mondá atanitványinak _hogy_ ugy _küld_ öket mint a _bárány_ a _farkas_  _közé_ mert sokal nagyob volt a számok azoknak akik meg veték az Isten _ige_ és akik üldözék az _evangélium_ predikátorit a _bárány_  _hasonlít_ öket mert ök _kegyesség_ és _együgyűség_ mutattak üldözöjökhöz _mindazonáltal_ ezek atanitványok a _kegyelem_  _hatalom_ mely vélek munkálodék sokakot azon _farkas_  _közül_ meg szelidittének és valoságos _bárány_ változtaták

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ ezek az aratások _jelent_ 

 _f_ Mint _hogy_ az Apostolok az ö _hely_ lévö püspökököt _jelent_ ugy a _hetvenkét_  _tanítvány_  _jelent_ a papokot kik utánnok _következik_ és _aki_ akristus _elküld_ az _evangélium_ predikálására meg is mutattya azt az _elküldés_  _hogy_ az _ész_ és ajó _erkölcs_ nem _ad_ még arra _elegendő_  _hatalom_  _hogy_ valaki az ur szölöjében munkálkodhassék mert szükséges még _ezenkívül_ szükséges _hogy_ a szöllö _gazda_  _küldetik_  _abban_  _mindazonáltal_ aközönséges hivekis munkálodhatnak _abban_ az ö modgyok _szerint_ mivel _aki_ az Isten arra amunkára nem _hív_ ugy mint szolgait és pásztorait leg aláb azoknak jó példával és _imádság_  _kell_ szolgálni és _igyekezni_ az Anyaszent egyház _java_ ahivek _tartozik_ az aratásnak urát _kérni_  _hogy_  _küld_ jó munkásokot és mikor azokot meg adgya _imádkozni_  _kell_  _hogy_ az Isten áldya meg munkájokot a _cselédes_  _gazda_ és _gazdasszony_  _tartozik_ munkálodnia _gyermek_ és _cseléd_ üdveségin _ezért_ is mondgyák a szent Atyák _hogy_ a _cselédes_  _gazda_  _ház_ olyan mint egy püspök a kinek _oktatni_  _inteni_  _dorgálni_  _kell_ az _isteni_  _félelem_  _tartani_  _fia_  _cseléd_ és vigyázni _kell_ szokásokra és magok viselésekre

 _k_ Miért nem akarja az ur _hogy_ atanitványok _hordoz_ se zatskot se _táska_ se sarut se senkit ne _köszönt_ az uton

 _f_ Meg akarja mutatni azal _hogy_ mint _kell_ el _távozni_ a _földi_  _dolog_ és _gond_ az _egyházi_ szolgának _hogy_ magát egészen és _figyelmetesség_ szolgálattyának _hivatal_ adhassa és _hogy_ minden _gond_ tsak alégyen _hogy_ a mások üdveségin munkálodgyék _ha_ pedig _tilt_  _hogy_ másokot _köszönt_ azal azt nem _tilt_  _hogy_ egy máshoz _tartozandó_  _becsület_ és _tisztelet_ ne legyünk _hanem_ tsak azt akarja meg mutatni _hogy_ az ö szolgait semminek nem _kell_  _megtartóztatni_ se el _fordítani_ szolgálattyátol _hanem_ azal a világhoz _hiábavaló_  _kedvezés_  _tilt_ nékik a mód nélkül valo _köszöntés_ a haszontalanvalo látogatásokot és avilági mulattságokot mivel egészen _kell_ magokot _foglalni_ a valojában valo nagy _dolog_ a melyekre _kötelez_ öket _hivatal_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _ha_ ati _békesség_ meg nem nyugszik azon _ki_  _ház_  _fogad_  _visszatér_  _hoz_ 

 _f_ A _Krisztus_ azt _kíván_  _hogy_ az ö _tanítvány_ mindenüvé _békesség_ vigyenek valahová _küld_ öket és azt mind _kíván_ mind szerezék a menyiben töllök lehet mind azoknak _aki_  _él_  _főképpen_ azoknak kik _ház_  _fogad_ nem a világi _békesség_  _hanem_ a _Krisztus_  _békesség_ a mely az _isten_ valo valoságos _megbékélés_ áll és a _kegyelem_  _java_  _birtok_ utánna tészi _hogy_  _ha_ azok a személyek nem _békesség_  _fia_ és _ha_ arra méltatlanok minek utánna pedig az ö szolgai véghez vitték volna mind azt a mi töllök lehetet és _ha_ azok a személyek meg vetik az ö _buzgó_  _fáradság_ és munkájokot azon ne _törődik_ mert az ö _jutalom_  _bizonyos_ és magoknak veszik el azokot a _jó_ melyeket másoknak akartak szerezni

 _k_ Miért mondgya az ur _hogy_  _aki_  _dolgozik_ meg _érdemel_ ajutalmat a mely segittséget _ad_ a nép kellé azt ugy _tekinteni_ mint a _szolgálat_  _jutalom_ 

 _f_ Meg akarja _ezáltal_ értetni ahivekel _hogy_  _tartozik_  _tartani_ azokot kik öket _oktat_ és részeltetni azokot _földi_  _java_ szent pál mondása szerent a lelki _jó_ melyeket nékik _osztogat_ ebböl _ki_ tettzik _hogy_ a mit nekik adnak szolgálattyokért azt nem _kell_ ugy _tekinteni_ mint _ha_ alamisnát adnának _hanem_ mint ollyan _tartozás_ amelyel _tartozik_ azoknak akik munkálodnak az _egyházi_ szolga _aki_ tsak _hivatal_ munkálodik ugy mint az _imádság_  _tanítás_ a szenttségek _ki_ szolgáltatásában nem _kereshet_ maga magának azokot a mi szükséges az _élet_ és _ha_ magának is nintsen másunan valamely _jövedelem_ a nép _tartozik_  _tartás_ valot adni néki nehogy a _földi_  _gond_  _elfordít_ ollyan szent és szükséges _foglalatosság_  _-e_ mind a _természet_ mint Isten _szerint_ valo törvény a midön az ur azt mondgya _hogy_  _aki_  _dolgozik_ meg _érdemel_ ajutalmat nem _ért_ azon azt _hogy_ valamit adgyanak néki munkájáért valo _fizetés_ vagy a szent _dolog_ valo _ki_ szolgáltatásért _-e_ simonia volna _hanem_ tsak mint ollyan _dolog_ a mely _táplálás_ szükséges a mely nélkül nem munkálodhatnék _ezért_ is mondgya az ur meg másut _hogy_  _aki_  _dolgozik_ meg _érdemel_  _hogy_  _táplál_ matth 1010 annál is inkáb _tartozik_  _ez_  _hogy_ az _egyházi_ szolga nem a maga _haszon_  _dolgozik_  _hanem_ a _felebaráti_ szeretetért és tsak az _isten_ várja _jutalom_ mert az _evangélium_ mondgya szent Agoston nem ollyan _dolog_ a melynek árrát lehetne szabni valamint az arrunak az _egyházi_ szolgák anéptöl veszik a mi szükséges _táplálás_  _de_ tsak az urtol várják szolgálattyoknak _jutalom_ 

 _k_ Miért parantsolá az ur atanitványinak _hogy_ a port mely reájok ragadot _az_  _hány_ kik öket bé nem _fogad_ 

 _f_ Hogy a _jel_ lenne az Isten átkának azokon kik a _hit_ bé nem veszik és nem akarják _hallgatni_ az Isten _ige_ azal atselekedettel azt akarták nékik meg mutatni _hogy_ ugy _tekint_ öket mint az Isten átkában valokot és mint _ki_ rekesztetteket _aki_ nem akarnak semmiben _közösülni_ még tsak alábokra ragadot port is le rázák az illyen _büntetés_  _irtóztató_  _de_  _igazságos_ 

SZENT _Jakab_ ÉS SZENT _Fülöp_ NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _bennünket_  _betölt_  _öröm_ ate Apostolidnak szent _Jakab_ és szent _Fülöp_  _ünnep_ adgyad uram _hogy_  _örvendezvén_  _érdem_  _követhet_ példájokot ami urunk J k


 _episztola_ 

 _bölcs_  _könyv_ 5 1

Akor fognak az _igaz_ nagy álhatatoságal állani azok ellen kik öket nyomorgatták és akik el vették az ö munkájokot azt látván _megháborodik_  _iszonyú_  _félelem_ és _csodálkozik_ avéletlen szabadulásnak _hirtelenség_ mondván magokban _bánkódván_ és alélek szorongatása miat _fohászkodván_ ezek _aki_ valaha _csúf_  _tart_ és szidalom _hasonlatosság_ mi _balgatag_ az ö _élet_  _bolondság_ álittyuk vala és az ö végeket _tisztelet_ nélkül _íme_ mint számláltattak az Isten _fia_  _közé_ és a szentek _között_ az ö sorsok


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ nékünk abölts ennek a letzkének akezdetin

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az Isten _igazság_  _tesz_ ameny és a _föld_ láttára az ollyan _igaz_ akik _hív_ meg maradnak az _igazság_ szeretetében abölts _szerint_  _akkor_ is _felkel_ álhatatoságal azok ellen kik öket üldözték és nyomorgatták és akik üldözésekel és rágalmazásokal el vették amenyiben töllök lehetet munkájokot mely _kívánatos_  _dolog_ volna mondgya szent _Bernard_  _ha_ az Isten szolgai mindenkor szemek elött viselnék azt a _dicsőség_ mely az utolso napra _tartatik_ nékik mert _ha_ azt _tekint_ azoknak _fenyegetés_ kik el akarják _fordítani_ öket az _isteni_  _félelem_  _abban_ a _félelem_ nem _esik_ ollyanak elött akik még egy nap rettegni fognak _őelőttük_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_ lésznek ahamisak azon a nagy napon látván az _igaz_  _dicsőség_ 

 _f_ Irtoztato rettegésben _esik_ a mely nagyob lészen mind azoknál arettentö _dolog_ a melyeket vagy láttunk vagy _hall_ ez _élet_ lehetetlen is a mi elménknek tsak _kis_ részit is annak _elöben_ adni erre valo nézve azok kik el akarják _kerülni_ ezt a nagy veszedelmet arra vigyázanak _hogy_ meg ne vessék semmiben is azt a mit az ö _megtartás_  _cselekedik_ az Isten szolgai _által_ szükséges _tehát_ ez _élet_ az _isten_  _térni_  _halogatás_ nélkül valoságos _megtérés_ és nem _kell_ azt várni a _megtérés_  _hogy_ a nyavalya _meggyógyíthatatlan_ vállyék és _hogy_ a penitentzia tsak a _kétség_ valo _esés_ legyen

 _k_ Nagy véteké az ollyan világi _ember_ akik _csúfol_ azokot kik a _keskeny_ uton _jár_ 

 _f_ Hogy ne volna mivel az ollyanok magát akristust _gyaláz_ mondgya szent Agoston és azal arra a veszedelemre _tesz_ magokot _hogy_ azt fogják _haszontalan_ mondani az utolso napon és a midön aditsöségben fogják látni az _istenfélő_ mely _esztelen_ valánk mi _bolondság_  _tart_ az ö _élet_  _mindazonáltal_ ök az Isten _fia_  _köz_ számláltattak és az ö részek a _hogy_ a szentekel legyenek _akkoron_ rettentö sziv szorongatásokban _bánkódik_ és suhajtozni _de_ az a _bánkódás_ és suhajtás mind _haszontalan_ mind _örökös_ lészen _kis_ vigasztalásnak vagy _könnyebbülés_ reménsége nélkül

 _k_ Mit _kell_  _tehát_ mostanában _cselekedni_ annak _aki_ azt _óhajt_  _hogy_ az Isten _fia_  _köz_ számláltassék és része a szentekel légyen

 _f_ Akár mely _csúfság_  _tesz_ rajta avilág _de_ nagy álhatatoságal _kell_ meg maradni _kötelesség_ nem _hallgatván_ ahamisak _tanács_ se az ö veszedelemre vivö uttyokon nem _kell_  _járni_ akár mit mondgyanak _hanem_  _abban_  _tesz_ minden _dicsőség_  _hogy_ az ur _törvény_  _követ_ a mellöl _soha_ el ne _tér_ és vesse meg avilág _hiábavaló_  _beszéd_  _tartás_ és meg romlot szokásit


 _evangélium_ 

szent ján 14 1

Meg ne háborodgyék aszivetek _hisz_ az _isten_  _énbennem_ is _hisz_ az Atyám _ház_  _sok_  _lakóhely_ vannak _ha_  _különben_ volna meg mondottam volna néktek mert _hely_  _készíteni_ megyek néktek és _ha_  _elmegy_ és _hely_  _készít_ néktek _ismét_  _eljön_ és magamhoz vészlek _titeket_  _hogy_  _ahol_ én vagyok _ti_ is ót legyetek és _ahova_ én megyek _tud_ s’ az utat is _tud_ mondá néki _Tamás_ uram nem _tud_  _hova_ mégy s’mint _tudhat_ az utat mondá néki _Jézus_ én vagyok az út az _igazság_ és az _élet_ senki az Atyához nem mégyen _hanem_ tsak én általam _ha_ engem üsmértetek volna az Atyámot is üsmértétek volna és mostantol _fogvást_ meg üsméritek _ő_ és láttátok _ő_ mondá néki _Fülöp_ uram mutasd meg nékünk az Atyát és _elég_ nékünk mondá néki _Jézus_  _ennyi_  _idő_ vagyok veletek és nem üsmérteteké engem _Fülöp_  _aki_ engem lát láttya az Atyát is miképen mondod _te_ mutasd meg nékünk az Atyát nem hisziteké _hogy_ én az Atyában és az Atya _énbennem_ vagyon az _ige_ melyeket én néktek szollok magamtol nem szollom az Atya pedig _énbennem_ lakván ö _cselekedik_ atselekedeteket nem hisziteké _hogy_ én az Atyában és az Atya _énbennem_ vagyon _ha_  _különben_ nem a _cselekedet_  _hisz_  _bizony-bizony_ mondom néktek _aki_  _énbennem_  _hisz_ a mely _cselekedet_ én _cselekedik_ öis _cselekedik_ nagyobakot is _cselekedik_ ezeknél mert én az Atyához megyek és valamit az Atyátol az én nevemben _kér_ azt _cselekedik_  _hogy_  _dicsőíttetik_ az Atya aFiuban


Magyarázat

 _k_ Miképen _megcsendesít_ az ur az Apostoloknak _felháborodik_ elméjeket azért _hogy_ még _előre_ meg mondá nékik _halál_ és _hitlenség_ 

 _f_ Elöször azt mondá nékik _hogy_  _ha_ az Atyában _hisz_  _őbenne_ is _hisz_ mivel ö egy az Atyával _ha_ az Atyában vetik reménségeket _őbenne_ is reméllyenek mivel nem lehet nagyob vigasztalása a _megháborodott_ léleknek se _hasznos_  _orvosság_ a nyomoruság és a _kísért_ ellen mint az Isten _fia_ akristusban valo _hív_  _aki_  _ember_ lett és _meghal_ üdveségiért másodszor azt mondá nékik _hogy_ az Attya _ház_  _sok_  _lakóhely_ vannak _ez_ azt akará vélek _megértetni_  _hogy_  _lakóhely_  _örökös_  _jó_ és _dicsőség_  _készít_ nekik mennyekben tsak _hogy_ ök is meg maradgyanak álhatatoságal _hűség_ 

 _k_ Kinek mondá az ur ezeket a szokot Én vagyok az út az _igazság_ és az _élet_ 

 _f_ Az Apostoloknak és _őbennük_ az egész _hív_ azt mondgya _tehát_ 1 _hogy_  _ha_ az _isten_ akarunk menni _hozzá_  _kell_ ragaszkodni mert tsak azö _érdem_  _közbenjáróság_ és _kegyelem_  _által_ mehetni az _isten_ és _ha_ az ö példáit _követ_ 2 _ha_ világoságot _keres_ mely öket világosittsa ezen az uton az _élet_ setéttségiben ö maga az az _igazság_ ö fogja öket világositani és meg _oltalmazni_ az _eltévelyedés_ 3 _ha_ ugy akarnak _élni_ a mint az _isten_ akeresztyénséghez és az _isteni_  _fiúság_  _illik_ ö akegyelem _által_ az az _élet_ mely meg menti öket ahaláltol és _örökké_  _éltet_ öket fel szoval _kiált_ azoknak kik _eltévelyedik_ avilág uttyain Én vagyok az út és más mod nintsen _abban_  _hogy_ az _isten_ lehesen menni _hanem_  _benne_  _kell_  _hinni_ és engemet _követni_ azt _kiált_ azoknak kik setéttségben és _gyenge_  _hit_ vannak Én vagyok az _igazság_ és meg nem tsalhatom azokot akik _hozzá_  _jön_ és nálam nélkül _megcsal_ magokot és _eltévelyedik_ a _hamis_ világoságban azt mondgya azoknak kik avéteknek _halál_ vannak Én vagyok az _élet_ én azért _jön_  _hogy_ aholtakot _feltámaszt_ és tsak én általam veszik az _élet_  _kegyelem_ és _elér_ aditsöségnek _kegyelem_ 

 _k_ A _Krisztus_ usmervén miképen üsmerik az Attyát is

 _f_ Az Apostoloknak nem ugy _kelletik_ üsmérni az Atyát a mint ök látták a _Krisztus_ testi szemekel ugy mint _ember_  _hanem_ ahitnek szemeivel _isten_ üsmervén _ő_ mind anyi _bizonyság_ után melyeket _ad_ néki _istenség_ tsak _isten_ lehetet azt _cselekedni_ amiket ö _cselekedik_ azért _hogy_  _megbizonyít_  _hogy_ az Isten _fia_ a _fiú_ pedig _tökéletes_  _kép_ az Atyának ö az Attyában vagyon az Attya pedig _őbenne_ ez igy lévén _aki_ a _fia_ láttya láttya az Atyát mivel a _fiú_ egy ö véle és _bír_ valamint ö az _istenség_  _gazdagság_ 

 _k_ Nem leheté szent _Fülöp_ igy _kérni_ akristust uram mutasd meg nékünk az Atyát és az _elég_ nékünk

 _f_ Nem tsak lehet _de_ azal _tartozik_ is nem azért _hogy_  _hit_ nem volna _hanem_ azért _hogy_ valoságal akarjuk meg üsmérni _kér_  _tehát_  _gyakorta_  _hogy_ mutassa meg az Attyát mert valamint maga mondgya senki nem üsmeri az Atyát tsak a _fiú_ és az akinek a _fiú_  _ki_ akarja nyilatkoztatni minden _kívánság_ tsak a legyen _tehát_  _hogy_  _ő_ meg üsmérjük szeresük és _bír_ és el vévén szemeinket a világrol tsak _őhozzá_  _emel_ sziveinket _aki_ egyedül _tehet_ minket _boldog_ 

 _k_ Miröl _megfedd_ az ur _Fülöp_ 

 _f_ Arrol _hogy_ minek utánna anyi _idő_ maradot volna véle még is nem üsmerné _ő_ mi még inkáb _tarthat_ az illyen _feddés_ és attol _hogy_ szemünkre ne _hány_ menyi _idő_  _fogvást_ vagyon velünk az _igazság_  _által_ melyeket _hirdet_ nékünk és amellyeket _megtanul_ tölle annyi _esztendő_  _fogvást_ avilágoságok _által_ melyekel világositot akegyelmek _által_ melyeket szivünkben _önt_ anyi szenttségek _által_ melyeket vettünk anyi _sok_ szép példák _által_ melyeket _elöben_ tett még is ollyan _gyenge_ még a mi _hit_ és _tántorgó_ és _hogy_ még _oly_  _kevés_  _halad_ az ö uttyán

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók én az Atyában vagyok és az Atya _énbennem_ 

 _f_ A _Krisztus_ rend _szerint_ illyen formában mutattya meg azt a _tökéletes_  _hasonlatosság_ és atermészetnek _egyesség_ mely _őközötte_ és az Attya _között_ vagyon és ez az _egyesség_ mely _okoz_  _hogy_ ö tsak az Attya _által_  _beszél_ és _cselekedik_  _forma_ annak a szoros _egyesség_ a melyel _kell_ nékünk lennünk a _Krisztus_ és ö általa az Atyával _ezért_ mondgya _hogy_ ö _mibennünk_ és mi _őbenne_ vagyunk _ugyanezért_ is _tartozik_  _oly_  _erős_  _kapcsolni_ magunkot _ehhez_ az _isteni_  _fej_  _hogy_ valoságal el mondhasuk _hogy_ nem mi _él_  _hanem_ ö _él_  _mibennünk_ 

SZENT _kereszt_  _feltalálás_ NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ meg mutattad szenvedésednek _csoda_ meg _engedvén_ azt _hogy_ meg _talál_  _csodálatos_  _kereszt_ üdveségünknek _eszköz_  _megenged_  _hogy_ azon _éltető_  _fa_  _érdem_ meg nyerhesük az _örök_  _élet_  _java_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál philep 2 5

Mert azt _érez_ magatokban amit akristus _Jézus_ is _ki_ mikor az Isten _forma_ volna nem álitotta ragadománynak magát az _isten_  _egyenlő_ lenni _hanem_ magát meg alázta szolgai formát vévén fel az _ember_  _hasonló_ lett és _külső_  _ábrázat_ ugy _találtatik_ mint _ember_ meg alázta _önnönmaga_  _engedelmes_ lévén mind ahalálig a _kereszt_  _halál_ pedig az okáért az Isten is fel magasztalta _ő_ és nevet ajándékozot néki mely minden név felet vagyon _hogy_ a _Jézus_ nevére minden mennyeieknek _földi_ és _föld_ alat valoknak _térd_  _meghajol_ és minden nyelv vallást _tesz_  _hogy_ az ur _Jézus_  _Krisztus_ az _atyaisten_  _dicsőség_ vagyon


Magyarázat

 _k_ Mit _kíván_ szent pál mitöllünk midön azt mondgya _hogy_ azt _érez_ magunkban a mit a _Krisztus_  _Jézus_ is

 _f_ Azt _hogy_  _becsül_ azt amit ö _jó_  _tart_ és vessük meg azt a mit ö meg vetett _becsül_ nagyobra _őreá_ valo nézve az alázatoságokot szenvedéseket és a szegénységet a _tisztelet_  _gyönyörűség_ és a világi _java_  _ha_  _övé_ akarunk lenni mivel szent pál _szerint_  _aki_ akristus lelke nintsen anem az _övé_ rom 89

 _k_ Hogy lehesen abünös _ember_ azt _érezni_ amit a _Krisztus_  _érez_ 

 _f_ Az _ember_ lehet _egyetérezni_ akristusal _ha_ szinte _benne_ légyen is arosz _kívánság_ mely azal _ellenkezik_ a midön azt a rosz _kívánság_ magokbol _ki_ üzik amennyiben lehet és meg nem _enged_  _hogy_  _benne_ uralkodgyék

 _k_ Leheté ameg testesülésben valo alazatoságát _követni_ akristusnak

 _f_ Az Apostol azt akarja _hogy_  _követ_ amenyiben töllünk lehet az Isten _fia_ sokal aláb valonak _tesz_ magát mint sem amint vagyon egy _keresztény_ pedig nem _tehet_ magát alábvalonak amint vagyon vétkiért és _természet_  _hogy_  _ha_  _egyik_ és amásikában az _isten_  _hasonlít_ ö tsak _teljesség_ valo semmi _elég_  _tehát_ ö néki _hogy_  _abban_ a rendbe _tart_ magát a melyben a vétek _tesz_ a mely rend _oly_ alá valo _hogy_  _ember_ nem lehet már aláb valonak _tenni_ magát _de_ mint _hogy_  _abban_ a _bűnös_ voltaban is _kevélység_ sokal nagyobnak _tart_ magát mint sem amint vagyon akristus alázatoságát _követ_  _akkor_ a midön azon vagyon _hogy_  _kevélység_ le nyomja és ellene mond a fel magasztaltatásnak és a midön magával ugy _bánik_ és meg engedi _hogy_ véle ugy _bánik_ mint egy méltatlan _bűnös_  _aki_ nem _érdemel_  _hogy_  _tekint_ 

 _k_ Miképen lehet _követni_ azt az alázatoságot a mellyel akristus _engedelmeskedik_ az Attyának a _kereszt_  _halál_ 

 _f_ Mint _hogy_ ö az alázatoságot _követ_  _engedelmeskedvén_ szüntelen az Attyának _fogantatás_  _fogvást_ mind _holt_ el vévén szeretettel mind azokot az alázatoságokot melyeket néki _küld_ ami alázatoságunk is alégyen _hogy_ ellene mondgyunk akaratunknak és _hajlandóság_ és _követ_ az Isten akarattyát mindenben mint _elöben_ szabot rendünket el vévén tölle szeretettel és _engedelmesség_ a szenvedést és ollyan _halál_ a mint néki tettzik reánk _küldeni_ 

 _k_ Mitsoda az a mindenek felet valo név a melyet az Isten adot a _Krisztus_ 

 _f_ Az az Isten és a magosság béli _fia_ a neve mert noha Isten _fia_ volt is _megtestesülés_ szem pillantásátol _fogvást_  _de_ magát _emberfia_ nevezte _halandó_  _élet_ az ö _külső_  _gyengeség_ melyek az ö nagy voltát _elfedez_ meg nem _enged_  _hogy_ az ö _istenség_ meg üsmérhesék söt még atanitványoknak is elméjekböl is _kitöröl_ azt a _kereszt_  _gyalázat_ ugy anyira _hogy_ igen _kevés_ üsmérik vala _ő_ annak a mi volt _de_ az Attya _feltámasztván_  _ő_  _ki_ nyilatkoztatta mindenüt nagy _fényesség_ az ö _dicsőség_  _felség_ és _istenség_  _fia_ üsmérteté _ő_ és magához _hasonló_  _isten_ az egész világal az Apostolok és az utánnok valo predikaciojok _által_ ugy _hogy_ minden _térd_  _meghajol_  _őelőtte_ és mindenek alája vettetnek amennyekben _ahol_ láttyák _ő_ az Angyalok és a szentek a _föld_ mert mindenüt _hirdet_ az ö _evangélium_ és a _föld_ alat _ahol_  _örökké_ fogják azö _ellenség_  _érezni_  _igazság_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 3 1

Vala pedig egy Nicodemus nevü _ember_ a _farizeus_  _közül_ sidok _fejedelem_ ez _Jézus_ jöve _éjjel_ és mondá néki Rabbi _tud_  _hogy_  _isten_  _jön_ mesterül mert senki ejeleket nem _cselekedhet_ik_ a melyeket _te_  _cselekedik_  _hanem_  _ha_ az Isten lészen véle _felel_  _Jézus_ és mondá néki _bizony_  _bizony_ mondom néked _ha_  _ki_ ujonnan nem születik nem láthattya az Isten _ország_ mondá néki Nicodemus mi modon születhetik az _ember_ mikor vén vallyon bé meheté _ismét_ az annya méhében és ujjonnan születiké _felel_  _Jézus_  _bizony_  _bizony_ mondom néked _ha_  _ki_ ujonnan nem születik vizböl és szent Lélekböl nem mehet bé az Isten _ország_ a mi atestül születet _test_ az és a mi a lélektöl születet lélek az ne _csodál_  _hogy_ azt mondottam néked szükség néktek ujonnan szuletnetek a szél _ahol_ akarja ót _fúj_ és a szavát _hall_ denem _tud_  _honnét_  _jön_ avagy _hova_ mégyen igy vagyon minden _aki_ alélektöl született _felel_ Nicodemus és mondá néki miképen lehetnek ezek _felel_  _Jézus_ és mondá néki _te_ mester vagy _Izrael_ és nem _tud_ ezeket _bizony-bizony_ mondom néked _hogy_ amit _tud_ azt mondgyuk és a mit láttunk azt _bizonyít_ és a mi _bizonyság_ bé nem veszitek _ha_  _földi_ mondottam néktek és nem _hisz_ mint _hisz_  _ha_ mennyeieket mondok néktek és senki fel nem ment menybe _hanem_ tsak az _aki_ le szállot menyböl az _ember_  _fia_  _ki_ menyben vagyon és a mint mojses fel magasztalta akigyot apusztában ugy _kell_ fel magasztatni az _emberfia_  _hogy_ minden _aki_  _őbenne_  _hisz_ el ne veszen _hanem_  _örök_  _élet_ légyen


Magyarázat

 _k_ Nicodémus miért mene _éjjel_ a _Krisztus_ 

 _f_ Mert mint _hogy_ ö _farizeus_ és törvény magyarázo volt és _talán_ még a nagy _tanács_ valo _tanácsúr_ akit nevezik vala sanedrinusnak igen _tart_ attol _hogy_ akristus _tanítvány_ ne mondassék mert akristusnak aleg nagyob _ellenség_ a _farizeus_ valának Nicodemus látván _sok_  _csodatétel_  _elhitet_ magával okosan _hogy_ anyi _csoda_ nem _tehet_  _hogy_  _ha_ tsak ollyan _doktor_ nem volna akit az Isten a sido nép _oktatás_  _elküld_  _de_ nem vala még anyi _erő_  _hogy_ magát egészen _ki_ nyilatkoztassa és _tart_ az üldözéstöl a melyet el nem kerülheti az _aki_ nyilván akarja _kvöetni_ az _evangélium_  _tanítás_  _okosság_ is _cselekedhet_ik_ nem _bízván_ alázatoságbol a maga _erő_ és várni akarta azt az _óra_ a melyben _tetszik_ az _isten_  _bátor_  _hit_ adni néki és anyira _feljebb_ vinni _hogy_ meg vethesse az emberek _ítélet_ amint _hogy_ azt meg is vetette mindgyárt akristus _halál_ után mivel az Isten azt a _kegyelem_  _ad_ néki _hogy_ ö _takargat_ ruhákban az üdvezitö testét és öis _eltemet_ az Arimatiai _József_ együt

 _k_ Miképen _fogad_ az ur ezt az uj _tanítvány_  _aki_ még _félénk_ és _tudatlan_ vala

 _f_  _kegyesség_  _fogad_ szeretettel _oktat_  _ő_ arra a mi szükséges volna az üdveséghez és mitsoda uton mehetne amenyeknek _ország_ ebböl azt _tanulhat_  _hogy_ nem _kell_  _elidegeníteni_  _kevély_ valo _fogadás_ az ollyanokot kik _hozzá_  _jön_  _ha_  _tudatlan_ is és _ha_  _bátorság_ nem szolgállyák is _hanem_  _oktatni_  _kell_ öket és _okosság_  _bánni_ vélek _megtérés_  _kezdet_ a midön az _igazság_ valojában _keres_ a _megtalálás_ nem mesze vannak

 _k_ Mitsoda _igazság_  _tanít_ az ur ezt atörvény magyarázo _doktor_ 

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az Isten _ország_ ugy reszesülhetünk _hogy_  _ha_ ellene mondunk a meg romlot születésnek mellyet _Ádám_ vettünk és _ha_ uj születést veszünk és mint _hogy_ Nikodemus ezeket testi modon _ért_ megnem foghatván azt _hogy_ egy _öregember_ ujonnan születhessék _gondolván_  _hogy_ azért az annya mehiben _kelletik_ viszá _térni_ azért az ur világosabban mondá néki _hogy_ az ujonnan valo születésen az _isteni_ és lelki születést _kell_  _érteni_ atesti születés _által_ az _ember_ tsak _test_ mert alélek az _eredendő_ vétekért atest alá vettetet és rabjává lett atesti _kívánság_  _de_ az _ember_ alelki születés _által_ lelki _ember_ lesz mert nem _követvén_ az _érzékenység_ se a testi _kívánság_ az _isten_ ragaszkodik alelke és lelkesé tészi atestet is a lélek _kívánság_ alá vetvén azt a mi a _test_ születet _test_ a mondgya a _Krisztus_ ami pedig alélektöl születet a lélek

 _k_ Miképen leszen meg az az ujonnan valo születés

 _f_ A _keresztség_  _által_ lesz meg ezt _hív_ az ur vizböl és szent Lélekböl valo ujonnan születésnek mert amidön aviz meg mosa a _test_ a szent Lélek is ugyan _akkor_  _megtisztít_ alelket minden motskaibol a szent Lélek _abban_  _kegyelem_  _hint_ amelyet a viz _jelent_ mert valamint aviz meg mosa atestet ugy a _kegyelem_ is _megtisztít_ alelket akristus _érdem_  _által_ az _isten_  _szentel_ mind akettöt abünösböl egy _igaz_  _csinál_ az _ördög_  _fia_ Isten _fia_ tészi az ö _ország_  _örökös_ és a _Krisztus_  _örökös_  _társ_ az Isten ollyan modon adhattya lelkét és _kegyelem_ az _ember_ amint néki tettzik az a mód pedig amelyet arra rendelt az Anyaszent egyházban a _keresztség_  _ahol_ avizben mártatnak az Atyának a _fiú_ és a szent Léleknek nevében ez ahárom személy _egyaránt_ és _egyenlő_ munkálodgya az ö meg szenteléseket _ebben_ a szenttségben

 _k_ A _keresztség_  _teljesség_ szükségesé az üdveségre

 _f_ Ezt a szenttséget mely elsö atöbbi _között_  _kötelesség_ alat _tartozik_ minden _ember_ fel venni és ez ollyan modgya az üdveségnek a mely _teljesség_ szükséges mivel anélkül akristus mondása _szerint_ senki az Isten _ország_ nem mehet amely születést vettünk _Ádám_ avétkesé és az _ördög_  _fia_ tészen minket és méltoká az _örökkévaló_  _kín_  _hogy_ pediglen az Isten _fia_ lehesünk és az ö _ország_  _örökös_ uj _teremt_ állatoká _kell_ lennünk meg ujitván magunkot és ez az ujitás más képen nem lehet _hanem_ az ujonnan valo születés _által_ melyet _ad_  _ebben_ aszenttségben az Anyaszent egyház mindenkor a _Krisztus_ szavait a magok _együgyű_ és _természet_  _szerint_ valo _értelem_  _szerint_  _ért_ és azért is vegezte el _bölcs_  _hogy_ még akisdedeket is meg _kell_  _keresztelni_ meg nyitván nékik a menyeknek _kapu_  _ahova_ nem lehet menni akereszttség nélkül

 _k_ Mit _gondolhatni_ az ollyanok felöl akik _halogat_  _megkereszteltetni_ agyermekeket

 _f_ A _keresztség_  _teljesség_ valo szükséges volta miat a pásztoroknak az atyáknak anyáknak nagy szorgalmatoságal _kell_ azt nékik fel adni mivel az _örök_  _kárhozat_  _tenni_  _gyermek_  _halogatván_ akereszttséget valamely _ember_  _ok_ mint sokan _cselekedik_ ez igen nagy vakság és _örökös_  _gyilkos_ lésznek _gyermek_ a mi pedig az _idős_  _ember_  _illet_  _ha_ valoságal meg _tér_ és az _evangélium_  _szerint_  _él_ és _buzgóság_  _kívánván_ a _keresztség_ azt fel nem veheti s’meg _hal_ az _isten_ meg lehet _hogy_ azö _kívánság_ a szenttség _hely_ el veszi azt mindenkor _hisz_ az Anyaszent egyház _hogy_ a martyrok _megkeresztelkedik_ vérekben és üdvezültek _holta_ után _ha_ fel nem vehették is avizel valo _keresztség_ az ollyan meg nem _hallhat_ a _Krisztus_  _aki_ nintsen akristus lelke és az _írás_  _szerint_  _aki_ az Isten lelkétöl vezetetnek azok az Isten _fia_ rom 8 14 és _köz_ lehet az Isten _ország_ ezt _kell_  _hinni_ a _gyermek_ felöl is kik a _Krisztus_  _meghal_ valamint ezt _hisz_ mindenkor agyermekek felöl _aki_  _Heródes_  _ölet_  _Betlehem_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket aszokot aszél _ahova_ akarja ót _fúj_ 

 _f_ Azt akarja ezek _által_  _megértetni_ az ur Nicodémusal _hogy_ abünösnek meg ujulása és _megigazulás_ olyan titok _hogy_ arol nem az _érzékenység_  _szerint_  _kell_  _ítélni_  _hanem_ ahitnek világosága _szerint_ mivel a szent Lélek ót _fúj_  _ahova_ akarja az ö szenttséges sugarlásival akegyelemel senkinek nem _tartozik_ és az Isten azt tsak _tiszta_ amaga _irgalmasság_ adgya akinek akarja a mikor akarja és a menyit akar mondgya a Naziai szent _Gergely_  _hall_ a szavát a szent Léleknek és látod _külső_ annak _erő_ és munkáját amidön látod _hogy_ valamely _keresztény_ ellene mond magának ellene áll rosz _hajlandóság_ alázatoságban és szegénységben _él_  _de_ azt nem látod _hogy_ mi _indít_ arra mi végre _cselekedik_ sem azt ajót amit remél _de_ azt nem _tud_  _honnét_  _jön_ sem azt _hogy_  _hova_ menyen azt nem _tud_ mi képen megyen alélekben miképen vezeti és munkálkodtattya azt sem azt _hogy_ mi formában _eltávozik_ attol az ö rendeletlenségiért és _hálaadatlanság_ 

 _k_ Mit _hány_ a szemére akristus ennek adoktornak

 _f_ Azt _hogy_ mester lévén _Izrael_ és _tanítván_ anépet az _írás_  _igazság_ ö maga nem _tud_ az _ember_  _megigazulás_  _titok_ melyet anyiszor meg mondottak a proféták az üdvezitö illyen formában _beszél_ néki azért _hogy_ meg alázná _kevélység_ és _tanítvány_  _illendő_  _engedelmesség_  _fordít_  _ő_ a mely nélkül atitkokban semit meg nem _foghat_ amelyeket el rejti avilági _bölcs_ és _kevély_  _tudós_ elött és tsak az alázatosoknak nyilatkoztattya _ki_ az _együgyű_  _hit_  _könnyű_  _tévén_ a mi nehez _megértet_ vélek az _igazság_ a _magahittség_ pedig atörvény mestereit meg vakittya és _hihetetlen_ tészen mindent _előtte_ mostanában is sokan vannak ollyanok _közötte_  _aki_ egész _élet_ az _írás_  _tanulás_  _tölt_ valamint ez a _farizeus_  _de_ akik nem _tud_ valamint ö azoknak valoságos _értelem_  _titok_ és végit akiis a _Krisztus_ 

 _k_ Mivel _bizonyít_ azur mind azt amit monda néki

 _f_ Mint _hogy_ ez a _farizeus_ meg vallá _hogy_ ö volna az a mester akit az Isten _elküld_ mivel anyi _jel_ tészen a _Krisztus_ is az ö vallásárol _felel_ néki mondván a mit _tud_ azt mondgyuk és mit látunk azt _bizonyít_ és a mi _bizonyság_ bé nem veszitek mint _ha_ azt mondaná egy olyan _bizonyság_  _aki_ adolgot látta inkáb _kell_  _hinni_ mint másnak _kell_  _tehát_ nékem _hinni_ mivel azt _hisz_  _hogy_ az Isten _küld_ engem a proféták azt mondották néked amit az Isten parantsolt nékik _hogy_ mondgyák _de_ ök azt nem látták amit _hirdet_  _de_ én láttam a mit _hirdet_ én mennyei _dolog_ szollok néked azokot pedíg tsak a láthatta _aki_ ótt volt én pedig ótt voltam és _onnét_ szálottam le _hogy_ annak _titok_  _ki_ nyilatkoztassam az _ember_ én mennyei mester lévén _onnét_  _hoz_ világoságot néked azt prédikálom amit ótt láttam és én nem tsak _isten_  _küldetik_ mester vagyok _hanem_ még az ö születet _fia_ és _hozzá_  _hasonló_ Isten

 _k_ A _következendő_ szavaival mit akar az ur mondani

 _f_ Azt akarja _hogy_ az _isten_ senki nem látta az _egyetlenegy_ szülöt _fiú_  _aki_ az Atyának _kebel_ vagyon az üsmértette meg velünk joan 1 18 ö _egyszersmind_ Isten s’ _ember_ ugyan azon személy _örök_  _fogva_ valo Isten és _idő_  _fogva_ valo _ember_ azért el mondhatá _hogy_ nem tsak ugy volt menyekben mint Isten _hanem_ még az _ember_ fia ís ót volt mert ugyan az _aki_  _ember_ fia volt az az Isten _fia_ is volt ez igy lévén _könnyű_ ezeket a szokot meg magyarázni senki fel nem ment menybe _hanem_ tsak _aki_ le szállot menyböl az _ember_ fia _ki_ menyben vagyon mint _ha_ azt mondaná _hogy_ semmi féle _ember_ nem ment menyekben _hogy_ ót _kitanul_ az Isten _titok_  _de_ az _ember_  _fia_  _aki_ veled _beszél_ ót volt mert ö magais Isten és _kitanulhat_ az Attyának minden _titok_ ö az _ég_ le szállot _de_ azt el nem _hagy_  _test_ és lélekben mutatta meg magát eföldön a mennyekben _abban_ nem volt egy szóval a midön az ur igy _beszél_  _akkor_ a _föld_ volt mint _ember_  _fia_ és amenyben mint Isten _fia_ mert ugyan azon szemely Isten s’ _ember_ volt _egyszersmind_ 

 _k_ Miért _olvastat_ amái napon ezt az _evangélium_ 

 _f_ Azért mert minek utánna az ur _megtanít_ Nikodemust akereszttsegnek szükséges voltára akegyelem munkájának és _megtestesülés_  _titok_ az után _halál_ és _kereszt_  _titok_  _tanít_  _ő_ és _hogy_ a mely nagy _haszon_ fog szerezni azokban kik _benne_  _hisz_  _bizodalom_ mint Mojses fel magasztalta akigyot apusztában ugy _kell_ fel magasztaltatni az _emberfia_  _hogy_ minden _aki_  _őbenne_  _hisz_ el ne veszen _hanem_  _örök_  _élet_ légyen meg _jövendöl_ néki ezen szokal akereszten valo _halál_ amelyre fel _kelletik_  _emeltetni_ valamint aréz _kígyó_  _felemeltetik_ az Isten az _izraelita_  _kígyó_  _bocsát_ zugolodásokért _aki_ marások ollyan volt mint atüz sokan meg is halának a marásokért Mojses _imádkozik_ anépért és az Isten parantsolá néki _hogy_ egy _rézkígyó_  _felemeltet_ ugy _hogy_ valakiket akigyó meg mar tsak arra nézenek _hit_ a marásbol _meggyógyul_ az a _felemeltetik_  _rézkígyó_ pedig _jelent_ a _kereszt_  _felemeltetik_  _Krisztus_  _hogy_ ö reá nézenek minden féle nemzetek az a _kígyó_ pedig az _ördög_  _aki_ ahalált szerzé az _ember_ annak akigyonak a marása avétek aréz _kígyó_ azért _felemeltetik_ a pusztában _hogy_ a _kígyómarás_  _meggyógyul_  _aki_ arra _hit_ néztek és az _ember_  _fia_ akeresztre _emeltetik_ azért _hogy_  _meggyógyít_ avéteknek sebeiböl mind azokot kik ahitnek szemeivel: _ő_  _tekintvén_  _hozzá_  _folyamodik_ alázatos _bizodalom_ 

 _k_ A _bűnös_ mitsoda _haszon_ szerez akristus _halál_ és _kereszt_  _titok_ 

 _f_ Azt _hogy_ senki _aki_ ameg _feszíttetett_  _Krisztus_  _hisz_  _él_ veszen _hanem_  _örök_  _élet_ légyen tsak a _hogy_  _élő_ munkálodo és _hathatós_  _hit_  _hisz_ mert nem _elég_ azt _hinni_  _hogy_ a _Krisztus_ az Isten _fia_  _hogy_ a _kereszt_  _meghal_ és _hogy_ a mi valttságunkért _meghal_ az _ördög_ is _hisz_ mondgya szent _Jakab_ ahit _cselekedet_  _kell_ mivelni és azt az _igazság_ szeretetiért és az _isten_  _kell_  _cselekedni_ ahittel _megegyező_  _élet_  _kell_  _élni_ fel _kell_ fesziteni atestet az ö rosz _kívánság_ akristust _kell_  _követni_ és az üdveséget _keresni_ meg _kell_ vetni azt ami arra nem szolgál vagy ami attol _eltávoztat_  _hordozni_  _kell_ a _kereszt_ az _élet_ minden napjaiban az _evangélium_ uttyán _kell_  _járni_ mind _holt_ az üdveséget és ameg szenteltetést tsak azö _érdem_ és _mindenható_  _kegyelem_  _kell_ várni

 _keresztelő_ SZENT _János_ NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _miértünk_  _betölt_  _dicsőség_ ezt a napot szent _János_ születésével adgyad _kegyelem_ népednek _hogy_  _betöltetik_ lelki _öröm_ ami urunk J k


 _episztola_ 

Isai 49 1

Hallyátok szigetek és _figyelmez_  _távol_ valo népek az ur az Anyám mehétöl _fogva_  _hív_ engem mikor az Anyám mehében volnék _megemlékezik_ nevemröl és _tesz_ azén számot mint az _éles_  _kard_ az ö _kéz_ árnyékával _befedez_ engem és tett engem mint a választot nyilat az ö _tegez_ rejtett el engem és mondá nékem én szolgám vagy _te_  _Izrael_ mert _benne_  _dicsekedik_ és mondék én _hiába_ munkalkodtam _kegyelem_ nélkül és _hívságos_  _megemészt_  _erő_ azokáért az én _ítélet_ az urral és az én munkám az én _isten_ és most azt mondgya az ur az Anyám méhétöl _fogva_ szolgául magának _formálván_ engem _hogy_ viszá _hoz_  _Jákob_  _őhozzá_ és _Izrael_  _egyben_ nem gyüjtetik és _megdicsőíttetik_ az ur szemei elött és az én _isten_ lett én _erősség_ és mondá _kevés_ nékem _hogy_ szolgám légy a _Jákob_ nemzettségének fel állatására és az _Izrael_ söprejének _megtérítés_  _íme_ világoságul adtalak téged apogányoknak _hogy_ üdvezitöm légy a _föld_ végsö _határ_ ezeket mondgya az ur az _Izrael_ megváltoja az ö szente a meg vetet léleknek a meg utáltatot nemzettségnek az urak szolgájának meg látnak a _király_ és _felkel_ a _fejedelem_ és _imád_ az urért mert _hív_ és az _Izrael_ szentéért _aki_ téged választot


Magyarázat

 _k_ Mitsoda szigetek és _távol_ valo népek azok _aki_ aproféta mondgya _hogy_  _ő_  _hallgat_ az Isten parantsolattyábol

 _f_ Az apogányokbol fel álitot Anyaszent egyház _aki_ ahitre _tér_ és akik üldözéseket szenvedtenek a _Krisztus_ nevéért

 _k_  _ki_  _beszél_ itt aproféta

 _f_ A _Krisztus_ szent _Hieronimus_  _szerint_  _aki_ azt mondgya _hogy_ az ur _megemlékezik_ és _hív_  _ő_ még az Annya méhében _hogy_ munkálodgyék avilág üdveségin ugyan ezt is teszik szent _József_ mondot szavai _Gábriel_  _arkangyal_  _Jézus_ lészen az ö neve mert ö fogja meg szabaditani népét

 _k_ Miért mondgyák azt _felőle_  _hogy_ az Isten akristus száját _tesz_ mint az _éles_  _kard_ 

 _f_ Mert akard mind vág mind választ ugy akristus _ige_  _kegyelem_ együt el választtya az _ember_ szivét mind attol valami nem _isten_ valo maga is azt mondgya nékünk _hogy_ nem _békesség_  _jön_  _hozni_ a _föld_  _hanem_  _kard_ és _hogy_ el válasza a _fia_ az attyátol és a leányt az annyátol

 _k_ Az Isten mi képen _befedez_  _ő_  _kéz_ árnyékával

 _f_ Mert szent _Hieronimus_  _szerint_ az _ember_  _természet_  _gyengeség_ melyet az Isten _fia_ vette magára _befedez_ azö mindenhato _istenség_  _hogy_ annak az ö _ellenség_ ne árthassanak valamint az Angyal mondá a _boldogságos_ szüznek A szent Lélek szál _terád_ és a magoság bélinek _erő_ meg árnyékoz téged

 _k_ Mitsoda _értelem_  _eltesz_ az Isten _ő_ mint a választot nyilat

 _f_ Ennek az az _értelem_  _hogy_ az ö _istenség_ el lesz rejtve az ö _emberség_ alat valamint anyil ategezben _mindaddig_ valamég azö szenvedésinek _idő_ el nem _telik_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért nevezik szolgának mivel ö az Isten _fia_ és _hogy_  _dicsekedik_ az ur _őbenne_ 

 _f_ Mert ö _hasonló_ lévén az _isten_ maga magát meg alázta _megtestesülés_ a szolgának _forma_ vette magára és _ember_ lett és _hogy_ meg mutassa _hogy_ nem ollyan lesz mint atöbb szolgák az ur azt mondgya _hogy_  _dicsekedik_  _őbenne_ mert egész _élet_ azon munkálodik és azért is _meghal_  _hogy_  _dicsőség_  _adat_ az Attyának a melyel néki _tartozik_ 

 _k_ Miben adta _ő_ világoságul apogányoknak és _üdvözítő_ a _föld_ végsö _határ_ 

 _f_  _abban_ mert azért _lejön_  _hogy_ meg világosittsa apogányokot az _igazság_ és a _kegyelem_ világoságával _ugyanezért_ is _elküld_ Apostolit predikálani az egész _föld_  _hogy_  _hirdet_ az _evangélium_ üdveségit

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket aszokot meg látnak akirályok és _felkel_ a _fejedelem_ és _imád_ az urért

 _f_ A proféta ezekel azt _jövendöl_  _hogy_ a nagy renden lévök söt még akirályok is akik _inkább_  _ellenez_ az _evangélium_  _tanítás_ vegtire akristushoz _jön_ szeretni és _követ_  _ige_  _kötelesség_  _szerint_ valo _tisztelet_ és _imádás_ lesznek az _isten_ mint _örökös_ urokhoz és akristushoz _aki_  _elküldetik_  _hogy_ a nemzettségek világosága lenne

 _k_ Miért _olvastat_ az Anyaszent egyház ezt a letzkét _keresztelő_ szent _János_ napján mivel abetü szerent valo _értelem_ itt a _Krisztus_ vagyon a szó

 _f_ Mert _sok_ ollyan _dolog_ vannak _ebben_ aletzkébe a mellyek szent _János_  _illik_ az Isten _megfogantatás_ elött meg üsmértette az ö nevét ollyan volt mint az _éles_  _kard_  _hatható_ és _foganatos_ szavaival apusztában ollyan volt mint a _tegez_ el rejtetet nyil ugyan ót is _formál_ az _isten_ lelke _hogy_  _elöljáró_ lenne _fia_ ót készitette el amagános _élet_ az _imádság_ és apenitentziával a szolgálattyának _hivatal_  _kihoz_  _tegez_ ezt a nyilat a midön _kihoz_ apusztábol és ajordán mellet _hirdettet_ véle az _igazság_  _kemény_ és _hatható_ szokal minden féle személyeknek a népnek apublikánusoknak _hadi_  _ember_  _farizeus_ akirályoknak egy szoval _hogy_ meg üsmértethese az _ember_ a Messiást szükséges volt _hogy_  _hozzá_  _hasonlít_  _sok_ és ne tsak szoval _hanem_  _élet_ és _cselekedet_ is mutassa meg _ő_ másoknak


 _evangélium_ 

szent Luk 1 57

Az _Erzsébet_ szülésének pedig _idő_  _eltelvén_  _fia_ szüle és _meghall_ a szomszédi és rokoni _hogy_ fel magasztalta az ur azö _irgalmasság_  _ővele_ és _örvendezik_ néki és lön nyolczad napon _eljön_  _hogy_  _körülmetél_ agyermeket és _hív_ azt az Attya nevére Zakariásnak és _felelvén_ az annya mondá semiképen nem _hanem_  _János_  _hívattatik_ és mondának néki lám senki nintsen ate rokonságodban _aki_ enével neveztessék _int_ pedig az attyának kinek akarná _hívattatni_  _ő_ és _jegyzőtábla_  _kérvén_  _ír_ mondván _János_ az ö neve és _csodálkozik_ minyájan meg nyilék pedig mindgyárt a szája és a nyelve és szolla _áldván_ az _isten_ és _félelem_ lön minden ö szomszédin és _Júdea_ minden _hegyes_  _tartomány_  _kihirdettetik_ mind ez _ige_ és szivekbe vévék minyájan akik _hall_ mondván véledé _ki_ lészen egyermek mert az ur _kéz_ vala ö véle és zakariás az ö attya _betelik_ szent Lélekel és profétála mondván Aldot az ur _Izrael_  _isten_ mert meg látogatta és meg váltotta az ö népét


Magyarázat

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ az Anyaszent egyház szent _János_ születése napját _szentel_ atöbb szenteknek pedig _holta_ napját

 _f_ Mert _sok_  _csoda_  _tetszik_  _isten_  _ékesíteni_ az ö születését azért _hogy_ az emberek inkáb bé _fogad_ azö Fiát akinek is ö _hirdet_  _eljövetel_ az atyafiak és a szomszédságban lévök el mentenek születésére _hogy_  _bizonyság_ lennének atsudáknak és azért _hogy_ annak _emlékezet_ inkáb _fennmarad_  _Júdea_ egy Angyal _megjelent_ az ö _fogantatás_ az attya meg némula azért _hogy_  _hitel_ nem _ad_ ennek a menyei lélek szavának szent _János_ még az annya mehében meg üsméré akis _Jézus_ és röpöse _öröm_ az ö neve a menyekböl _lehozatik_ az ö annya _jövendöl_ az attya szolni _kezd_  _mihelyt_ a nevét _leír_ és meg _jövendöl_  _hogy_ az ö fia a magosság béli profétája lészen a _Krisztus_ meg fogja váltani népét és _hatalmas_ üdvezitö lészen a _Dávid_  _ház_ az Isten azért _tesz_ nevezetesé anyi _jel_  _által_ ennek a _gyermek_ születésit mert _rendkívül_ valo _ember_ akará _tenni_ azért _hogy_ méltó lenne _elöljáró_ lenni _fia_ és _hogy_ az ö _bizonyság_ mind _fontos_ mind _hathatós_ lenne

 _k_ A szent _Erzsébet_ atyafiai és jó akaroi miért valának ollyan _öröm_ a fia születésin

 _f_ Azt az _öröm_ az Isten _felindít_  _benne_ még _előre_  _megéreztetvén_ vélek _csakhamar_  _idő_ mulva valo születésit az üdvezitönek _aki_  _ígéret_ volt anyi _idő_  _fogvást_ és akit várták a sidok és akinek _elöljáró_  _kelletik_ lenni ennek agyermeknek akeresztyének még mostanában is nagy _öröm_ mutatnak születésin és az Isten szava bé tellyesedik meg mondván még _előre_ az Angyal _által_  _hogy_ sokan _örül_ egyermek születésin ugyan ezen _ok_ paraolntsolta az Anyaszent egyház _fia_  _hogy_ a mái napnak _emlékezet_  _belső_ és lelki _öröm_ szentellyék ugyan ezt is _kér_ amái napon valo _imádság_  _de_ azt nem parantsolta _hogy_ meg _gyaláz_ valamint sokan _cselekedik_ a _kereszt_  _közül_ világi _öröm_  _tánc_  _illetlen_ mulattságokal a mi még nagyob _babonás_  _tartás_ nem az illyen _öröm_  _kíván_ az Anyaszent egyház a mái napon az _isten_ 

 _k_ Mitsoda uton vezeté Isten ezt a _gyermek_  _hogy_ meg szentellye és például adgya az _ember_ 

 _f_ Azt az _indulat_  _ad_  _beléje_ még _gyermekkor_  _hogy_ apusztában menyen és _eltávozik_ az emberek _társaság_ amely _oly_ veszedelmes az _ifjú_  _hogy_  _megtarthat_ ártatlanságát az _imádság_ és az Isten _törvény_ valo _elmélkedés_ meg _tanít_ ez a példa minket arra _hogy_  _eltávozik_ avilágtol és azoktol ami arosz _indulat_  _indító_ leg aláb szível _hogy_  _ha_  _test_ ezektöl magunkot _teljesség_ el nem távoztathattyuk illyen modon ateremtett állatoktol _eltávozhat_ik_ és az _isten_  _kapcsolhat_ magunkot

 _k_ Az _ifjú_ mitsoda példát és _oktatás_ vehetnek ebböl anagy példából

 _f_ Meg _tanulhat_ ebböl mitsoda szükséges _hogy_  _megtart_ és vigyázanak szorgalmatoságal arra a _kegyelem_ melyet Isten adot nékik még _gyermekség_ azon is _kell_ lenniek _hogy_ aza _kegyelem_ nevekedgyék _benne_ és azért szeresék amagános _élet_  _kerül_ arosz _társaság_ és avétekre vivö alkalmatoságot a melyben sokan el vesztik a _keresztségi_ ártatlanságokot lassanként meg romlanak és végtire a rendeletlen _indulat_ adgyák magokot az atyáknak az anyáknak és azoknak kik az _ifjú_ neveltetésekre rendeltettek ezekre igen _kell_ vigyázni mivel rettentö számot adnak erröl az utolso napon

 _k_  _kicsoda_ az ollyanok mint Zakariás kik meg némulnak mert nem _hisz_ és tsak _akkor_ szolalnak meg mikor _hisz_ 

 _f_ Azok az ollyan lelki némák kik az _imádság_ se az _isten_ nem _tud_ szollani se az _ember_ olyat a mi lelki _haszon_ lehetne és az _isten_ vezethetné mert az _isten_ nem _hallgat_ minek elötte szollyanak és _belső_ nem _elhitet_ magokal az üdveségre valo _igazság_ nem is _megadatik_ nékik az üdveségre valo szollás valamég Zakariást _követ_ és valamég az ö példájára az _isten_ nem _hisz_  _élő_  _hit_ és _ő_ nem _hallgat_  _de_  _ha_  _engedelmesség_  _hallgat_ az Isten szavát ahit meg nyittya szájokot a melyet bé zárta volt ahitlenség és _hálaadás_  _énekel_ az ö _dicséret_ és _hirdet_  _irgalmasság_ 

SZENT PÉTER ÉS SZENT PÁL NAPJÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ meg szentelted ezt a napot szent Péter és szent Pál Apostolidnak _halál_  _megenged_ Anyaszent egyházadnak azt a _kegyelem_  _hogy_ mindenekben _követ_ parantsolatit azoknak kik _abban_  _elsőbben_ állitották fel avallást a mi urunk J k


 _episztola_ 

act apos 12 1

Azon _idő_ pedig _Heródes_  _király_  _ki_ nyujtá _kéz_  _hogy_ meg sanyargatna némellyeket az Anyaszent egyházbol _megöl_ pedig _Jakab_ a _János_  _báty_  _kard_ látván pedig _hogy_  _tetszik_ a sidoknak el tekéllé _hogy_  _megfogat_ pétert is valának pedíg akovásztalanok napjai kit midön _megfog_ a _tömlöc_  _tesz_ adván _ő_ négy negyedes vitézeknek _hogy_  _őriz_  _húsvét_ után _ki_ akarván _ő_  _hozni_ a népnek és péter atömlötzben _tartatik_ az Anyaszent egyháztol pedig szüntelen _imádság_ lészen vala az _isten_  _őérte_ midön pedig _ki_ akarná _ő_  _hozatni_  _Heródes_ azon _éjjel_ péter _két_ vitéz _között_  _hál_  _két_ lántzal _megkötöztetve_ és az _örző_ az ajto elött _őriz_ a _tömlöc_ és _íme_ az ur Angyala melléje álla és világoság _tündöklik_ ahazban és meg ütvén apéter _oldal_  _felkelt_  _ő_ mondván _felkel_  _gyors_ és _elesik_ a lántzok az ö _kéz_ mondá pedig az Angyal néki _felövedz_ és vond fel a sarudot és ugy _cselekedik_ és mondá néki edv reád aruhádot és _követ_ engemet és _ki_ menvén _követ_  _ő_ és nem _tud_  _hogy_ valoságos a mi az Angyal _által_ lészen vala álittya vala pedig _hogy_ látást látna _általmenvén_ az elsö és a második _őrizet_  _jut_ avas _kapu_ mely avárosra viszen mely magátol meg nyilék nekik és _ki_ menvén _általmegy_ egy utzán és mingyárt el mene _tőle_ az Angyal és péter ö magához _térvén_ mondá most _tud_  _bizonnyal_  _hogy_  _elküld_ az ur az ö Angyalát és _ki_ mentet engem a _Heródes_  _kéz_ és a sidó népnek minden várakozásábol


Magyarázat

 _k_ Mit lehet _gondolni_ a _Heródes_  _cselekedet_  _aki_  _megöletvén_ szent _Jakab_ szent Pétert is _megfogat_ mert látá _hogy_ a _tetszik_ a sidoknak

 _f_ Egyebet nem _gondolhatni_  _hanem_  _hogy_ veszedelmes _dolog_ azt a _hatalom_ melyet az _isten_ vettek ö ellene _fordítani_ azal ahatalomal el rontani _ország_  _igazság_ és vallását _holott_ azt arra vették _hogy_ azt _terjeszt_ és azokot _megtartat_  _de_ söt még _eszerint_  _bánni_ tsak azért mert a tettzik a _gonosz_ és az Isten _ellenség_ mitsoda szükséges még mindgyárt akezdetin ellene állani arosznak és nem adni magát az _igazságtalanság_ azért _hogy_  _kedvez_ a _hamis_ a midön pedig _egyszer_ arra adgyák magokot az után aleg nagyob vétekhez is _hozzászokik_ mindent seminek _tart_ és tsak _könnyű_ fel áldozák elö meneteleknek _haszon_ az emberek _élet_ és azt a mi leg szenteb avallásban

 _k_ Szent lukáts miért _tesz_ azt fel _hogy_  _húsvét_  _megfogat_  _Heródes_ szent pétert

 _f_ Mert _abból_ meg láttzik _hogy_ az ollyan nagy _ünnep_  _főképpen_  _húsvét_ az _ördög_  _aki_  _ingerel_ ezt a _fejedelem_  _dühösködik_  _inkább_ az Isten szolgai ellen _tudván_  _hogy_ ollyan szent napokban akeresztnek áldozattya és az üdvezitönek a vétken valo _győzedelem_  _dicsőséges_ valo _feltámadás_  _kifoszt_  _ő_ minden _hatalom_  _de_ az ur az ö _hamisság_ arra _tud_  _fordítani_  _hogy_ mi _tisztel_ ezt az áldozatot és ezt az _győzedelem_ és meg szentellyük a mai napon az _egy_ Apostolának _halál_ és amásikának rabságát

 _k_ Mire valo az az _okoskodás_ és vigyázás a melyel _Heródes_  _megfogat_ szent pétert és _őriztet_  _ő_ 

 _f_ A tsak arra valo _hogy_  _abból_  _megtanul_ ezt az _igazság_  _hogy_ mennél inkáb mesterkedik azon az _ember_  _okosság_  _hogy_ az Isten rendelésit el ronthassa annál nagyob _fényesség_ mutattya _ki_ az ö _mindenhatóság_ valamint ezt láttyuk a szent péter meg szabadulásában _ugyanezért_ is mondgya a btsöl _hogy_ nintsen _bölcsesség_ nints _okosság_ nintsen _tanács_ az ur ellen prov 21 30 aleg _hatalmas_ és rettentöbb _ember_ az _írás_  _szerint_ az Isten _kéz_ tsak ollyan mint egy veszö a melyel _megbüntet_ azokot kik _ő_  _megbánt_ vagy is meg probállya _tisztít_ és meg _koronáz_ szolgait és amidön a veszöre szüksége nintsen atüzben _hajt_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ az Anyaszent egyház azon _idő_ alat a még szent péter atömlötzben marada

 _f_ Szüntelen ajánlya vala az egész Anyaszent egyház _imádság_ az _isten_ az ö meg szabadulásáért nintsen is más mód a melyhez _folyamodhat_ nyomoruságinkban _hanem_ tsak ez nékünk más _fegyver_ se _erő_ nintsen ahivek más modal nem _oltalmazhat_ az egyhaz szolgait azoktol kik vélek _igazságtalan_  _bánik_  _hanem_  _hogy_ a mennyekben _emel_  _kéz_ és alázatoságal _imádkozik_  _érte_ annak a _kéz_  _tart_ ahatalmasok szivét _aki_ azt ugy _fordít_ a mint néki tettzik az _írás_  _szerint_ és _aki_ az ö _irgalmasság_ és _igazság_ rendelése _szerint_  _bánik_  _mindenhatóság_  _eszerint_  _kell_  _tehát_  _cselekedni_ mind magunkért mind _atyánkfia_ akár mitsoda állapotban legyenek alázatoságal _teljes_  _hit_ és _bizodalom_ lévén _az_  _aki_ mindent akarattya _szerint_  _cselekedik_ a menyekben és a _föld_ 

 _k_ Az Isten meg tekéntéé az Anyaszent egyház _kérés_ 

 _f_ Igen is meg _hallgat_  _csodálatos_ a _tömlöc_  _küld_ Angyalát _aki_  _felkelt_ álmábol szent pétert a kiis _két_ lántzal léven meg lántzolva _két_  _örző_  _között_  _fekszik_ a lantzot le vévén _kéz_ a _tömlöc_  _ki_ vezeté a _sok_  _örző_  _között_ kik a _kapu_ valának senki _ő_ nem látá a _vaskapu_  _érkezvén_ a magátol meg nyilék

 _k_ Mit _jelent_ ennek a menyei léleknek _cselekedet_  _aki_ meg szabadittá szent pétert

 _f_  _képzel_ az Isten segittségit a melyet adgya vagy _kegyelem_ vagy az _őrzőangyal_  _által_ az olyan léleknek _aki_ a setettségben és a vétek _kötél_ el alut az _ördög_  _hatalom_ alat ö az ollyat _kegyelem_ meg világosittya _oldal_ meg üti és _felkelt_ álmából a lántzot rolla le veszi a mely miat az _imádság_  _kéz_ fel nem emelhette az _ég_  _felé_ és azokot _ki_ nem nyujthatta a szegényeknek valo _adás_ és más jó _cselekedet_ ez igy lévén alkalmatosá tészi abünöst _hogy_ az ö parantsolatinak uttyain _járhat_ és az uj _ember_  _öltözik_  _akkoron_ azö _őrzőangyal_  _kalauz_ és _társ_ lesz néki az üdveségnek uttyában

 _k_ Az _írás_ miért tészi azt fel _hogy_ szent péter mind azokot álomnak _tulajdonít_ 

 _f_ Azért _hogy_  _meglát_ mitsoda _könnyű_ munkoálgdya akegyelem valamely _bűnös_  _megtérés_  _eltávoztatván_ rendeletlen szokásitol amelyekben rabságban volt és ollyan _dolog_  _cselekedtet_ véle melyek annak elötte lehetetleneknek _tetszik_ néki ugy anyira _hogy_ tsak nem álomnak _tulajdonít_ mind azt valamit magában _érez_ és nehezen _megfoghat_ az _isten_  _hozzá_ valo _jóság_ és a segittséget melyet néki _ad_ vagy maga vagy az Angyali _által_ anyi _sok_  _hűségtelenség_ után melyekért arra méltatlan volt

 _k_ Mitsoda _oktatás_ vehetünk mi _abból_  _hogy_ mi formában szabaditá meg Isten Apostolát _ellenség_  _kéz_ 

 _f_ Azt _hogy_  _elhitet_ magunkal _hogy_ azok kik _őbenne_ valoságal _bízik_ anyomoruságban és a veszedelemben segittségit veszik néki vagy egy vagy más képen és a rend _szerint_ valo modal ugy meg szabadithat minket valamint a _csoda_  _által_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ szent péter amidön észre vévé _hogy_ az Isten szabaditotta meg atömlötzböl és a _Heródes_  _kéz_ 

 _f_ Magában szálván nagy _hálaadó_ szivel mondá most _tud_  _bizonyos_  _hogy_  _elküld_ az ur az ö Angyalát és meg szabaditot engem _eszerint_  _kell_ egy _megtért_  _bűnös_  _csodálni_  _hogy_ az Isten mi modon _bánik_ véle _megtérés_ és meg vallani alázatoságal _hogy_  _megtérés_ tsak az ö _jóság_ és _mindenhatóság_ vagyon és mint egy el rejtette volt elötte azokot az akadályokot a melyeket _soha_ meg nem gyözhette volna az ur _kegyelem_ nélkül


 _evangélium_ 

szent Matth 16 13

Jöve pedig _Jézus_  _Caesarea_Philippi_ részeire és _kérd_ a _tanítvány_ mondván kinek mondgyák lenni az emberek az _ember_ Fiát ök pedíg mondának némellyek _keresztelő_  _János_ némellyek pedig _Illyés_ némellyek pedig _Jeremiás_ avagy _egy_ aproféták _közül_  _felelvén_ simon péter _te_ vagy a _Krisztus_ az _élő_ Isten _fia_  _felelvén_ pedíg _Jézus_ mondá néki _boldog_ vagy Simon _Jónás_ fia mert atest és avér nem _jelent_ néked _hanem_ az Atyám _ki_ mennyekben vagyon én is mondom néked _hogy_  _te_ péter vagy és _-e_  _kőszál_  _épít_ az Anyaszent egyházamot és a pokol _kapu_  _erő_ nem vesznek rajta és néked adom amennyeknek _ország_  _kulcs_ és valamit meg kötösz a _föld_ meg lészen _kötözve_ mennyekben is és valamit _megold_ eföldön meg lészen _oldozva_ mennyekben is


Magyarázat

 _k_ Mi _ok_  _kérdez_ az ur atanitványitol _hogy_ mit mondanak _felőle_ az emberek

 _f_ A _bizonyos_  _hogy_ se nem _tudatlanság_ se nem _hivalkodás_  _kérdez_ öket mivel ö _jól_  _tud_  _hogy_ mit mondanak _felőle_  _hanem_ atsak arra valo volt _hogy_ öket _oktathat_ és nekik meg mutathassa miformában _kell_  _felőle_  _gondolkodni_ ne _hogy_ a _társaság_ a melyben véle _él_ lassanként ugy ne _tekintet_  _ő_ vélek valamint egy más _ember_  _de_ még azzal a _kérdés_ arrais _céloz_  _hogy_ minket _tanít_ az ö _istenség_ és arra _hogy_ ö volna az a Messiás akit az Isten _elküld_ üdveségünk munkájára _egyszersmind_ arra is _tanít_ példájával _hogy_ ne _keres_ atitkoknak és avallás _igazság_  _tudomány_ tsak _éppen_ azért _hogy_  _tudós_ legyünk és _értelmes_  _tartatik_  _hanem_ azért _hogy_ meg üsmérhesük az _isten_ és az _Krisztus_ az ö Fiát _hogy_  _ő_  _illendő_  _tisztelhet_ és szolgálhasuk másokal is _ő_ meg üsmértethesük és nékik üdveséget nyerhesünk

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ akristus _kérd_  _hogy_ mit _gondol_  _felőle_ 

 _f_ Azok se nem az _írástudó_  _doktor_ se nem a _farizeus_ mivel az ö _kevélység_ nem _megenged_ nekik _hogy_  _igazán_ itéltek volna _felőle_ a nép tészen _őfelőle_  _hamisság_ nélkül valo egy ügyü _ítélet_ noha ugy _ítél_ is mint emberek ugyan _ember_ is nevezé _hogy_ meg mutassa atanitványinak _hogy_ az _ember_ elmének _okosság_ mélyeb _gondolat_  _kell_ lenni _felőle_  _hogy_ meg lehessen _ő_ üsmérni és _hogy_ az ö nagyságahoz _illendő_  _gondolat_ lehesenek

 _k_ szent péter mitsoda _gondolat_ vala _felőle_ 

 _f_ Ö _éppen_ nem ugy _ítél_  _felőle_ mint az emberek ö meg vallá az egész Apostoloknak _kép_  _hogy_ az ur volna a _Krisztus_ az _isten_  _küldetik_ Messiás Az _élő_  _isten_  _fia_ és _hasonló_ az Attyához _ezért_ mondá néki az ur _hogy_ ö _boldog_ mivel nem _test_ se nem avér _hanem_ a mennyei Atya maga _megjelent_ néki ezt az _igazság_ mert a _hív_ az _isten_ nagy ajándékja lévén minket _teljesség_ valo _boldog_ tészen _hogy_  _ha_ azzal ugy _él_ a mint _kívántatik_ és _ha_  _élet_  _az_ szabjuk a mire _tanít_ etsak _isteni_ ajándék ezt az _ember_ nem vehettyük se mi magunknak nem adhattyuk _tanulás_  _hanem_ ezt egyedül a világoságnak Attyátol veszük:

 _k_ Mitsoda _jutalom_  _ígér_ az ur szent péternek azért _hogy_ meg vallá _istenség_ 

 _f_ Péternek az az _kő_ nevezé és _megígér_ néki _hogy_ ö lészen _fundamentum_  _kő_ az Anyaszent egyháznak akristus szent pál _szerint_ az Anyaszent egyháznak egyedül valo _fundamentum_  _de_ arra a _fő_ és szükséges _fundamentum_ ö maga _tizenkettő_ rendele _aki_ is szent _János_ látása _szerint_ a _tizenkét_ Apostolok apoc 21 14 azok részesülnek az ö _fundamentumiság_ mint ollyanok kik reája vannak _fundáltatva_ és _építtetve_ és mint elsö szolgai mint elsö és _élő_  _kő_ az _épület_ a mellyekre a töb _kő_ az az ahivek vannak _tétetve_ ezértis mondgya szent pál _hogy_ ahivek az Apostolok _fundamentum_ vannak _építtetve_ efes 220 ezen _fundamentum_  _között_ elsö szent péter mint az Anyaszent egyház _egyesség_  _közép_  _de_ meg válhatatlan atöbitöl és _aki_ meg válhatatlanok atöbbi ö egyedül _tesz_ vallást atöb Apostoloknak _kép_  _ezért_ is mondá néki mint olyannak _aki_ a _többi_  _kép_ viselte Erre a _kő_  _épít_ Anyaszent egyházamot ezek az szok azt teszik erre afundamentumára az Apostoloknak melynek _te_ vagy a _közép_  _épít_ Anyaszent egyházamot _tudniillik_ azoknak _társaság_ kik _énbennem_  _hisz_ és akik az _evangélium_ alá vetik magokot _de_ ezeknek az elsö _kő_ és azoknak kik erre _tétetik_ a _fundamentum_ akristus mert ö _érdemel_ azt meg vére _által_ az Anyaszent egyháznak _aki_  _közöl_ a _hit_ mely meg világosittya a _kegyelem_ mely meg _szentel_ és az _erő_ mely meg _tart_ és _győzhetetlen_ tészi

 _k_ Az ur _hogy_ nevezheté az elsö Apostolt _kő_  _holott_ még _előre_  _tud_ az ö _eset_ 

 _f_ Mert _abban_ az állapottyában _tekint_  _ő_ amelyben a szent Lélek _tesz_ az után adván néki _erő_ és _állandóság_ mely szükséges volt azö Apostoli szolgálattyához és _hogy_  _betölthet_ a maga nevének _értelem_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók apokol _kapu_  _erő_ nem vesznek rajta az az az Anyaszent egyházon

 _f_ Azok azt teszik _hogy_ a pokolnak minden _hatalom_  _csalárdság_  _erő_  _soha_ az Anyaszent egyházat fel nem fordithattya és _soha_ azon _győzedelem_ nem vehet mter ez _erős_ és meg mozdulhatatlan _kő_ vagyon _építve_ a mely _kő_ a _Krisztus_ a pokolbéli _hatalom_ sokáig üldöztette apogányokal mostanában is üldözi a szakadásokal _eretnekség_ és _sok_  _keresztény_ rosz _élet_ kik _gyalázat_ vannak annak aközönséges szent Anyának _de_ mind _soha_  _erő_ nem vesznek rajta mert a _Krisztus_  _tart_ meg is _ígér_  _hogy_  _tart_ és _hogy_  _közte_ lészen világ végiig milehet _ennél_ vigasztalob és mi _meggyarapíthat_  _ennél_ jobban az _igazság_ és az _egyesség_ szeretetében _hogy_  _ha_  _hit_ vagyon a szélvész _között_ mely az Anyaszent egyház ellen _támad_ mind _külső_ mind _belső_ akristusnak _ígéret_ meg másolhatatlanok és meg változhatatlanok és _elítélhet_ ajövendöt az el multrol eddig mindenkor _tart_ ez után is _megtart_  _hogy_  _ha_ akarunk részesülni _abban_ az _épület_  _két_ Apostolok mondási _szerint_  _élő_  _kő_  _kell_ lennünk és az _épület_  _tétetni_ akristus a mi _fundamentum_  _de_ ö tsak azokot _tart_ akik meg alázák magokot véle együt kik mindentöl el távoznak és tsak _hozzá_ ragaszkodnak _aki_ szenvednek és szeretik a szegényeket és a szegénységet az ö akarattya _szerint_ el is veti azokot kik _hozzá_ nem _hasonlít_ és akik nem _abban_ aszándékban és _igyekezet_ munkálodnak mint ö

 _k_ Mit _ért_ akoltsokon melyeket _ígér_ szent péternek és _őbenne_ az Anyaszent egyháznak

 _f_ Értem ahatalmat mely _adatik_ alelkek _igazgatás_ és az _isten_ valo vezetésre az ur azokot _mennyország_  _kulcs_ nevezi és azokon a _föld_ lévö Anyaszent egyházat is _ért_ mert ót álitotta fel _ország_ a melyet az ö szent Lelke _igazgat_ és _aki_ vezéreli alelkeket a pásztorok _által_ ebböl azt _kell_  _kihozni_  _hogy_ a _hatalom_ melyet _ad_ szent péternek és _őbenne_ az Apostoloknak lelki _hatalom_ a mely tsak arra rendeltetet _hogy_ a _mennyország_  _felemel_ az _ember_ 

 _k_ Mit ért az ur akötözésen vagy a _megoldás_ valo _hatalom_ 

 _f_ Az _első_  _ért_ a _hatalom_ a melyel _törvény_ szabhatnak a lelkek _igazgatás_ és vezérlésére abünöknek _megtartás_ vagy a _feloldozás_  _elhalasztás_ a _penitenciatartás_ székiben a midön abünös meg nem változtattya szokásit és a _bűn_ el nem _hagy_  _hogy_  _ő_ az Anyaszent egyházbol _kitilthat_ és a _kebel_  _ki_ zárhassák a midön azt meg _érdemel_ a roszban valo meg átalkodásáért vagy _bocsánat_ a midön a szükséges _hogy_  _visszatehet_ az Anyaszent egyháznak _egyesség_ azokot kik attol el rekesztettek volt és _hogy_  _tesz_  _az_ az akadályokrol melyek a _mennyország_ valo menetelt _meggátolhat_ azon _hatalom_  _erő_ melyet akristus adot pásztorinak _de_  _hogy_ viszá ne _él_ ezen _két_  _hatalom_ az üdvezitö akarattya ellen az _evangélium_  _adat_ szabot rendet _kell_  _követni_  _teljesség_ és azokot a mellyeket az Anyaszent egyház _hagy_ a _koncílium_ és a szent Atyákáltal mivel nints olyan _ember_ akár mely _hatalmas_ légyen is _aki_  _feloldozhat_ egy olyan _bűnös_  _aki_ vétkiben meg marad _aki_ valoságal meg nem _tér_ se _abban_ a szándékban nintsen _hogy_ penitentziát _tart_ se _hogy_  _megkötözhet_ egy olyan _igaz_  _aki_ Isten elöt nintsen _megkötözve_  _hogy_ pediglen lehesen _ítélet_  _tenni_ ezen _két_  _dolog_ mindeneket _jól_ meg _kell_  _tekinteni_ meg _kell_ abünösnek maga viselésit és _igyekezet_  _különös_ visgálni és arrol az _evangélium_  _tanítás_  _szerint_  _ítélni_  _különbözés_  _kell_  _tenni_ a _bélpoklosság_  _között_ és a léleknek _sok_ féle nyavalyái _között_ meg _kell_ üsmérni meg _kell_ üsmérni az _orvosság_ a melyek anyavalyákhoz _illendő_ és azokot ugy _osztogatni_ kinek kinek szükségihez és _készület_  _képest_ a _dolog_  _jól_  _megtudván_ ugy _kell_ az _ítélet_  _ki_ mondani vagy az _oldozás_ vagy a _kötözés_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_ adhat az elménkben látván mely nagy _hatalom_ adot akristus az _egyházi_ szolgainak

 _f_ Egy felöl _csendesség_ tészi az az _igaz_ és a _félénk_ lelkeket és az _igazán_  _megtért_ alázatos _bűnös_ a _feloldoztatás_  _de_ más felöl rettegni _kell_ azért az olyan _bűnös_ kik ellene nem mondanak vétkeknek és rettegni _kell_ az _ítélet_ melyet _ellene_ mondanak mivel annak az _ítélet_ anyi _erő_ vagyon mint _ha_ az _ég_  _alájön_  _ahol_ a _megerősíttetik_ a _Krisztus_ mondása _szerint_ 

SARLOS _Boldogasszony_ NAPJÁN

Imádság

Adgyad szüntelen valo segittségedet Anyaszent egyházadnak és _megtisztít_  _kebel_ lévö _fia_  _ó_ ’ _irgalmas_ Isten _aki_ Mária méhében lévén meg szentelted _Erzsébet_ méhében lévö _János_  _kér_ tégedet Etc


 _episztola_ 

Cant 2 8

Az én szerelmesem szava _íme_ ö _jön_  _ugrálván_ ahegyeken _általugorván_ ahalmokot _hasonló_ az én szerelmesem avad _kecske_ és a szarvasok _fia_  _íme_ ö ami _falu_ mellet áll nézvné az _ablak_  _által_ nézdegelvén arostélyok _által_  _íme_ az én szerelmesem szól nékem _felkel_ siess én szeretöm én _galamb_ én szépem és _eljön_ mert már atél el mult a _záporeső_ el ment és _eltávozik_ virágok láttattanak a mi _föld_ a szöllö metzésnek _idő_  _eljött_ a _gerlice_ szava _hallatik_ a mi _föld_ a _fügefa_  _elhoz_ elsö _gyümölcs_ a virágozo szöllök _kiereszt_  _illat_  _felkel_ én szeretöm én szépem és _eljön_ én _galamb_ a _kőszikla_ lyukaiban a _gyep_  _hasadék_ mutasd meg nékem az _orca_ zengjen ate szozatod afüleimben mert ate szozatod _édes_ és az _orca_  _ékes_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda az _Énekek_éneke_ a melyböl valo a mái letzke

 _f_ A mind egészen ollyan _példabeszéd_ mely _homályos_ szok alat magában _foglal_ az _isteni_  _ige_ a _megtestesülés_ valo szövettségit az _ember_  _természet_ és az Isten s’ _ember_ szövettségit a Anyaszent egyházal az ö szent _jegyes_ 

 _k_ Mit akar mondani a meny aszszony ezen szokal _hall_ az én szerelmesem szavát

 _f_ Az Anyaszent egyház lévén ez a meny aszszony azt akarja mondani a Nyssai szent _Gergely_  _szerint_ valamit szent pál mondot _hogy_ az elött az Isten a mi Atyainknak _sok_ féle képen szollot _de_ az utolso _idő_ a maga _fia_  _által_ szollot hebr 11 ebböl láttyuk _hogy_ az Isten _ige_ az _ember_ nemzet meg váltására valo szenttséges szándékja _eleinte_ mindgyárt a profétak _által_  _kihirdettetik_ és az után nyilatkoztatot _ki_ a _megtestesülés_ az _evangélium_ predikálása _által_ mivel az Isten szava melyet a proféták _hirdet_ valoságal _megbizonyíttatik_ a _Krisztus_ és atanitványi _csodatétel_ és az _evangélium_  _kihirdetés_ 

 _k_ Miért mondgya a meny aszszony _hogy_ a a völegény _jön_  _ugrálván_ a _hegy_  _általugorván_ a _halom_ mitsoda _hegy_ és és _halom_ azok

 _f_ szent _Ambrus_  _szerint_ az _ég_ le szállot a Mária méhében _abból_ a szenttséges méhböl az _istálló_ az _istálló_ a _Jordán_ vizeben _hogy_ ót _megkereszteltet_ a _Jordán_ akálvaria _hegy_ és a _kereszt_ ment a _kereszt_ le szállot a _koporsó_ és a _koporsó_  _ismét_ fel ment menyekben

 _k_ Miért _hasonlíttatik_ a _Krisztus_ avad _kecske_ és a szarvashoz

 _f_ Mert mondgya szent _Ambrus_  _csodálatos_ meg mutatta magában a _természet_ melyet adot azokban az állatokban _aki_ egy ügyüségekröl azt mondgyák _hogy_ a midön el nem szalathatnak azok elött kik öket _kerget_  _hozzá_ adgyák magokot igy az ur is mondgya ez a szent Atya mint _ha_ nem _tud_ a veszedelmet amelyben volt asidok _köz_  _elegyít_ magát _aki_ azt _keres_  _hogy_ a _tőr_  _ejthet_  _ő_ és _Júdás_ maga mellé vette mint _ha_ nem üsmérte volna _aki_ is árulásával ugy mondván az _ellenség_  _tőr_  _ejt_  _ő_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók a _fal_ meget áll

 _f_ Azt _tesz_ szent _Gergely_ pápa _szerint_  _hogy_ az Isten _fia_  _test_ vévén magára azö _istenség_  _elfedez_ az a _test_ és az ö szenttséges _ember_  _természet_ melyet _jelent_ a _fal_ és a mely mellé el rejtezik valaki _-e_  _szerint_ pedig az _ember_  _gyengeség_ valo nézve _cselekedik_ a mely nem _tekinthet_ az ö _istenség_  _fényesség_ és _ki_ mondhatatlan nagyságát _hogy_  _ha_ ezeket el nem fedezte volna elötte azért _hogy_  _homályosít_ nagy _fényesség_  _ember_  _test_ mutatta meg magát elötte mint valamely _felhő_ a melyen _által_ tsak anyi _fényesség_ látzot a menyit az _ember_  _gyengeség_ el szenvedhetetet erre valo nézve el mondhatni _hogy_ valamit _cselekedet_ az emberek elött nagy _dolog_ azt az _ember_  _test_  _fal_ meget valo rejtékben _cselekedik_ 

 _k_ Mit _jelent_ atavasz mely atél után _következik_ a _záporeső_ mely _eltávozik_ és azok avirágok és _gyümölcs_ melyekröl a vö legény _beszél_ 

 _f_ A _tavasz_  _jelent_ azt a _csodálatos_ valo meg változását és ujulását az egész világnak amidön az _idő_  _betelvén_ amint szent pál mondgya az Isten _elküld_  _egyetlenegy_ Fiát _hogy_ meg változtassa szinét avilágnak és _hogy_  _ki_ vegye az _ember_  _abból_ akemény _idő_ az az az _ördög_ rabságábol melyet _jelent_ atél és _tesz_ öket _abban_ akedves _idő_  _tudniillik_ a meg szabadulásban melyet _jelent_ atavasz azápor _eső_  _jelent_ azokot a veszedelmes rendeletlenségit arosz _kívánság_ és _tisztátalanság_ melyek meg szüntek az Isten _fia_  _megtestesülés_ avirágok és _gyümölcs_  _jelent_ ajó _erkölcs_ és ajó _cselekedet_ melyek azok után _következik_ 

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_ a _gerlice_ szava _hallatik_ ami _föld_ 

 _f_ Mert mondgya szent Agoston _megtalál_ amaga _fészek_ az a _fészek_ pedig az Anyaszent egyház atisztaság _ház_ melyet _jelent_ a _gerlice_ 

 _k_ Mitsoda virágozo szöllök azok melyek _kiereszt_  _illat_ 

 _f_ Azok apogányokbol fel állitatot Anyaszent egyházak akik jó _erkölcs_ virágoztak és el szélyeztették a _Krisztus_ nevének jó _illat_ 

 _k_ Mit _tesz_ a vö legénynek ezek aszavai a meny aszszonyhoz mutasd meg nékem _orca_ zengjen ate szozatod _fül_ mert ate szozatod _édes_ és az _orca_  _ékes_ 

 _f_ ollyan mint _ha_ ezeket mondaná néki _idő_  _immár_  _hogy_ ate _orca_  _fedezetlen_ légyen és el vegyed rolla a _jelentés_ ruháját és atörvénynek árnyékit és _hogy_ ate szozatod az egész világra _kihat_ az _evangélium_ predikálásával mivel ate szozatod olyan _édes_  _hogy_  _aki_  _oly_  _boldog_ lehetnek _hogy_  _hallhat_  _gyönyörűség_ és _engedelmesség_  _hallgat_ és ate _orca_ ollyan _ékes_  _hogy_  _boldog_ kik anyoknak üsmérhetnek és _gyönyörködik_ szépségedben az ur azért _beszél_ igy az Anyaszent egyháznak azö _jegyes_ mert _sok_  _idő_ marada _elrejtve_ akevés számu patriárkák proféták és atöb _ó_ törvény béli _igaz_  _között_ és bé volt _fedezve_ a profétiáknak _figura_ és _példabeszéd_ 


 _evangélium_ 

szent luk 1 39

Fel kelvén pedig Mária azokban az napokban el mene ahegyes _tartomány_ siettségel a _Júda_ városaban és bé mene a Zakariás _ház_ és _köszönt_  _Erzsébet_ és lön _hogy_  _hall_  _Erzsébet_ a Mária _köszöntés_ röpöse a magzat az ö méhében és _betelik_  _Erzsébet_ szent Lélekel és nagy szoval _felkiált_ és mondá áldot vagy _te_ az aszszony állatok _között_ és áldot ate méhednek _gyümölcs_ és _honnét_ vagyon ez nékem _hogy_ az én uram annya _énhozzám_  _jön_ mert _íme_ ahogy ate _köszöntés_ szava lön az én _fül_  _öröm_ röpöse a magzat az én méhemben és _boldog_ vagy _aki_  _hisz_ mert bé tellyesednek azok mellyek néked mondattak az urtol és mondá Mária magasztallya az én lelkem az urat és _örvendezik_ az én lelkem az én üdvezitö _isten_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket a szent szüz szent _Erzsébet_ valo látogatásával

 _f_ Meg mutattya példájával _hogy_ mentöl több _kegyelem_ veszük _isten_ annal nagyob alázatoságal _kell_ lennünk _őelőtte_ és az emberek elött ez a szent szüz _mihelyt_ Isten annyává lett nohafellyeb valo volt _Erzsébet_ látogatására _indul_ ámbár _oly_ ritkán szokot volt is _ki_ menni _ház_ és siettségel mene _hogy_ rokonának szolgálhason _megalázván_ magát a _megtestesült_  _ige_ a kit méhében _hordoz_  _-e_  _szerint_  _kell_ magokot meg alázni akeresztyéneknek a _communio_ mivel az üdvezitö meg aláza magát _ebben_ a szenttségben más képen _félő_  _hogy_  _communio_ nékik inkáb ne árttson mint _használ_ 

 _k_ Mitsoda elmével _fogad_ szent _Erzsébet_ ezt a látogatást

 _f_ Igen nagy _öröm_  _fogad_ és nagy _boldogság_  _tart_  _hogy_ az _isten_ annya méltoztatnék _hozzá_ menni ebböl azt _tanulhat_  _hogy_ a szent asztalhoz _belső_  _öröm_  _kell_  _járulni_  _de_  _elegyes_ légyen _tisztelet_ valo _félelem_ meg _tekintvén_  _hogy_ mitsoda véghetetlen _különbség_ vagyon a mi szivünknek _tisztátalanság_ és meg romlása _között_ és az ö _örökös_  _tisztaság_  _között_ vagy is inkáb a mi semi voltunk és azö véghetetlen _felség_  _között_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ mi ebböl a szent látogatásbol

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ minden látogatásunknak elégyen a _forma_  _hogy_ minden látogatásunknak _indító_ a _felebaráti_ szeretet légyen _aki_ megyünk azokhoz el vigyük a _Krisztus_ és a mi _beszélgetés_ szentek _épület_ valok és _hasznos_ legyenek

 _k_ Mellyek azok alátogatások a mellyeknek a _felebaráti_ szeretet az _indító_ 

 _f_ Azok a melyeket tsak azért _cselekedik_  _hogy_ meg _tart_ a _felebaráti_  _egyesség_ a mely _egyesség_ nem volna _tartós_  _enélkül_ a _külső_  _barátságmutatás_ nélkül vagy azért _hogy_  _felebarát_ lelki vagy világi _haszon_ lehesünk mert az ollyan látogatások a melyek tsak a _hírhallás_  _időtöltés_ és a mulattságért vannak az ollyanoknak nintsen _köz_ a _felebaráti_ szeretettel

 _k_ Mitsoda _fogyatkozás_ vannak rend _szerint_ atársalkodásokban

 _f_ Leg _elsőbben_ is az _idővesztés_ a _sok_  _emberszólás_  _trágár_  _beszéd_  _csúfság_  _hízelkedés_  _haszontalan_  _dicséret_  _dicsekedés_ a mértékletlen _ital_ egy szoval a száz féle _hiábavalóság_ melyet ót mondanak

 _k_ Mit _tanulhat_ a szent szüznek ezekböl a szavaibol Magasztallya az én lelkem az urat és _örvendezik_ az én lelkem az én üdvezitö _isten_ 

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ nagy alázatos _hálaadás_  _kell_ vennünk az _isten_  _benne_ valo _kegyelem_ és nagy _öröm_  _érez_ az ö szeretetének _indulat_ mert mi _cselekedik_ a szivnek _öröm_  _hanem_ az _ha_ azt _bír_ a mit szeret az _isteni_ szeretet _tehát_  _kezdet_ annak az _örökös_ jó _birtok_  _de_ azt meg _kell_  _tekinteni_  _hogy_ a _boldogságos_ szüz nem _hogy_ magának _tulajdonít_ az Isten ajándékit _de_ azokért minden _dicsőség_ és _dicséret_  _ad_ néki _hogy_ mi is _eszerint_  _cselekedik_ mivel a mit tölle veszünk azt néki visza _kell_ adni _hogy_  _had_  _megtart_ szivünkben a mit oda tett ez igy lévén mennél több _jó_ veszünk tölle annál szegényebbeknek _kell_ lennünk lelkünkben és szivünkben meg üsmervén magunkban _hogy_ mindent tölle veszünk és mindennek viszá _kell_ menni mint _kútfő_ 

VÉGE 

AZ _episztola_ és AZ _evangélium_ 

 _esztendő_  _által_ valo Vasárnapokra és _fő_  _ünnep_ 
rendeltetett _kérdés_ és _felelet_ valo Magyarazattya

NEGYEDIK SZAKASZ
Pűnkősd után valo _hatodik_ Vasárnaptol _fogvást_ Advent _első_ Vasárnapig

ENNEK AKÖNYVNEK _tábla_ 

	pünkösd után valo 6dik vasárnapon - - 
	1

	pünkösd után valo 7dik va - 
	9

	pünkösd utan valo 8dik va -
	23

	pünkösd után valo 9dik va - 
	37

	pünkösd után valo 10dik va 
	49

	pünkösd után valo 11dik va 
	61

	pünkösd után valo 12dik va 
	70

	pünkösd után valo 13dik va 
	82

	 _kántor_ szeredáján - - 
	92

	 _kántor_ péntekin - - 
	104

	 _kántor_ szombattyán - - 
	115

	pünkösd után valo 14dik va 
	125

	pünkösd után valo 15dik va - 
	138

	pünkösd után valo 16dik va 
	154

	pünkösd után valo 17dik va 
	166

	pünkösd után valo 18dik va 
	178

	pünkösd után valo 19dik va 
	186

	pünkösd után valo 20dik va 
	198

	pünkösd után valo 21dik va 
	207

	pünkösd után valo 22dik va 
	215

	pünkösd után valo 23dik va 
	223

	pünkösd után valo utolso va 
	233

	
A szentek _ünnep_ 
	

	szent M: Magdolna - 
	 _I_ 

	szent _Jakab_ Apostol 
	VI

	ur szine változása - 
	XIII

	szent lörintz - - 
	XX

	 _Nagyboldogasszony_ - 
	XXVIII

	szent _Bertalan_ - 
	XL

	 _kisasszony_ - - 
	XLIX

	szent Máthé - - 
	LIX

	szent Mihály - 
	LXX

	szent Simon és _Júdás_ - 
	LXXVIII

	Minden szentek - 
	LXXXIV

	A _hall_ napján - 
	XCVIII

	szent Márton - - 
	CIV 


Esztendö _által_ valo vasárnapokra és _fő_  _ünnep_ rendeltetett _episztola_ 
és _evangélium_  _kérdés_ és _felelet_ valo magyarázattya

PÜNKÖSD UTÁN VALO 6DIK VASÁRNAPON

Imádság

Minden jó _erkölcs_  _isten_  _aki_ származik avaloságos jó _hint_ sziveinkben szent nevednek szeretetét és _meggyarapít_ minket _abban_ a _gondolat_ melyet avallás _ad_ ugy _hogy_  _foganatos_  _tévén_ azt a jót melyet _bele_ adtz meg is _tart_ azt ajót _felgerjesztvén_  _benne_ az áitatoságnak _buzgóság_ ami urunk J k


 _episztola_ 

Szent pál rom 6 3

Nem tudgyatoké _hogy_ valakik _megkereszteltetik_ a _Krisztus_  _Jézus_ az ö _halál_  _megkereszteltetik_ mert _eltemettetik_ véle együt akereszttség _által_ ahalálban _hogy_ a mint akristus _feltámadt_  _halott_ az Attyának _dicsőség_  _által_ ugy mi is az _élet_ ujságában _jár_ mert _ha_  _beoltatik_ az ö _halál_  _hasonlatosság_  _szerint_ a _feltámadás_ is ugy leszünk azt _tudván_  _hogy_ a mi régi _ember_ véle _egyetemben_  _megfeszíttetett_  _hogy_ el rontassék abünnek _test_ és _többé_ ne szolgályunk abünnek mert _aki_  _meghal_  _megigazul_ a _bűn_  _ha_ pedig meg _holta_ akristusal _hisz_ : _hogy_ együt is _él_ akristusal _tudván_  _hogy_ a _Krisztus_  _halott_  _feltámadván_ már meg nem _hal_ ahalál _többé_  _őrajta_ nem uralkodik mert _hogy_  _meghal_ abünnek _egyszer_  _meghal_ : _hogy_ pedig _él_ az _isten_  _él_ igy álittsátok _ti_ is magatokot _meghalt_ abünnek _élő_ pedig az _isten_ a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda a _Krisztus_ és az ö _halál_ valo _keresztség_ 

 _f_ A _Krisztus_ valo _keresztség_ a _hogy_ meg legyünk keresztelkedve azon _keresztség_ amelyet rendelt _hogy_  _őbenne_  _hisz_  _őhozzá_ ragaszkodgyunk és véle _megegyesül_ az ö _halál_ valo _keresztség_ a _hogy_ meg halyunk avéteknek valamint ö _meghal_ az _Ádám_  _élet_ valamint szent pál mondgya _eltemettetik_ véle együt akereszttség _által_ ahalálban mert a _keresztség_  _elöben_ adgya az ö _halál_ és _eltemetés_ valamint _hogy_ ö _holt_ szállot akoporsoban és _eleven_  _kijön_  _abból_ ugy az _ember_ is akereszttségnek vizében _bűnös_ mégyen és _abból_  _ki_  _kel_ mint _igaz_ és Isten fia ugyan ezt is _jelent_ az elött akereszttségnek _ceremónia_ a midön egészen avizben meritették azt akit _keresztel_ és _onnét_ mindgyárt _ki_ vonták a véteknek meg _halni_ a _hogy_ azt el _hagy_ annak ellene mondgyunk meg menekedgyünk a vétek _birodalom_ alol valamint _hogy_ a _Krisztus_  _feltámadván_ el _hagy_  _halandó_  _élet_ és meg szabadult ahalál _birodalom_ alol

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók a mint akristus _feltámadt_ az Atyának _dicsőség_  _által_ ugy mi is ez _élet_ ujságaban _jár_ 

 _f_ Ezek a szok azt teszik _hogy_ valamint akristus _halott_  _feltámadt_ ugy mint _ember_ az Atyának _hatalom_ és _hogy_ tölle _dicsőséges_  _csendes_ szenvedhetetlen és _halhatatlan_  _élet_ vett mi is _meghalván_ a véteknek a _keresztség_  _által_ új _élet_  _kell_  _járni_ a mely anyira _különbözik_ a vétek és az _óember_  _élet_ valamint a _feltámadt_  _Krisztus_  _élet_  _különbözik_ az ö _halandó_  _élet_ egy szoval az uj _élet_ valo _járás_ nem más _hanem_  _hogy_ az _igazság_ a _felebaráti_ szeretetben és _istenes_  _él_ és _hogy_  _többé_ ne más _igazgat_ szándekinkot _beszéd_ és _cselekedet_  _hanem_ az Isten _törvény_ és az ö akarattya és az ö lelke légyen _élet_  _élet_ és igy nem _követ_  _többé_ az _óember_ akarattyát _hanem_ az ujjét _aki_ is akristus

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket aszókót mert _ha_  _beoltatik_ az ö _halál_  _hasonlatosság_  _szerint_ afel támadásában is ugy leszünk

 _f_ Ezek a szók meg mutattyák _hogy_ akristusal _megtestesül_ akereszttség _által_ és _őbele_  _oltatik_ szoros _egyesség_ valamint az _oltóág_ afájában _hogy_ egy _test_ legyünk ö véle valamint az óltó ág _hogy_ a _fa_ veszen _élet_ a melyben _oltatik_ ugy mi is akristusban _oltatván_ és _tag_ lévén az ö lelkével _kell_  _élni_ ugy _hogy_  _ha_ részt veszünk szenvedésiben és _halál_  _megölvén_ magunkban a vétket és atesti _kívánság_ apenitentzia _tartó_ és sanyaru _élet_ azö _feltámadás_ is részünk lészen

 _k_  _kicsoda_ az az _óember_  _aki_ szent pál mondgya _hogy_  _felfeszíttetett_ akristusal

 _f_ Az arendeletlen _természet_ aroszra valo _hajlandóság_ amely velünk ateremtö _hely_ ateremtet állatot szereteti és avilági _dolog_  _kapcsol_ efeszitetet fel _tehát_ a _Krisztus_  _aki_ is abünös _test_  _hasonló_  _test_ vévén magára a mi _bűn_ együt akeresztre _feszít_  _megérdemelvén_ nékünk _halál_ a _kegyelem_  _hogy_ avétek ellen álhassunk valamint _hogy_ a _felfeszíttetett_ senem mozoghat senem mivelhet ugy a rosz _kívánság_ amely nem _egyéb_  _hanem_ a _benne_ lévö rosz _hajlandóság_ meg zaboláztatván _kegyelem_  _erő_ ne légyen _többé_ se mozgása se _cselekedet_ a melyekel a vétekre vihessen minket és az _isten_ el válaszon

 _k_ Mitsoda az a _bűn_ és abünnek _test_ a melyröl szól az Apostol

 _f_ A nem más _hanem_ ugyan azon rosz _kívánság_ mely _büntetés_ az elsö _ember_ vétkinek emagában nem vétek _hanem_  _akkor_ vétek mikor ennek _enged_ erre _hajlik_ és _követ_  _indulat_ ez a vétektöl _jön_ mondgya atridentinumi _gyűlés_ ezt a _keresztség_ le nem ronttya az Isten azt _benne_  _meghagy_ azért _hogy_ szüntelen az ellen _harcolván_  _győzedelem_ ís vegyünk rajta akristus _kegyelem_ szent pál ezt _bűn_  _test_ nevezi mert _sok_ féle rosz _hajlandóság_ áll a melyek minden vétkeknek magjai azt mondgya _tehát_  _hogy_ az _óember_  _felfeszíttetett_  _hogy_ el rontassék abünnek _test_ és _többé_ ne szolgállyunk abünnek az az _hogy_ magunkban meg ölyük a _tisztátalanság_ és atöb vétkeket melyek annak _tag_ ugyan ezt is _cselekedik_ amidön el _hagy_ azoknak _cselekedet_  _ha_ azokot meg utállyák az _isten_ valo szeretettböl és azokért _elég_  _tesz_ apenitentzia tartásal

 _k_ Mit _tesz_ ezek a a szók _aki_  _meghal_ meg igazult a _bűn_ 

 _f_ Azt teszik _hogy_  _aki_  _meghal_ rosz _kívánság_ és avilágnak a meg igazult valamint egy _meghal_ rab nintsen már az ura _hatalom_ alat ugy egy ollyan _keresztény_  _aki_  _meghal_ a véteknek akereszttség _által_ meg szabadult az _ördög_ és avétek rabságábol mind végig is _kell_ meg maradni _abban_ a szabadulásban mert _meghalván_ valamint akristus _meghal_  _élni_ is _kell_ néki a _Krisztus_ mivel akristus _feltámadt_ és _többé_ meg nem _hal_ minékünk sem _kell_  _tehát_  _visszatérni_ abünre az után _hogy_ annak ellene mondottunk nem is _kell_ annak _többé_ szivünkben uralkodni _ezért_ is mondgya szent pál _hogy_ a _Krisztus_  _egyszer_  _meghal_ abünért mert magára vette volt a _bűn_ valo _büntetés_  _hogy_ azt el _töröl_ és _hogy_  _alóla_ az _ember_ fel szabadittsa _de_ most _élvén_ az _isten_  _él_  _isteni_  _élet_ és az ö _élet_  _örökös_ lészen

 _k_ Az Apostol miért akarja _hogy_ magunkot ugy _tekint_ mint _meghalt_ avéteknek és mint _élő_ az _isten_ a _Krisztus_ 

 _f_ Azt akarja még _egyszer_ meg mutatni _hogy_ ez után nem _kell_ a véteknek és arosz _kívánság_ uralkodni _mibennünk_ és _többé_ rendeletlen _kívánság_ alá ne vessen meg menekedvén _egyszer_  _hatalom_ alol minden szándékinkot és _cselekedet_ az Isten _dicsőség_  _kell_ szentelnünk és egyedül ö nékie _élni_ álhatatoságal _kapcsolván_ magunkot _hozzá_  _de_ ezt akristusban vihettyük végben _aki_ is ami _fej_ és _közbenjáró_  _aki_  _oltatik_ és _aki_ vagyon ami _élet_ 


 _evangélium_ 

szent Mark 8 1

Azokban a napokban midön _ismét_  _sok_ sereg volna és nem volna mit _enni_  _egybehíván_ atanitványokot mondá nékik szanom a sereget mert _íme_ már _harmadnap_  _hogy_ velem vannak és nints mit _enni_ és _ha_  _éhen_  _elbocsát_ öket _ház_  _elfogyatkozik_ az uton mert némellyek _közüle_ meszünen _jön_ és _felel_ néki az ö _tanítvány_  _honnét_  _megelégíthet_ ezeket valaki _kenyér_  _itt_ apusztában és _kérd_ öket _hány_  _kenyér_ vagyon _hét_ mondának néki és parantsolá aseregnek _hogy_  _letelepedik_ a _föld_ és vévén a _hét_  _kenyér_  _hála_ adván meg szegé és _ad_ atanitványinak _hogy_  _elébe_  _tesz_ és a sereg _elébe_  _tesz_  _kevés_  _halacska_ is vala azokot is meg áldá és _elébe_  _hagy_  _tenni_ és _eszik_ és meg elégedének és a meg maradot _hulladék_  _hét_  _kosár_ szedének fel valának pedig akik _eszik_ ugy mint _négyezer_ és el _bocsát_ öket


Magyarázat

 _k_ Mit _tanulhat_ a mái _evangélium_ lévö népnek példájábol

 _f_ 1 Azt _tanulhat_  _hogy_ mitsoda _buzgó_  _indulat_  _kell_  _keresni_ akristust és mind azt valami avallásra és ami _kötelesség_  _oktathat_ 2 az a példa szemünkre _hány_ a mi lágyságunkot amelyel _megcsökken_  _mihelyt_ valamely akadályt látunk azüdveség uttyában 3 erre apéldára valo nézve nagyob _bátorság_ és álhatatoságal _kell_  _járni_ azüdveség uttyában és nagy _öröm_ mivel ez a nép akristust _kísérvén_  _harmadnap_ tsak _ő_  _hallgat_ nem _gondolkodván_ atesti szükségekröl és tsak a lelki szükségekröl _foglalatoskodván_ a _fáradság_ anyira szenvedék _hogy_ tsak nem _elfogyatkozik_  _hol_  _találhatni_  _hasonló_  _keresztény_ ezekhez a sidokhoz menyin vannak kik aleg _kis_ alkalmatlanságtol is _tart_ és _csakhamar_ el vesztik minden _kedv_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ az ur leg több szánakodásal vagyon

 _f_ Azok akik meszünen _visszatér_  _tudniillik_ akik minek utánna sokáig maradtanak volna a vétekben és arosz szokásokban az _isten_ viszá _tér_ az _ilyen_ sokal _több_  _kell_ szenvedni és munkálodni mint sem másoknak és több szükségek is vagyon a segittségre _de_  _bizodalom_ is lehet a midön akegyelemnek _indulat_  _érez_ szivekben és _felindít_  _benne_ az akaratot akristushoz valo _megtérés_ és remélhetik _hogy_ a mit _elkezd_  _benne_ el is végezi mi lehet nékik nagyob vigasztalásokra mint ezek akegyes szók szánom anépet _ha_  _éhen_  _elbocsát_ öket _ház_  _elfogyatkozik_ az uton mert némellyek _közüle_ meszünen _jön_ ezek aszók meg _bizonyít_  _hogy_ mitsoda _jóság_ veti reájok _irgalmas_  _tekintet_  _hogy_ meg segittse öket _elfogyatkozás_ és _gyengeség_ 

 _k_ Mit _jelent_ ahét _kenyér_ meg szaporitásának nagy _csoda_ 

 _f_ Jelenti azt a nagy _csoda_ a melyel munkálodik akristus a _hív_  _aki_  _táplál_  _belső_ amaga lelkének _titkos_ valo _erő_ azt is akarja _hogy_ szüntelen _csodál_ az _őkegyelme_  _elfogyhatatlan_  _gazdagság_ amely mind azokban akik az _isten_ azokot a _jó_ miveli a melyeket ök mivelik és amely a maga munkáiban magát veghetetlen képen meg szaporittya és valtoztattya _ugyanezért_ is _tartozik_ néki _örökös_  _hálaadás_ mivel _kegyelem_ nélkül semi jót nem _cselekedhet_ik_  _de_ azzal nintsen nékünk semi se lehetetlen se nehéz

 _k_ Mit _jelent_ ahét _kenyér_ a mely _bőség_  _elegendő_ volt az egész sereg _táplálás_ 

 _f_ Jelenti a szent Léleknek _hét_ ajándékit a melyek _bőség_  _táplál_ lelki _eledel_ az egész világra _elterjed_  _fogad_  _fi_ ahét _kenyér_  _kiosztogatás_ a melyeket akristus a népnek _kiosztogat_ nem maga _hanem_ az Apostoli _által_  _jelent_ vilgosan azt a _függés_ a melyben akarja _hogy_ legyenek ahivek az _egyházi_ szolgáktol és apásztori _hatalom_ akik _által_ is _kiosztogat_ szolgainak az _őkegyelme_ és _beszéd_  _kenyér_ és attol igen _tarthat_  _hogy_  _érdemtelen_ ne _tesz_ magunkot _ehhez_ az _isteni_  _eledel_ és _hogy_  _éhen_ el ne veszünk _hogy_  _ha_  _hív_ meg nem maradunk _ebben_ a _függés_ és _ha_ alelki _eledel_ másut _keres_ és nem a magunk plébániájában

PÜNKÖSD UTÁN VALO 7DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_ akinek rendelése meg nem tsalatkozik _igazgatás_  _kér_ tégedet alázatoságal _hogy_  _eltávoztat_ töllünk mind azt a mi nékünk árthatna és _megad_ mind azt a mi nékünk _hasznos_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál rom 6 19

 _ember_  _szerint_ mondom ati _test_  _erőtlenség_ mert amint adtátok ati _tag_ atisztátalanságnak szolgálattyára és ahamisagnak ahamiságra ugy adgyátok most ati _tag_ az _igazság_ szolgálattyára ameg szenteltetésre mert midön abünnek szolgai voltatok szabadosok az _igazság_ mitsoda _gyümölcs_ volt azért _akkor_ azokban a melyeket most szégyenletek mert azoknak vége ahalál most pedig meg szabaditatván abüntöl az Isten szolgai lévén pedig _gyümölcs_ vagyon a meg szenteltetésre végetek pedig az _örök_  _élet_ mert abünnek zoldgya ahalál az Isten malaszttya pedig azörök _élet_ a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_ 


Magyarázat

 _k_ Honnét _jön_ az a testi _gyengeség_ amelyre az Apostol vigyáz amidön _hivatal_  _oktat_ 

 _f_ A _test_  _gyengeség_ atestnek meg romlásától vagyon _aki_ is _oly_ igen meg romlot avétektöl _fogvást_  _hogy_ az _ember_ mint egy _erő_ viszi aföldi _dolog_  _felé_  _aki_ inkáb _él_ atest és _érzékenység_  _kívánság_  _szerint_ mint sem a lélek _kívánság_  _szerint_ a roszat _cselekedik_ melyet nem akarja és ajót nem _cselekedik_ amelyet akarná

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondgya az Apostol _hogy_  _ember_ mód _szerint_ szól ami testi _gyengeség_ 

 _f_ Mert nem _kényszerít_ ahiveket mind arra amire _kényszeríthet_ mivel meg elégszik azzal _hogy_ tsak anyit _cselekedik_ az _isten_ amenyit _cselekedik_ avilágért és anyit az _igazság_ amenyit ahamiságért mint _ha_ lehetne valami _hasonlítás_  _tenni_  _aközött_ a mivel az _isten_  _tartozik_ és amit azö _ellenség_  _cselekedik_ atehát akeresztyéni aitatoságnak leg aláb valo _grádus_  _hogy_ az _isten_  _hasonló_  _hűség_ és _buzgóság_ szolgállyák valamint azvilágot szolgállyák ugy adgyák _tag_ az _igazság_ valamint azt adták ahamiságra és atisztátalanságra _mindazonáltal_ tsak ez is ritka mostanában _de_ mit lehet _több_  _cselekedni_  _isten_ mint az amit a világot szeretök _cselekedik_ a világért azt lehet _cselekedni_  _hogy_  _kész_ legyünk mindent el veszteni és mindent szenvedni söt még _élet_ is fel áldozni avallásért és az _isteni_ szolgálatért ezt rend _szerint_ nem _cselekedik_ avilágért és avétekért mivel _kicsoda_ akarna vétket _cselekedni_  _ha_  _bizonyos_  _tud_  _hogy_ mindgyárt el veszti minden _jószág_ vagy _élet_ az _isten_ és avallásért pediglen _sok_ számu martyrumok _elveszt_  _jószág_ és _élet_ ugyan _eszerint_ is _kész_  _cselekedni_ mind azok kik azon _igyekezik_  _hogy_ meg nyerhesék akeresztyéni _tökéletesség_ 

 _k_ Véteké a mindenkor a midön valaki atisztátalanságra és ahamiságra adgya _tag_ nem történhetiké ameg _hogy_ az _indulat_ sebesége ollyan _hogy_ az el ragadgya _erő_  _gondolatlan_ és szabadság nélkül

 _f_ Az elsö _indulat_ mely _megelőz_ az _okosság_ magában nem vétek mert a nintsen _hatalom_  _hanem_  _ha_ a mi azt _okozhat_ mivel példának okáért _aki_ azon nem _igyekezik_ amenyiben azal _tartozik_  _hogy_  _rosszindulat_ meg zaboláza vétkes azért az elsö _indulat_ mivel a fel nem _indul_ volna _benne_  _ha_ magára vigyázot volna és _ha_ az ellen állot volna számot is _ad_ az elsö _indulat_ az olyan _aki_ meg részegszik és akinek abor el veszi azeszét mivel olyan _sok_ rosz _dolog_  _cselekedik_ részeg _kor_ a melyekért vétkes lészen Isten elött _aki_ vétkezni nem akar el _kerül_ az alkalmatoságot _aki_ aveszedelmet szereti mondgya abölts el is vész _abban_ az elsö _indulat_  _tehát_ magában nem vétkes _hogy_  _ha_ arra se okot se alkalmatoságot nem adnak _de_ ezeken _kívül_ vétkes mert az elmének magára _kell_ vigyázni és az akaratnak ellene _kell_ állani az _indulat_  _mihelyt_ valamely _tag_ segittyük azt a rendeletlen _indulat_ már az nem elsö _indulat_ vétek nélkül meg sem lehet szent _Tamás_  _tanítás_  _szerint_ példanak okáért a _soha_ sem szabad _hogy_ a _kéz_ segittsük aharagot akár mely _hirtelen_ valo légyen is a _hogy_ valakit _megöl_  _hogy_ lopjunk _hogy_ valakivel roszul _bánik_ se _hogy_  _elég_  _tesz_ valamely rendeletlen _kívánság_ se _hogy_ a szemet ollyanra _fordít_ a mi _kísérthet_ sefüleinket arosz _beszéd_  _hallgatás_ se nyelvünket _hogy_ valakit meg szollyunk vagy szidgyunk és igy atöbbi mivel akár mely nagy légyen is az elsö _indulat_  _de_ mind ezek _tilalmas_ az Apostol azt _hagy_ nékünk _hogy_ meg ne _enged_ avétek uralkodását az az arosz _kívánság_ ami _halandó_  _test_ és _hogy_ ne _engedelmeskedik_ arendeletlen _kívánság_ rom 6 12

 _k_ Miért nem szabad avétekre adni _tag_ 

 _f_ Mert akereszttség _által_ akristus _tag_ lettünk az Apostol _szerint_ és a szent Léleknek _templom_ az lsten vérin váltattunk meg nem vagyunk _tehát_ mi magunké _hogy_ azt _cselekedhet_ik_  _test_ és _tag_ amit akarjuk mind azok az _isten_ szenteltettek _ebben_ a szenttségben 1 cor 6 15 19 20 azért szoros _kötelesség_  _tartozik_ az _isten_  _dicsőíteni_ és azon Apostol _szerint_  _ő_  _test_ és lelkünkben _hordozni_ mivel mindenik az _övé_  _hogy_  _ha_ másra és nem erre avégre _él_ atestel és atagokal a rendeletlenségre és a vétekre _céloz_ 

 _k_ Hogy _kell_ az _igazság_ adni atagokot

 _f_ ugy _hogy_ azokal tsak az _evangélium_  _szerint_  _kell_  _élni_  _követ_ akeresztyéni jó _erkölcs_ és mivellyük ajó _cselekedet_ példának okáért arosz _kívánság_ arra _ingerel_  _hogy_ valamely személyre _tisztátalanság_ vivö _tekintet_ vessek az _evangélium_ ezt nékünk _tilt_  _ha_ szemeimet arra a személyre vetem _eszköz_ lésznek avéteknek _hogy_  _ha_ pedig _elfordít_ rola _akkoron_ azokot az _igazság_ adom atöbb _tag_ felöl is _hasonló_ mondhatni mindennek _kell_  _engedelmeskedni_ akristusnak mert mindent meg váltot és _hogy_ minden néki szenteltetett

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ szolgája lévén a véteknek szabadok vagyunk az _igazság_  _iránt_ és _hogy_ meg szabadulván avétektöl az Isten és az _igazság_ szolgájává lettünk rom 6 18

 _f_ Mert az _ember_ nem azért _teremtetik_  _hogy_ senkitöl ne _függ_  _hanem_  _hogy_ szolgája lenne az _isten_ az ö _örökös_ urának és _teremtő_  _ha_ pedig ö tölle nem akar _függni_ avéteknek rabjává lészen és annak a _teremt_ állatnak akinek szeretete uralkodik _benne_  _két_ urnak pedig nem lehet szolgálni se _egyszersmind_ nem _engedelmeskedhetik_ atest és alélek _törvény_  _aki_ egy alá vettetet nem lehet _hogy_ a másik alat is legyen _ellenben_ pedig _aki_ avétek alol meg szabadult az Isten és az _igazság_ szolgájává lett mivel azért mond ellene avéteknek _hogy_ az _isten_  _engedelmeskedhetik_ és _ő_ szolgálhasa _követvén_ akeresztyéni _igazság_ valoságos szabadság az _isten_ szolgálni mivel _ő_  _tiszta_ szeretettel szolgállyák és nem másért _hanem_ tsak magáért ö is az egyedül valo jó és _jutalom_ mivel egy régi szent Atya _szerint_ az _isteni_ szolgálat uralkodás az is avaloságos szabadság a midön szeretettel szolgállya valaki az _örökös_ urát _csalárd_ szabadság a világot a _test_ és az _ördög_ szolgálni mert ezek olyan _kegyetlen_ urak akik azért _kíván_ rajtunk uralkodni _hogy_ el veszesenek

 _k_ Mik _követ_ a véteknek valo szolgálatot

 _f_ Annak _gyümölcs_ az Apostol _szerint_ az _ocsmányság_ : és agyalázat és annak vége ahalál és az _örökös_  _halál_ egy valoságos _megtért_  _bűnös_ szégyenli _ha_  _ész_  _jut_ vétkeinek _cselekedet_  _hát_ még amidön _abban_ el vala merülve mit vett _abból_  _egyéb_ magának _hanem_  _gyalázat_ az ollyan _cselekedet_ amelytöl _irtózik_ ajó _erkölcsű_ annak vége ahalál _de_ az _örökös_  _halál_ mert az Isten _örökös_  _élet_ lévén avétek mely tölle _eltávoztat_ az _örökös_  _halál_ vett minket _hogy_  _ha_ penitentziát nem _tart_ 

 _k_ Mik _követ_ az _igazság_ 

 _f_ Annak _gyümölcs_ atisztelet az _öröm_ melyet _okoz_ az _isteni_ szeretet ajó lelki üsméretnek nyugodalma és annak vége az _örökkévaló_  _élet_ amely _abból_ áll _hogy_ az _isten_  _tökéletes_ szeretettel szeresük és _ő_  _örökös_  _bírhat_ ez az _örök_  _élet_ az _írás_  _szerint_  _jutalom_ a jó _cselekedet_  _mindazonáltal_ az Apostol azt mondgya _hogy_ az az Isten _kegyelem_ és ajándékja mivel a jó _cselekedet_ melyek azt _megérdemel_ az _isten_  _irgalmasság_ és _kegyelem_ ajandéki _aki_ meg _koronáz_ ajándékit mondgya szent Agoston amidön meg _koronáz_  _érdem_ 

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ a _halál_ soldgya avéteknek

 _f_ Mert akik avéteknek szolgálnak és annak _hamisság_ adgyák magokot nem ollyanok mint a soldosok kik akirályokot szolgállyák _hogy_ töllök soldot vévén _élhet_ mivel avétek _gyalázat_ és veszedelmes _halál_  _fizet_ azoknak kik _ő_ szolgályák meg öli lelkeket _eltávoztatván_ azokot az _isten_  _aki_ avaloságos _élet_ meg öli a _test_ mivel avétek _ok_ aléleknek atestöl valo meg válásának és az egész _ember_ meg öli az _örökkévaló_  _halál_ vetvén lelkét és testét


 _evangélium_ 

szent Matth 7 15

Ójátok magatokot ahamis profétaktol kik _hozzá_  _juh_ ruháiban _jön_  _belül_ pedig ragadozo _farkas_ az ö _gyümölcs_ üsmeritek meg öket vallyon szedneké atövisekröl szöllöket vagy az _bojtorján_  _füge_ igy minden jó _fa_ jó _gyümölcs_  _terem_ agonosz _fa_ pedig _gonosz_  _gyümölcs_  _terem_ nem _teremhet_ ajó _fa_  _gonosz_  _gyümölcs_ sem agonosz _fa_ jó _gyümölcs_ nem _teremhet_ minden _fa_ amely jó _gyümölcs_ nem _hoz_  _ki_ vágattatik és atüzre vettetik azokáért az ö _gyümölcs_ üsmeritek meg öket nem minden _aki_ mondgya nékem uram uram megyen menyeknek _ország_  _hanem_  _aki_ az Atyám akarattyát _cselekedik_  _aki_ mennyekben vagyon amegyen mennyeknek _ország_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok ahamis proféták _aki_ parantsollya az ur _hogy_  _óv_ magunkot

 _f_ Azok kik _eretnekség_  _kezd_ kik _hamis_ szin alat el válnak az Anyaszent egyháztol és az óllyanok kik az Anyaszent egyházban lévén _hamis_  _igazgat_ alelkeket az _első_ szines _igazság_ és reformálásal _befedez_ magokot az utolsok akülsö áitatoság alá rejtik magokot amely _csalandó_ és a mely az _ördög_  _kelepce_  _ejt_ alelkeket ezekröl szól akristus _hogy_ ajuhok _bőr_  _öltözik_ szent pál is ezeket szépen le _ír_ amidön azt _hagy_ ahiveknek _hogy_ vigyázanak _az_ kik viszá vonásokot és _botránkozás_ szereznek atudományon _kívül_ amelyet _tanul_ és _eltávozik_ azoktol mert _efféle_ akristusnak nem szolgálnak _hanem_ az ö _has_ és az _édes_  _beszéd_ és áldásokal _elhitet_ az ártatlanok sziveit rom 16 17 18 az ur az illyeneket nevezi ragadozo _farkas_ mert mindenik a maga modgya _szerint_ el ragadgya akristus nyájábol valo _juh_  _hogy_ azokot maga mellé vévén amaga részire _hódít_ 

 _k_ Mitsoda a szokások az illyen _hamis_  _igazgató_ vagy _direktor_ 

 _f_ A _hogy_  _ember_  _okoskodás_ és elmével másokot el áltassanak azal _hogy_ a széllyeseb és alkalmatosab uton is lehet üdvezülni _hogy_ nem _tartozik_  _oly_ szoros és nehéz utat _követni_  _hogy_ atsak atekélleteségre valo _tanács_  _hogy_ az _evangélium_  _tudomány_ melyek _oly_ nehezeknek _tetszik_ lehet más képen magyarázni egy szoval _hogy_ mindeneket üdvezithessenek az üdveséget _könnyű_ akarják _tenni_ akristusnak mondása ellen _aki_ azt mondgya _hogy_  _kevés_ vannak akik üdvezülnek _kevés_  _megtalál_ az üdveségnek uttyát _hogy_  _kell_ annak igen _igyekezni_  _aki_ a szoros _kapu_ akar bé menni mivel aszéllyes útt aveszedelemnek uttya _evégre_ is akarja _hogy_ az ollyanoknak _beszéd_  _óv_ magunkot kik ezekel _ellenkező_  _tanít_ 

 _k_ Miröl akarja _hogy_ meg üsmérjük mind az _egyik_ mind amásikát

 _f_  _két_  _jel_  _ad_ melyekröl meg lehet öket üsmérni az elsö a _hogy_ az ollyanok magoktol _jön_ nem az Isten _küld_ öket valamint avaloságos pásztorokot _küld_ az _eretnek_ nem _küldetik_ se rend _szerint_ mert nem az Anyaszent egyházbol valok és _hogy_ succesiojok nintsen az Apostoloktol _fogvást_ az ö _idő_ se _rendkívül_ mivel azt meg nem bizonyithattyák se a _jel_ se aproféták _által_ a második _jel_ a _hogy_ meg lehet üsmérni mind _egyik_ mind a másikát _cselekedet_ valamint a _fa_  _gyümölcs_  _ha_  _képmutató_ sokáig el nem titkolhattyák magokot ameg romlot sziv _hamar_  _ki_ mutattya magát akevélység nagyra vágyás _fösvénység_  _irigység_ amásokon valo uralkodás és más _egyéb_  _ilyen_  _természet_ mely az ollyanokban szokot lenni _ki_ mutattya magát _ha_  _egyszer_ nem mászor magok viselésében meg üsmérhetni még öket azö uj _dolog_ valo _tanítás_ ameg _gazdagulás_ valo _igyekezet_ arrol _hogy_ a nagy renden lévöknek és agazdagoknak _kedv_  _keres_ és több illyen _efféle_ 

 _k_ Mit ért az ur a jó és arosz _fa_ 

 _f_ Meg láthattyuk az ur _beszéd_  _aki_ azt akarja _hogy_  _követ_ ajó pásztorokot és _óv_ magunkot a roszaktol és _hogy_ ezeket meg üsmérhettyük _cselekedet_ valamint a _fa_  _gyümölcs_ mert minden jó _fa_ jó _gyümölcs_  _terem_ igy egy valoságos pasztor akinek _igazság_ vagyon lelkében és szeretet szivében ollyan mint egy jó _fa_ a mely jó _gyümölcs_  _hoz_ és nem _hozhat_ roszat se magában se másokban _mindaddig_ valamég az _igazság_ és a szeretetet _követ_  _ellenben_ pedig egy _hamis_ pásztor akinek elméjiben atévelygés és a vilagi _tudomány_ vagyon és sziviben arosz _kívánság_ a magához valo szeretet és anagyra vágyás rosz _gyümölcs_  _hoz_ és jót nem _hozhat_ se magának _mindaddig_ valamég elméje és szive _szerint_  _él_ se másoknak kik _ő_  _hallgat_ és _követ_ 

 _k_ Nem leheté ezt minnyájan akeresztyénekreis magyarázni

 _f_ Igen is lehet vagy jó vagy rosz _fa_ minden _keresztény_ a _szerint_ amint már az elméjiben vagyon az _igazság_ vagy a _hamisság_ és a szivben az _isteni_ vagy a magához valo szeretet az elsö szent Agoston _szerint_  _gyökér_ minden _jó_ és a másika szent pál _szerint_ minden _gonosz_ agyükere mindenik meg üsmérteti _tehát_ magát amaga _cselekedet_ és maga viselésiböl _könnyű_ meg üsmérhetik _hogy_ mitsoda _indulat_ munkálodik és mitsoda szeretet uralkodik szivében _ha_ jóé vagy rosz _fa_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók minden _fa_ mely nem _hoz_ jó _gyümölcs_  _ki_ vágattatik és a _tűz_ vettetik

 _f_ Azt teszik _hogy_ nem _elegendő_ az üdveségre _hogy_ rószat ne _cselekedik_  _hogy_  _külső_  _otromba_ és _ocsmány_ vétekben ne _esik_  _hanem_ jót _kell_  _cselekedni_ ajó _cselekedet_  _gyümölcs_  _kell_  _hozni_ és az _evangélium_  _tanítás_  _szerint_  _kell_  _élni_  _aki_ ezt nem _cselekedik_  _bizonyára_ az _örökkévaló_  _tűz_ vettetik _ha_ szinte más roszat nem _cselekedik_ is _hanem_  _hogy_ a maga rendének és _hivatal_  _gyümölcs_ nem _hoz_ és _keresztényi_ munkákot nem _cselekedet_ a _gyümölcstelen_  _fa_ szintén ugy _ki_ vágják és _megéget_ valamint arosz _gyümölcs_  _hozó_  _fa_ jó _cselekedet_ nélkül nem lehet részesülni az _örökös_  _jutalom_ igen nagy _tévelygés_ volna azt _gondolni_ magunkban _hogy_ azok nelkül lehet üdvezülni tsak a szenttségekhez _járul_ némelykor ahit ágazattya _hogy_ a _hív_ jó _cselekedet_ nélkül _meghal_  _meghal_  _hit_ és jó _cselekedet_ nélkül a menyeknek _ország_ bé nem lehet menni mivel szent _Jakab_  _szerint_ az ördögökis _hisz_ és _hogy_ szent Agoston az _isteni_ szeretet nélkül valo _hit_  _ördögi_  _hit_ nevezi

 _k_ Mind azoknak _aki_ jó szándékjok és jó _gondolat_ vagyon akik az _isten_ sokat _beszél_ és _hosszas_  _imádság_ mondanak üdvezülneké

 _f_ Mind ezek nem _elegendő_ az üdveségre mind azok mondgya akristus akik nékem azt mondgyák uram uram nem mennek bé azért amenyeknek _ország_ az üdveséget nem a _sok_  _beszéd_ és a jó szándékért nyerik el azt az egész _élet_ valo jó _cselekedet_  _kell_  _keresni_ egy szoval a menyei Atyának akarattyát _kell_  _követni_ mivel tsak azok mennek menyekbe akik azt _követ_ söt még azok is kik _jövendöl_  _csoda_  _tesz_  _ördög_ üztek oda bé nem mehettek _hogy_  _ha_ tsak az ö akarattyát nem _követ_  _hogy_ pediglen részünk lehesen _abban_ a menyei _örökség_ szükséges _hogy_ egész _élet_  _cselekedet_ minden magunk viselése _megegyezik_ az ö akarattyával

PÜNKÖSD UTÁN VALO 8DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _kér_ uram _betölt_ minket lelkedel a mely minket a _jó_  _gondolat_ és _cselekedet_ vezesen mert mint _hogy_ lehetetlen nékünk _tenálad_ nélkül maradnunk mindenkor a _te_ akaratod _szerint_  _élhet_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál rom 8 12

Azokáért _atyámfia_ adosok vagyunk nem atestnek _hogy_ atest _szerint_  _él_ mert _ha_ atest _szerint_  _él_  _meghal_ hapedig lélekel atest _cselekedet_  _megöldököl_  _él_ mert valakik az Isten lelkétöl vezetetnek azok az Isten _fia_ mert nem vettétek a szolgálat lelkét _ismét_ a _félelem_  _hanem_ a _fogad_  _fi_ lelkét vettétek a melyben _kiált_  _abba_ (atyánk) mert ö maga alélek _bizonyság_ tészen a mi lelkünknek _hogy_ az Isten _fia_ vagyunk _ha_ pedig _fia_  _örökös_ is az _isten_ örökosi ugyan a _Krisztus_ pedig _örökös_  _társ_  _de_ ugy _ha_ együt szenvedünk _hogy_ együt meg is ditsöitessünk


Magyarázat

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ nem vagyunk adosok a _test_  _hogy_ atest _szerint_  _él_ tartozunké _hát_ mi annak valami másal:

 _f_ Mint _hogy_  _két_ részböl állunk _test_ és lélekböl és _hogy_ atest _egy_ része lévén létünknek mi annak valamiben _tartozik_  _de_ nem mindenben _tartozik_ arra _gond_ viselni azt _táplálni_ a menyiben lehet az ö _természet_  _szerint_ valo rendiben azért _hogy_  _eszköz_ légyen a léleknek a _keresztényi_ jó _erkölcs_ végben vitelébe _de_ nem _hogy_  _tartozik_ néki _hajlandóság_  _szerint_  _élni_ és _engedelmeskedni_ rendeletlen _kívánság_  _de_ söt _tartozik_ azok ellen állani azokot meg zabolázni sanyargatni és azokal _kemény_  _bánni_  _követvén_ szent pált és atöbb szenteket _hogy_ atestet alélek _engedelmesség_ alá vessük mint szolgáját egy szoval Isten _fia_ lettünk ne légyünk _többé_ avétek szolgai _hogy_ atest _szerint_  _él_ az _igazság_ pedig szolgai lévén tsak az Isten lelkének _igazgatás_  _követ_ ez után

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ azok meg _hal_  _aki_  _test_  _szerint_  _él_ 

 _f_ Mert avétektöl _fogvást_ atestnek minden _hajlandóság_ meg romlottak azért azokot _követvén_ és azoknak _engedelmeskedvén_ a _test_ aléleknek ura lészen az után avétekben valo _esés_ miat az _örökös_  _halál_ adgya magát atesten az Apostol nem tsak a testi vétkeket adgya magát atesten az Apostol nem tsak a testi vétkeket _ért_  _hanem_  _közönséges_ mind azokot a roszra válo _hajlandóság_ is a melyeket a vétek _hagy_ atermészetben _de_ söt még alelki vétkeket is ugy mint akevélységet _irigység_ a magunkhoz valo szeretetet a nagyra valo vágyást azért az Apostol mondása _szerint_ testi lenni és az _ember_  _szerint_  _járni_ mind egy 2 Cor 3 3

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ a _kegyelem_  _élet_  _élhet_ 

 _f_ El _kell_ fogyasztani alélekel atestnek rosz _kívánság_ és _cselekedet_ mert valamint _hogy_ ahalál _büntetés_ atest _szerint_ valo _élet_ az _élet_  _jutalom_ alélek _szerint_ valo _élet_ és azoknak kik alélekel ellene állanak atest rosz _kívánság_ az a lélek pedig az _isten_ lelke _aki_ szeretetét _hint_ szivünkben _ez_ is lehet ellene állani és meg gyözni rosz _kívánság_ mert egyedül ez is _elolthat_ azokot _benne_ 

 _k_ AMidön a szent lélek _igazgat_ az Isten _fia_ a nem a szabadság ellen valoé

 _f_ A nem _hogy_ a szabadság ellen valo volna nem _hogy_ azt _meggyengíthet_  _de_ söt még neveli és _erősít_ azt _soha_ az _ember_ nem szabadgyab mint mikor meg válván avétek szolgálattyátol magát egészen az _isten_ adgya és a jót _teljes_ és _tökéletes_ akarattal _cselekedik_ ugyan azt is miveli a midön az Isten lelkétöl _igazgattatik_ mert ugyan azon lélek szeretetvén és akartatván véle ajót olyan _tiszta_ és _győzedelmes_  _gyönyörűség_ is _hint_ szivében amely meg vettetvén véle ameg romlot _test_ az _igazság_  _kedves_ tészi _előtte_ és meg érezteti véle _hogy_ mely _kedves_ az ur és _hogy_ mitsoda _hasznos_  _ő_ szolgálni

 _k_ Az Isten lelke _igazgatván_ az _ember_ ö _tehát_ nem munkálodik

 _f_ Távul légyen az _ilyen_  _gondolat_ töllünk söt még azért _igazgattatik_  _hogy_ munkálodgyék mondgya szent Agoston a szent lélek munkálodik _benne_ és munkálkodtattya _ő_ ugy _hogy_ a munka egészen az Isten lelkétöl vagyon és egészen az _ember_ az _egyik_ mint az elsö oktol amásikátol mint a második oktol vallya meg _tehát_ az _ember_  _hogy_ az Isten lelke _igazgat_ és vezéreli arra _hogy_  _jól_  _él_ szabadságával egy betegnek mind lába mind _kéz_ vagyon _de_ ezeknek ugy veszi _haszon_  _ha_ meg segittik avétek után az _ember_ szabadság néki meg maradot _de_  _beteg_ lévén szükséges _hogy_ az Isten _meggyógyít_ és munkálodgya _benne_ szent pál _szerint_ az akaratot és atselekedetet _hogy_ munkálodhasék és jót _cselekedhet_ik_ 

 _k_ Az _ember_ szabadsága nem _elegendő_  _tehát_ arra _hogy_ jót _cselekedhet_ik_ 

 _f_ A _hitágazat_  _hogy_ nem _elegendő_ evolt a pelágiánusok _tévelygés_ arra _elegendő_  _hogy_ vétkezhesék és magát el veszeshese mivel anyira _elerőtlenedik_ és meg romlot a vétek _által_  _hogy_ jót nem _cselekedhet_ik_ még azt nem is akarhattya akristus _kegyelem_ nélkül azt sem _kell_  _gondolni_  _hogy_ arra a segittségre tsak anyiban vagyon szüksége _hogy_ a jót _könnyű_ és _tökéletes_  _követhet_ ez is még a pélagianusok _tanítás_ volt a melyet _kárhoztat_ az Anyaszent egyház ez a segittség _tehát_ néki _teljesség_ szükséges mivel szent Agoston _szerint_ amidön akristus azt mondá az Apostolinak és _őbennük_ az egész Anyaszent egyháznak Én nálam nélkül semit sem _cselekedhet_ik_ azt nem mondá _hogy_ tsak _kevés_  _dolog_  _cselekedhet_ik_ vagy _hogy_ a jót nehezen _cselekedhet_ik_  _hanem_  _teljesség_ mondá _hogy_ nálam nélkül semit sem _cselekedhet_ik_ 

 _k_ Mit ért az ur a szolgálat lelkén és a _fogad_  _fi_ lelkén

 _f_ Érti szent Agoston _szerint_ magát az Isten lelkét _aki_ magát _megkülönböztetvén_ az ö _bölcsesség_ rendelésihez _képest_ némellyekben _félelem_  _olt_ másokban szeretetet ugyan ezt a szent lelket is nevezik az Isten ujjának a mely _ír_ az _ótörvény_ akö táblákra _hogy_ meg mutassa _hogy_ a _félelem_  _által_  _ír_ az _izraelita_ szivében _aki_ a _kő_  _hasonló_  _kemény_ szivek vala ugyan az is _ír_ az uj _törvény_ a szeretet _által_ a _kereszt_ szivében _aki_ fel gerjeszti szeretetét

 _k_ A _büntetés_ valo _félelem_ nem rosz _tehát_ 

 _f_ Rosz nem lehet magában mivel a szent Lélektöl származik akit az _írás_  _félelem_ lelkének nevezi mind _természet_  _szerint_ valo mind _igazságos_ az Isten _harag_ és _bosszúállás_  _félni_  _de_ a nem _elegendő_ abünös _megigazulás_ az Isten és az _igazság_ szeretete nélkül mivel az egyedül meg nem változtattya a szivet és szolgáká tészen _hanem_ a szeretet változtattya azt meg és a tészen Isten _fia_  _ugyanezért_ is mondgya az Apostol _hogy_ nem vettük a szolgálat lelkét _hogy_ még _félelem_  _él_  _hanem_ a _fogad_  _fi_ lelkét az az _hogy_ az Isten minket _fia_  _fogadván_ akereszttségben a szent Lélek _által_ melyet sziveinkbe _önt_ azért már nem ugy _kell_ néki _engedelmeskedni_ és szolgálni mint szolgáknak és tsak _félelem_ mint arabok kik a vétket nem _gyűlöl_ akik tsak avétekért valo _büntetés_  _fél_  _hanem_ szeretettel és _öröm_ a mint _illik_ a _fi_  _ezért_ is mondgya _hogy_ ugyan azon szent Lélek _által_  _kiált_ Atyánk Atyánk az az _hogy_ a szent léleknek _indulat_ és _kegyelem_  _imádkozik_ azal abizodalomal a melyel _kér_ a _gyermek_ az attyokot azt mondgya _hogy_  _kiált_ mert a _bűnös_  _imádság_ akik _érez_  _teher_ és nyomoruságokot a suhajtásban és _kiáltás_ áll a melyeket a _kegyelem_  _felindít_  _benne_ 

 _k_ Szent pál miért mondgya _hogy_ az Isten lelke tészen _bizonyság_ a mi lelkünknek _hogy_ az Isten _fia_ vagyunk

 _f_ Mert a mi lelkünk _bizonyság_ nem lehet _hitel_ adni _hogy_  _ha_ egyedül vagyon a magahoz valo szeretet el áltathattya és meg vakithattya szükséges _tehát_  _hogy_ a szent lélek maga _tesz_ néki _bizonyság_  _hiába_ mondgyuk Atyánk _hogy_  _ha_ nem a szent lélek _által_ mondgyuk és _hogy_  _ha_ nem _igyekezik_  _ő_  _követni_ a menyiben lehet töllünk ugy _kell_  _gondolkodni_ és _élni_ a mint _illik_ az Isten _fia_  _hogy_  _bizodalom_ szolgálhassunk néki _irtóztató_ vakmeröség _ő_ Atyának nevezni egy ollyannak _aki_ ugy _él_ mint az _ördög_ fia és a világnak fia az ollyan _ő_  _bosszant_ 

 _k_ Miképen vagyunk az _isten_  _örökös_ és akristusnak _örökös_  _társ_ 

 _f_ Ugy _hogy_ részünk vagyon _abban_ ameny _ország_ a melyet az Isten _fia_ el készitette _örök_  _fogvást_ mint _örökség_ és mint _hogy_ akristus azt nékünk meg _érdemel_  _halál_  _által_ és _aki_ az _isten_  _fia_ a minket atyafiainak nevezet _hatalom_ adván nékünk arra _hogy_ Isten _fia_ lehesünk _kegyelem_ ö _örökös_  _társaság_  _fogad_ minket és _örökös_  _társ_ tett _de_ mint _hogy_ szenvedésekel nyerte meg nékünk azt arészt tsak anyiban részesülünk miis _abban_ a menyiben véle szenvedünk és az ö lelkében


 _evangélium_ 

szent luk 16 1

Mondá pedig az ö _tanítvány_ is vala egy _gazdag_  _ember_ kinek safára vala és az bé vádoltaték nála mint _ha_  _eltékozol_ az ö _java_ és _hív_  _ő_ és mondá néki mit _hall_  _felőle_  _ad_ számot sáfárságodrol mert már nem sáfárkodhatol mondá pedig a sáfár _önnönmaga_ mit mivelyek _hogy_  _ím_ az uram el veszi _tőle_ a sáfárságot nem _kapálhat_  _koldulni_ szégyenlek _tud_ mit _cselekedik_  _hogy_ mikor _ki_ vettetem a sáfárságbol _befogad_ engem az ö _ház_  _egybehíván_ azért az urának minden adosit mondá az _első_ menyivel _tartozik_ az uramnak apedig mondá száz _tonna_  _olaj_ és mondá neki ved elö a _számtartó_  _könyv_ és üly le _hamar_  _ír_  _ötven_ az után mondá a másiknak _te_ pedig menyivel _tartozik_  _ki_ mondá száz _kő_  _búza_ mondá neki _elővesz_ ate leveledet és _ír_ nyoltzvant és _dicsér_ az ur ahamiságnak safarát _hogy_  _eszes_  _cselekedik_ mert evilág _fia_  _eszes_ a világoság _fia_ az ö nemekben én is mondom néktek szerezetek magatoknak _barát_ ahamiság mamonájábol _hogy_ mikor _megfogyatkozik_  _befogad_  _titeket_ az _örök_  _hajlék_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ az a _gazdag_  _aki_ szól a mái _evangélium_ 

 _f_ A maga az Isten _aki_  _elfogyhatatlan_  _kútfő_ minden testi és lelki _gazdagság_  _aki_ azokot _közöl_ az _ember_ és amelyekért _kemény_  _számadás_  _tartozik_ néki az utolso napon mivel nem ugy adgya nékik _hogy_ ugy _bír_ mint sajátyokot és _hogy_ azt _cselekedik_ azokal amit akarnak _hanem_ mint _kiosztogató_ sáfárok és az ö akarattyának szolgai ö pedig azokon mindenkor meg _tart_  _hatalom_ és _tulajdon_ uraságát az _öv_ más nem _bírhat_  _aki_ pedig azt magának akarná _tulajdonítani_ avétkes _erőszakoskodás_ volna a más _jószág_  _élni_  _örökös_ ura lévén _tehát_ mindennek ajoszágokot el veheti másoktol és annak adgya akinek akarja

 _k_ Mit _jelent_ nékünk ez a sáfár

 _f_ Jelenti az _ember_ akik evilágra a _földi_ és alelki _jó_  _iránt_ mezitelenségben és szegenységben _jön_  _egyéb_ nem lévén _hanem_ amit az _isten_ vesznek és akik azt is tsak azért veszik _hogy_ arol számot adgyanak _halál_  _óra_ nintsen olyan szegény _ember_  _aki_ valamit ne vett volna és a melyröl nem _kelletik_ számot adni példának okáért _ki_  _ki_  _tartozik_ számot adni az _egészség_ atesti _erő_ a jó _gondolat_ a maga rendihez valo _kötelesség_ söt még a szegenységröl és a szenvedésröl is minden vett _kegyelem_  _hogy_ abetegségeket mire _fordít_ ajó _erkölcs_ amelyeket _kelletik_  _követni_ ajó példákot _oktatás_ és mind arrol _hogy_ mitsoda modgya volt az üdveségit _keresni_  _ki_  _ki_ számot _ad_ arrol _hogy_  _ha_ ezeket _jó_ vagy roszra forditottaé mind ezek szolgálhattak volna üdveségire és mind ezek _okozhat_ veszedelmit

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _okozhat_ minnyájunkban ez a _számadás_ a melyel _tartozik_ mind ezekröl

 _f_ Üdveséges _félelem_  _kell_  _benne_  _okozni_ és szüntelen _tartani_ attol _hogy_  _talán_  _jó_ nem _fordít_ mind azt valamit _isten_ veszünk akár mi legyen a akár _gazdagság_  _becsület_  _ér_  _kegyelem_ meg aláztatások és több _efféle_ a melyek _jó_  _fordul_  _ha_  _jól_  _él_ vélek vagy veszedelmünkre _ha_ roszra _fordít_ az illyen _gondolat_ a melyeket szüntelen _kell_ elménkben _forgatni_ arra _kell_ minket _erőltetni_  _hogy_ igen vigyázunk magunkra ugy _hogy_ meg ne fojttsuk magunkban alelkünk üsméretinek _dorgálás_ azért _hogy_  _eltékozol_ az Isten _java_ és _hogy_ jobban vigyázunk azoknak _megkímélés_ és _megtartás_ 

 _k_ Mit _kell_ egy _gazdag_  _cselekedni_  _hogy_  _az_ aszám adáshoz _készülhet_ a melyel _tartozik_  _gazdagság_ 

 _f_ Ugy _kell_ magát _tekinteni_ mint _gazdagság_ tsak _kiosztogató_ és sáfárját és nem akivánsági _szerint_ viselni magát _hanem_ akeresztyéni _okosság_ rendi _szerint_ és a _felebaráti_ szeretet _szerint_ el _hagyván_ ahejában és szükség felet valo _költés_  _bőség_  _adakozik_ a szükölködöknek _hogy_  _bűn_ meg válthasa és _hely_  _készíthet_ magának menyekben _de_ emég nem _elegendő_  _hogy_ a szegényekre _hint_ alamisnáit _hanem_ szükséges még _ehhez_  _tenni_ az _igazán_ valo _megtérés_ és a valoságos _penitenciatartás_ az Isten _soha_ meg nem _bocsát_ az olyan _bűnös_  _aki_ nem akar penitentziát _tartani_  _de_  _gyakorta_ meg adgya az alamisnáért és más jó _cselekedet_ a penitentziára valo ajándékot a midön arra avégre _cselekedik_  _hogy_ azt az ajándékot el nyerhesék és mint _hogy_ az Apostol _szerint_ semit nem _használ_  _ha_ mindent a szegényeknek adunk is az _isteni_ szeretet nélkül azért mindenek felet azon _kell_ lennünk _hogy_ azt a szivünkben _helyheztet_ 1 Cor 13 3 az _isten_  _kell_ szeretnünk mivel az ö szeretetiért _kell_ meg segiteni _felebarát_ a _Krisztus_ szeretnünk _kell_ mivel _ha_ alamisnát adunk a _hit_ lelkében akristust _tekint_ a szegényekben akik neki _tag_ és ugyan ö néki magának _kell_ azt adni _hogy_  _ha_ pedig valoságal szerettyük az _isten_ és akristust a _felebarát_ aparantsolatokot _betölt_ és ugy _él_ mint valoságos _kereszt_ ez is az _igazán_ valo modgya _hogy_ el ne veszesük _adakozás_  _haszon_ és meg nyerhesük a menyet a _földi_  _jó_ 

 _k_ Mitsoda _gondolat_  _kell_ lenni agazdagoknak a szegények felöl a midön segittik öket

 _f_ Ugy _kell_ öket _tekinteni_ mint baráttyokot és mint olyanokot kik _érte_  _esedezik_ az _örökös_  _bíró_  _hogy_ öket _kegyesség_  _tekint_ amidön széke _elébe_ vitetnek és akik _hely_ nyerhetnek nékik a menyeknek _ország_ azt el _kell_ magokal hitetni _hogy_ több szükségek vagyon arra _hogy_ a szegényeket segittsék mint a szegényeknek az ö segittségekre abölts azt mondgya _hogy_ a _gazdag_ és a szegény _összetalálkozik_ és _egy_ amásika nelkül nem lehet agazdag ugy üdvezül _ha_ a szegényt segitti és a szegény _ha_ a _gazdag_  _könyörög_ amái _evangélium_ az ur azt mondgya _hogy_ a _gazdag_ szükséges _jóakaró_  _csinálni_ a szegenyekböl agazdagságokal _hogy_ bé _fogad_ öket az _örök_  _hajlék_ és _ha_ egy szent Atya _szerint_ a _gazdag_  _isten_ a szegénynek mivel az Isten _ad_ néki agazdag _által_ a szegény is amaga résziröl üdvezitöje agazdagnak mert a segittség melyet néki _ad_  _hely_  _készít_ néki ameny _ország_ aszegénynek szüksége vagyon agazdagra _hogy_  _táplálhat_  _idő_  _tartó_ és nyomorult _élet_  _de_ agazdagnak azért vagyon szüksége a szegényre _hogy_  _örökös_ és _boldog_  _élet_ nyerhesen ez _elegendő_  _ok_  _tehát_ arra _hogy_ szeresék aszegényeket és _soha_ azokot meg ne vessék mivel az öket valo segitésel sokal _több_ vesznek mint sem a mit nékik adnak

 _k_ A szegények meg vannaké fosztatva attol a segittségtöl amelyröl most szollánk mivel nintsenek _abban_ az állapotban _hogy_ alamisnát adhassanak

 _f_ A legg szegényeb sintsen attol _megfosztva_ és agazdagnak állapottya nem olyan _hasznos_ mint a szegényeké mivel 1 _ha_  _abban_ az állapotban nintsenek is _hogy_ testi alamisnat adhassanak adhatnak lelki alamisnát a jó akarat az ö _kincs_ szent Agoston _szerint_ és _ha_ másbol nem adhatnak is _abból_  _kell_ nékik adni szeretetet szánakodást _imádság_ és jó példát segithetik atöb szegényeket _oktatás_  _tanács_ vigasztalhattyák azokot nyomoruságokban ezek ollyan _gazdagság_ a melyek _elfogyhatatlan_ 2 aszegények az ö állapottyokban minden féle modot _talál_ apenitentziára abékeséges _tűrés_  _hogy_ magokot mindentöl el vonván tsak az _isten_ ragaszkodgyanak az alázatoságra aszüntelen valo _imádság_ emind anyi _kincs_ amelyet agazdagok fel nem talalhattyák amagok rendiben

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondgya az ur _hogy_ avilág _fia_  _eszes_ avilágoság _fia_ az ö nemekben

 _f_ Mert avilágiak _aki_ világ _fia_ neveznek azért _hogy_ tsak a _jelenvaló_ világért _él_ mint _ha_ más _élet_ nem volna tsak amostani azok _okos_ vigyázobbak _figyelmetes_ azö _előmenetel_  _keresés_ és szándékjok végben vitelére aveszedelmek és az akadályok öket meg nem ijesztik a midön lehet _jószág_  _gyűjteni_ és lehet fel menni atiszttségekre ezek _tehát_  _eszes_ mint sem az Isten _fia_ ajó _erkölcs_ és az _örökös_  _jutalom_  _keresés_ a világ _fia_ nagy szentek lennének _hogy_  _ha_ akeresztyéni _okosság_ azt _cselekedtet_ vélek az üdveségért a mit atesti _okosság_  _cselekedtet_ vélek _hogy_ a világi _dolog_ véghez vihesék epedig attol vagyon _hogy_ a világi _jó_ valo szeretet sokal _erős_ és _buzgó_ az _örökös_  _jó_ valo szeretetnél szeresük _tehát_ ugy az _isten_ valamint avilagiak szeretik avilágot és azt _cselekedik_ az üdveségért a mit ezek _cselekedik_ veszedelmekre

PÜNKÖSD UTÁN VALO 9DIK VASÁRNAPON

Imádság

Nyisd meg uram _irgalmasság_  _fül_  _kérés_ és _hogy_ meg adhasad _kérés_ adgyad _hogy_ tsak azt _kér_ a mi _előtte_  _kedves_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál 1 Cor 10 1

Mert nem akarom _atyámfia_  _hogy_ ne _tud_  _hogy_ az atyáink minnyájan a _felhő_ alat voltak és minyájan _általmegy_ atengeren és minyájan Mojsestöl _kereszteltetik_ a _felhő_ és atengerben és minyájan ugyan azon lelki _eledel_  _eszik_ és minyajan ugyan azon lelki _ital_  _iszik_  _iszik_ pedig az öket _követő_ lelki _kőszikla_ aköszikla pedig akristus vala _de_ sokakhoz _közüle_ nem volt _kedv_ az _isten_ mert apusztában _megölettetik_ ezek pedig nékünk példában lettek _hogy_  _gonosz_  _kíván_ ne legyünk a mint azok is _kíván_ se _bálványozó_ ne legyetek mint némellyek _őközülük_ a mint _írva_ vagyon le üle anép _enni_ és _inni_ és _felkel_  _játszani_ se ne paráználkodgyunk mint némellyek azok _közül_ paráználkodtak és _elesik_ egy nap _huszonháromezer_ se ne _kísért_ akristust mint némellyek azok _közül_  _kísért_ és a _kígyó_ miá vesztek el se ne zugolodgyatok mint némellyek azok _közül_ zugolodtak és el veszének apusztito miá ezek pedig mind példában _történik_ nékik _megíratik_ pedig a mi _oktatás_  _ki_ az az utolso _idő_  _jut_ azért _aki_ magát _fent_ állani álittya meg lássa _hogy_  _él_  _esik_  _ember_  _kísértet_  _egyéb_ meg ne _fog_  _titeket_  _hív_ pedig az Isten _aki_ nem _hagy_  _titeket_ a felet _kísértetni_ a mit el szenvedhettek _de_ akisértettel elö menetelt is szerez _hogy_ el szenvedhessétek


Magyarázat

 _k_ Miért _eléhoz_ szent pál amái letzkében az _izraelita_ példáját _hogy_ avétek _elkerülés_ és ajóban valo meg maradásra _int_ akeresztyéneket

 _f_ Mert amint maga mondgya minden valami _dolog_ meg lett az _izraelita_  _között_ az azt _jelent_ a minek meg _kelletik_ lenni akeresztyének _között_ és mind azok a mi _oktatás_  _felírattatik_ ugy _hogy_ az öpeldájok minket okosoká _tesz_ és _irtózás_  _elkerültet_ velünk avétkeket amelyek _őreájuk_ ollyan rettentö _bosszúállás_  _okoz_ az _isten_ akeresztyének vétke sokal nagyob lenne mint ennek arégi népnek vétke mert inkáb meg világositattak és töb modgyok vagyon az üdveségre és mint _hogy_ azok _figura_ valának ezeknek _tarthat_ attol _hogy_ az ö _büntetés_ ne _jelent_ azt a _büntetés_ amelyel az Isten _fenyeget_ minket _ha_ vétkezünk

 _k_ Mellyek azok arosz _kívánság_ amelyekre _int_ az Apostol _hogy_ ne adgyuk magunkot valamint az _izraelita_  _cselekedik_ 

 _f_ Azok amértékletlenségnek _kívánság_ amelyekre _ad_ magokot amidön _Egyiptom_ valo _kijövetel_ után a második _esztendő_ meg unván amannát igen nagy _kívánság_ volt ahus _étel_ az Isten meg _hallgat_  _igazság_  _kívánság_ és látván _hogy_ meg vetették volna azt a _csodálatos_  _eledel_ és nem _hogy_  _megelégedik_ azzal amit minden nap szükségekre rendelt _hanem_ még bé akarnák _tölteni_  _torkosság_ és mértékletlensegeket is _megbosszankodik_ reájok és _sok_ számu _fürj_  _bocsát_  _tábor_ 

 _k_ Hasznos valaé a nékik _hogy_ az Isten meg _hallgat_  _kérés_ 

 _f_  _de_ söt még anagy veszedelmekre volt mert az Isten _harag_  _megenged_  _kérés_ az ö sziveknek rendeletlen _kívánság_  _bocsát_ öket _hogy_  _kemény_  _megbüntet_ öket mértékletlenségekért amint azt meg is _cselekedik_  _hogy_ meg elégedének a _hús_ még a szájokban vala mondgya az _írás_ és még az _étel_ el nem végezték vala amidön az Isten _harag_  _ellene_  _támadván_ rettentö _büntetés_  _bocsát_ reájok meg láthattyák ezen példábol _hogy_  _tarthat_ attol _ha_ az Isten meg _hallgat_ rendeletlen _kívánság_ és mitsoda _tisztelet_  _kell_ vennünk azt a _kegyelem_ amidön _irgalmasság_ meg nem adgya azért _hogy_ üdvezüllyünk a mit _megengedhet_  _harag_  _de_ veszedelmunkre _ezért_ is _int_ minket az Apostol _hogy_ ne adgyuk magunkot az olyan _kívánság_ és _hogy_  _soha_ ne _kíván_ azt a mi _megvan_  _tiltva_ vagy veszedelmes vagy pedig roszul ne _kíván_ azt ami magában jó

 _k_ Hogy _kíván_ roszul ajó _dolog_ 

 _f_ Roszul _kíván_ ajó _dolog_ amidön azokot az Isten rendelése ellen _kíván_ azért _hogy_ valamely rosz _kívánság_  _elég_  _tesz_ valamint az _izraelita_  _kíván_  _torkosság_ a _húsétel_ a mely magában jó az Isten _teremtés_ lévén roszul lehet _kívánni_ még aleg szentebb _dolog_ is példának okáért _hogy_  _ha_ azért _kíván_  _kommunikálni_  _hogy_ jó _erkölcsű_  _tartatik_ apapságot _kívánni_ ahaszonért mind ezekre valo nézve igen _tartozik_ vigyázni _kívánság_ és _hajlandóság_ és azokot az Isten _törvény_ alá vetni mert mi nem _tudhat_ mi _hasznos_ vagy ártalmas a mi meg szentelésünkre sem azt _hogy_ az Isten mit _kíván_  _mitőlünk_ azért átallyában tsak az _örökös_  _jó_  _kell_  _kívánni_ a _többi_ mind _olyanformában_  _kell_  _kérni_  _hogy_  _ha_ az az Isten akarattya

 _k_ Miért _int_ az Apostol akorintus béli _hív_ arra _hogy_  _bálványozó_ nelegyenek mint némellyek az _izraelita_  _közül_ valának

 _f_ Mert azok a _kereszt_ ellene mondottak vala a _bálvány_ amidön a _Krisztus_  _hit_ bé vevék _mindazonáltal_ még is _követ_  _holmi_  _bálványozás_  _megévén_ a _bálvány_ valo szentelt _hús_ amely mint egy _tisztelet_ volt és alkalmatoságot is adtak azal apogányoknak kik azt _gondolhat_  _hogy_ valamely _tisztelet_ vannak még az ö _bálvány_ ezekel a szokal mint némellyek _közüle_  _tudniillik_ az _izraelita_  _közül_ meg akarja vélek utáltatni annak a népnek _cselekedet_  _aki_ is az alat _hogy_ Mojses a _hegy_ vala az Isten _törvény_  _aranyborjú_  _csinál_  _imád_ és annak áldozék nem akarja _hogy_ ezt a példát _követ_ ahivek valamiben

 _k_ Mitsoda vétket _hagy_ még ahiveknek az Apostol _hogy_  _elkerül_ 

 _f_ A _tisztátalanság_ vétkit a mely _ocsmány_ vétket _ha_ aházaságon _kívül_  _cselekedik_ és _hogy_ meg mutassa mint nem tettzik az az _isten_  _elébe_ adgya a _büntetés_ a melyel meg _büntet_ azokot az _izraelita_  _közül_ kik _abban_  _esik_ mivel tsak egy nap _huszonháromezer_  _ember_  _megölet_ 

 _k_ Mitsoda vétket akarja még _hogy_ a _hív_ meg utállyák

 _f_ Azt _hogy_ akristust ne _kísért_  _ebben_  _esik_ az _izraelita_ meg is _büntet_ öket mert az Isten _kígyó_  _küld_ reájok _aki_ marásokal _éget_ és meg is ölék öket az urat _kísérteni_ az amidön nem _hisz_  _ígéret_ a midön meg akarják probálni _hatalom_  _kérvén_  _jel_ tölle szükség nélkül vagy _békességes_  _tűrés_  _gyakorolván_ avétket olyan szin alat _hogy_ ö jó _hogy_  _őelőtte_ nehéz abüntetés és _könnyű_ a meg _bocsánat_  _elébe_ adván az _izraelita_ példáját _aki_ a _kígyó_ meg ölének ezen vétekért azt mondgya _hogy_  _kísér_ akristust noha _sok_ saeculumokal _eljön_ még az után _de_ Isten lévén még _Ábrahám_ elöt volt a mint maga is mondgya ez igy lévén az _izraelita_ ugy _kísért_ mint _isten_  _aki_  _Ábrahám_ maradéki valának

 _k_ Mitsoda zugolodás az a melyröl el akarja az Apostol _fordítani_ ahiveket az _izraelita_ példájára valo nézve

 _f_ Ez olyan vétek a mely a _feljebbvaló_  _de_ söt még az Isten ellen is _kevélység_ valo _feltámadás_ áll vádolván öket _keménység_  _holott_ meg _kell_ üsmérni vétkeket és alázatoságal venni abüntetést melyet meg _érdemel_ szent pál ahivek _elébe_  _tesz_  _ismét_ az _irtóztató_  _büntetés_ a melyel _büntet_ az Isten az _izraelita_ a Mojses ellen valo zugolodásokal és panaszolkodásokal valo _feltámadás_ az Isten rettentö _halál_  _megbüntet_ öket mind anyiszor valahányszor zugolodának ellene mint _ha_  _önnönmaga_  _megbánt_ azon _gyalázatos_ szókal amelyeket merének mondani _hű_ szolgája ellen _aki_ is tsak az ö parantsolati _szerint_  _cselekedik_ zugolodni _ok_ nélkül azok ellen kik az Isten _kép_ viselik és az ö tölle vett _hatalom_  _él_ rajtunk _akkor_ ö maga ellen zugolodnak Aki _titeket_ vett meg engemet vett meg mondgya akristus A _ki_ ellene áll ahatalmaságnak mondgya szent pál az Isten rendelésinek áll ellene akik pedig ellene állanak azok magoknak szereznek _kárhozat_ rom 13 2

 _k_ Mitsoda _oktatás_ akarja szent pál _hogy_ vegyenek magoknak ahivek az Isten _keménység_ anyi példájibol a mellyekel meg büntette vétkit népinek

 _f_ Azt akarja _hogy_  _ki_  _ki_  _tart_ amaga _gyengeség_ és még azok is kik azt álittyák _hogy_ álhatatosok vigyázanak _hogy_ meg ne _esik_  _aki_ amaga _erő_  _bízik_  _ha_ az Anyaszent egyház _oszlop_ volna is _de_ romlandob volna anád szálnál _de_ mindenek felet az ollyan vigyázon magára _aki_ még tsak rend _szerint_ valo _kísértet_ probált mivel _ha_  _rendkívül_ valoban _esik_ ugy mint valamely üldöztetésekben vagy _ha_ arosz _kívánság_ inkáb _felgerjed_  _benne_ az ollyan állapotokban szükséges még aleg _erős_ is vigyázni magára és nagy alázatos _bizodalom_  _kérni_ az _isten_ segittségit _de_ mi _megerősíthet_ inkáb az _isten_ szolgait _hit_ mint az amit mond az Apostol _hogy_ az Isten _hív_ bé _tölt_  _ígéret_ és meg nem engedi _hogy_  _erő_ felet _kísértetik_ tsak ö magok ne _tesz_ vak meröül magokot a veszedelemre _hogy_ az _isten_  _követ_ és _hogy_ semit se ne várjanak se ne _kíván_ mástol tsak azö _jóság_ és _mindenhatóság_ 

 _k_ Az Isten miképen _betölt_  _ígéret_ azokhoz kik a _kísértet_ vannak

 _f_ Ugy _hogy_ akisértetnek nagyságához _képest_ adgya _kegyelem_ tsak az ö _kéz_  _tart_ azt _aki_ akisértetben vagyon _hogy_  _abban_ el ne veszen _ha_ az _igaz_ meg _esik_ mondgya aproféta meg nem üti magát mert az ur alája _tesz_  _kéz_ ps 36 24 az Isten segittsége nélkül szüntelen _elesik_ mert egy nagy pápa mondása _szerint_ mint _hogy_  _meggyőz_ avétket a midön az Isten meg segit ugy attol szükséges _hogy_ meg is gyözetessünk _ha_ segittsége meg szünik necesse _est_ ut quo auxiliante vincimus eo iterum non auxiliante vincamur Innocent 1


 _evangélium_ 

szent luk 19 41

És _hogy_  _elközelget_ látvan avarost sira azon mondván mert _ha_ meg üsmerted volna teis és _főképpen_ ezen ate napodon mellyek a _te_  _békesség_ vannak most pedig el rejtve vannak ate szemeid _elől_ mert reád _jön_ a napok és _körülvesz_ téged ate _ellenség_ árokkal és _körülfog_ téged és meg szorongatnak téged minden felöl és a _föld_ le rontnak téged és a _fia_ kik _benne_ vannak és nem _hagy_  _tebenned_  _kő_ akövön azért _hogy_ meg nem üsmérted ate látogatásod _idő_ és bé menvén a _templom_  _ki_  _kezd_  _hányni_ azokot _aki_  _abban_ árulnak és vesznek vala mondván nékik _írva_ vagyon _hogy_ az én _ház_  _imádság_  _ház_  _ti_ pedig azt latroknak _barlang_ tettétek és _tanít_ minden nap atemplomban


Magyarázat

 _k_ Akristus miért sira _Jeruzsálem_ városán

 _f_ Meg siratá a várost és a népet mert _előre_ el látta _hogy_ mitsoda nyomoruság szál reája _büntetés_ azért arettentö _bűn_ a melyben _esik_ egy nehány napok mulva _megöletvén_  _isten_ és meg váltoját _aki_  _kelletik_ egyedül minden _boldogság_ és _öröm_ vetni sira pedig az ö _győzedelmes_ valo bé menetelekor meg akarván nékünk mutatni _hogy_  _tartani_  _kell_ aboldogságunkban valo létünkor _hogy_ a minket meg ne ronttson ugyan _akkor_ leg szükségeseb _hogy_  _őelébe_  _terjeszt_ lelki nyomoruságinkot _hogy_ a _halál_ valo _gondolat_  _foglalatoskodik_ és az Isten _ítélet_  _keménység_ a melyet el nem kerülhetni epedig azért leg szükségeseb [leg-szükségeseb] _akkor_  _hogy_ a szivünk el ne merüllyön agyönyörüségben és avilági _dicsőség_ 

 _k_ A _Krisztus_  _Jeruzsálem_ sirván tsak a sido népet tekintéé _akkor_ 

 _f_ Egyszers mind _sok_ számu _kereszt_ nyomoruságát és veszedelmét is siratá a mellyeket _jelent_ a sidok nyomorusági siratá az ö _titok_ és _evangélium_ világoságával valo _visszaélés_ és arettentö _büntetés_ amelyel _büntet_ öket az _isteni_  _bosszúállás_ az ö példájára valo nézve suhajtozni _kell_ a szent lelkeknek a _bűnös_ és siránkazni nyomoruságokon ajánlyák _isten_  _imádság_ és _könnyhullatás_  _hogy_  _könyörülvén_ rajtok _tölt_  _élet_ atöredelmeségben és apenitentziában amidön avilágiak avigasságban _tölt_ az _övé_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_  _megelőzhet_ és _elkerülhet_ az Isten _bosszúállás_  _erő_ 

 _f_ Azt _hogy_  _jól_  _él_ a _kegyelem_ melyet Isten _ad_  _hozzá_  _küldvén_ valamely szolgáját _aki_  _hirdet_ az ö _ige_ és _ki_ vigyen minket avéteknek setéttségéböl vagy amidön valamely _keserűség_  _betegség_  _küld_ reánk _jó_  _fordít_ mind ezeket aprobákot magunkban szálván _tér_ az _isten_ és szerezük meg ajó lelki üsméretnek _békesség_  _igyekezik_ azon _hogy_ az el mult látogatásinak viszá valo _élés_  _helyrehozhat_ és ajövendö béliekel jobban _élhet_  _ezokáért_  _két_  _dolog_  _kell_  _cselekedni_  _elsőbben_ szoktasuk magunkot arra _hogy_ semmit se _tekint_ rosz akaratunknak és _kívánság_ szemeivel _hanem_ ahitnek világoságival másodszor _hogy_ szüntelen _folyamodik_  _isten_ ujjab ujjab _kegyelem_  _hogy_  _megtarthat_ azokot amelyeket vettünk és _hogy_ álhatatosak legyünk az _elkezd_ jó _cselekedet_ 

 _k_ Mit _kihoz_  _abból_ ajövendölésböl amelyet tett az ur _Jeruzsálem_ el romlásárol és a mely _oly_ világos

 _f_ Azt lehet _természet_  _szerint_  _abból_  _kihozni_  _hogy_ tsak az akarattal valo vakság _meggátolhat_  _hogy_ ne _hisz_ az _Krisztus_  _holott_  _oly_ világosan _megjövendöl_ ennek avárosnak meg szállását és el rontását példának okáért azt a rettenetes _körül_ valo vételit _irtóztató_ meg szorulását és egészen valo veszedelmit mind ezek _beteljesedik_ valoságal negyven vagy _negyvenöt_  _esztendő_ mulva _aki_ ezt a világoságot nem láttya nem tsak vak _hanem_ ugyan megis _holt_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _megharagszik_  _az_ kik atemplomban _holmi_ árultanak

 _f_ Példát akara nékünk adni _hogy_ mitsoda _buzgóság_  _kell_ lennünk az Isten _ház_  _tisztelet_  _tisztesség_ és szépségihez a sidok _templom_ tsak árnyékja és _figura_ volt a mi matériális _templom_ amelyekben nagyob valoságal lakik és _ahol_ munkálodgya azokot anagy _titok_ és _osztogat_ malasztit a szenttségekben a melyeket a lelkek meg szentelésire rendelte _hogy_  _ha_ az üdvezitö _harag_ nélkül nem nézheté _abban_ az _ótemplom_ azokot kik vettek vagy árultak ollyan _dolog_ mellyek az Attyának valo áldozatokra szolgáltak mitsoda _harag_ nem nézheti mostanában _hogy_ akeresztyének mitsoda _gyalázatos_ állapotokot _követ_ a néki szenteltetet _hely_ és a melyek sokal szenttyeb _dolog_ rendeltettek _csodálatos_  _tűrés_ szenvedi azt most _de_ nem fogja azt mindenkor szenvedni és az utolso napon rettentö képen fogja _ki_ mutatni _harag_ mind azok ellen kik mostanában meg szeplösittik az ö _ház_  _de_ nem tsak azok ellen kik _abban_ mérnek menni _kevélység_  _hivalkodás_ szemérmetlenségel és _tiszteletlenség_ amelyek meg mutattyák _hogy_ se _hív_ se _isteni_  _félelem_ nintsen _benne_  _de_ sokal inkáb meg mutattya az _egyházi_ szolgai ellen akik _köteles_ az _oktatás_ és _hogy_ az illyen nagy rendeletlenségeket meg nem orvosollyák és ezeket el szenvedik mint _ha_ nem öket _illet_ és olyan _gondatlanság_ a mely nem _illik_ az üdvezitö _tanítvány_ 

 _k_ A _Krisztus_  _kihajtván_  _harag_ azokot kik atemplomot meg _gyaláz_ nem szemléleé még mást is mely inkáb meg _érdemel_  _harag_ 

 _f_  _ki_ mondhatatlan sokakot láta még másokot is a melyeknek ezek tsak _kép_ valának a mi _kő_ valo _templom_ tsak _figura_ a lelki és az _élő_  _templom_ akik akereszttségben valoságosan az _isten_ szenteltetet lelkekböl állanak azoknak a szent _hely_ meg szeplösitések a melyekröl _beszél_ tsak _kép_ alelkek meg szeplösitésének _ahol_ uralkodik arosz _kívánság_  _kevélység_  _tisztátalanság_ vétkes _kereskedés_ a melyel az _ördög_ adgya magát atisztátalan _gyönyörűség_ abetsületnek _füst_ a meg vetést _érdemlő_  _jószág_  _hiábavalóság_ a mellyek meg ronttyák _benne_ az Isten lelke _templom_ szenttségit ugy anyira _hogy_ az ö _ellenség_  _lakóhely_ lészen etehát akut _fej_ mind azoknak a rendeletlenségeknek a melyek uralkodnak ami _templom_ ugyan azokon is _elkövet_  _bosszúállás_ az utolso napon _kihajtván_  _ház_  _örökös_ agyalázokot _aki_ is az _imádság_ és a szenttségnek _ház_ alatroknak _barlang_  _csinál_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 10dik VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_  _fényesség_  _ki_ mutatod _mindenhatóság_  _főképpen_  _abban_  _hogy_ meg botsátasz abünösöknek és meg vigasztalod a _keseredett_  _hint_  _hovatovább_ töb _irgalmasság_ reánk ugy _hogy_  _buzgóság_  _futván_  _ígéret_ után részeseké _tesz_ minket amenyei _jó_  _kér_ tégedet ami urunk Jk


 _episztola_ 

szent pál 1 Cor 12 2

Tudgyátok _hogy_ midön pogányok voltatok a néma _bálvány_ mentetek amint vitettettek vala azért _tudta_ adom _hogy_ senki az Isten lelke _által_ szolván nem mond átkot a _Jézus_ és senki nem mondhattya ur _Jézus_  _hanem_ tsak a szent Lélek _által_  _különbség_ vannak pedig az ajándékokban _de_ ugyan azon lélek és _különbség_ vannak a szolgálatokban _de_ ugyan azon az ur és _különbség_ vannak atselekedetekben _de_ ugyan azon az Isten _aki_ mindeneket _cselekedik_ mindenekben mindenek pedig _haszon_  _adatik_ a léleknek _megjelenés_ némellynek ugyan alélek _által_  _adatik_ aböltseségnek _beszéd_ másnak pedig atudománynak _beszéd_ azon lélek _szerint_ másnak a _hív_ azon lélek _által_ másnak agyogyitásoknak ajándéka azon lélek _által_ másnak atsudáknak _cselekedet_ másnak aprofétálás másnak alelkeknek meg választása másnak a nyelveknek _különbség_ másnak abeszédeknek magyarázása ezeket pedig mind azon egy lélek _cselekedik_  _osztogatván_ mindennek amint akarja


Magyarázat

 _k_ vannaké még mostanában is olyan _kereszt_  _aki_ meg _hagy_ magokot vitetni a néma _bálvány_ 

 _f_ Igen is sokan vannak még ollyanok kik ugy _él_ mint a pogányok ámbár most ne vitessenek is egy _Jupiter_ egy _Júnó_ egy vénusnak _kép_  _elébe_ vagy valamely _oktalan_ állat _kép_  _elébe_  _de_  _ki_  _ki_  _isten_  _csinál_ magának amagában uralkodo rosz _kívánság_ vagy amértékletlenségböl _telhetetlenség_  _gazdagság_ vagy a világi _becsület_ az _isten_ ugy _imád_  _ha_ szeretik mondgya szent Agoston a rosz _kívánság_  _imád_  _tehát_  _ha_ az Isten _hely_ azt szeretik az illyen _bálvány_ vitetnek a _természet_  _hajlandóság_ a szokástol a rosz példátol erre valo nézve ót pogány modra _él_  _ahol_ az _isten_ nem _hajt_ és ugy tettzik mint _ha_ az _emlékezet_ elméjekböl és szivekböl _kitöröl_ amint is _ki_ tettzik az _írás_  _hogy_ arendeletlen _kívánság_  _behoz_ a világban akülsö _bálványozás_ és azok _feltalál_ a _hamis_  _isten_  _hogy_ avétkeket szabadabban _követhet_ azért is _imádtat_ aházaság törö _tolvaj_  _bosszúálló_  _ocsmány_  _isten_ ez igy lévén ameg romlot _kívánság_  _hoz_ avilágban apogányságot és ugyan azok miat _tart_ még mostanában is

 _k_ Mitsoda atkot mondani a _Jézus_ 

 _f_ Az _abból_ áll a midön _káromol_ az ö szenttséges nevét meg vetik és üldozik _ő_ valamint _cselekedik_ a sidok és apogányok az Anyaszent egyház _kezdet_ mostanában nem mondanak átkot néki szoval ö rolla vallást _tesz_ a nevit viselik _de_ meg _tagad_  _cselekedet_ tit 1 16 _élet_  _káromol_ mondgya szent Agoston a midön szájokal _dicsér_ és vallyák _ki_ vetik _evangélium_ és _tanítás_ mind azt valami _ellenkezik_ ahaszon keresésel akevelységel a _gyönyörűség_  _mindazonáltal_ azal _dicsekedik_  _hogy_  _kereszt_  _hogy_ pedíg néki átkot ne mondgyanak az ö lelke _által_  _kell_ lenni a _beszéd_ és a _cselekedet_ el _kell_  _kerülni_ mind azt valami tölle el választ vagy el választhatna illyenek avetkek és a világi szokások

 _k_ Leheté _kegyelem_ nélkül azt vallani _hogy_ akristus az ur

 _f_ Erre meg _felel_ maga az Apostol mondván senki nem mondhattya ur _Jézus_  _hanem_ tsak a szent Lélek _által_  _aki_  _ő_ urnak valya annak azö _tanítás_ alá is _kell_ magát adni mivel tsak egyedül _ő_  _kell_  _hallgatni_ mint mesterünket meg _kell_ üsmérnünk _hogy_ ö ura a mi lelkünknek _hogy_  _teljesség_ valo _hatalom_ vagyon rajtunk mint meg váltonknak és üdvezitönknek _engedelmesség_  _hallgatni_ az _egyházi_ szolgákot kik az ö _tanítás_  _tanít_  _követni_  _kell_ azokot az áitatoságokot melyek az ö _tisztelet_ rendeltettek az ö _tudomány_  _kell_ szabni minden _gondolat_ és _kívánság_ egy szoval az ö nyomdokán _kell_  _járni_ minden _beszéd_  _cselekedet_ és minden magunk viselésivel

 _k_ Mellyek azok akülömbözö ajándékok amelyekröl szól _itt_ az Apostol

 _f_ Azok a profétálásnak alelkek meg választásának a nyelvek _különbség_ és anyelvek magyarázásának ajándéki és utánna tészi _hogy_ mind ezek az ajándékok egy lélektöl _ered_ és származnak meg akarván nékünk mutatni _hogy_ ezek nem ami elménktöl _jön_ és nem _kell_ magunknak _tulajdonítani_ 

 _k_ Mellyek azok a _különböző_ szolgálatok amelyekröl szól szent pál

 _f_ Azok az Apostoli püspoki papi és _diakónusi_ szolgálatok ezekböl áll az Anyaszent egyház _gubernium_  _de_ tsak egy ur rendelé ezeket az Anyaszent egyházban _aki_  _benne_ és ö vélek munkálodik és tsak egyedül _ő_ is _illet_  _hogy_ ezeket arendeket _osztogat_  _ország_ a melyet maga vérivel szerzette

 _k_ Mellyek a _különbféle_ munkák

 _f_ A _beteg_ meg _gyógyítani_  _ördög_ üzni _csoda_  _tenni_  _de_ tsak azon egy Isten _cselekedik_ mindent mindenben mondgya az Apostol ezek azö mindenhatoságának _különb-különbféle_  _erő_  _jön_ ezek igen _közönséges_ valának az Anyaszent egyház _kezdet_ meg is mutaták ezek _hogy_  _aki_ annak _fej_ és _felállító_ az ura és _isten_ atermészetnek

 _k_ Mind ezek az ajándékok szolgálatok _cselekedet_ nem _egyaránt_ jöneké az _isteni_  _három_ személytöl

 _f_ Igen is _egyaránt_  _jön_ attol az Atya a _fiú_ és a szent Lélek _egyaránt_ és egy mástol meg válhatatlanul munkálodik mindenben valamit _cselekedik_ a _három_ személynek munkája másban meg nem külömböztetik _hanem_ tsak ahárom személyt _illető_  _dolog_ az Atya egyedül szülte a _fia_ a _fiú_ születet egyedül az Atya és a _fiú_  _kezdet_ a szent Léleknek és a szent Lélek származik egyedül az Atyátol és a _fiú_  _de_ ámbár a _három_ személy _egyaránt_ munkálodgyék is mindenekben _mindazonáltal_ a szent Léleknek _tulajdonít_ az ajándékokot mert azok _bizonyság_ az Isten _ember_ valo _jóság_ és ajóság az szent Léleknek _tulajdoníttatik_ mert a szent Lélek az Atyának és a _fiú_ szeretete a _fiú_  _tulajdoníttatik_ a szolgálat mert amaga vérin váltván meg Anyaszent egyházát ö is annak az ura és _felállító_ és _ő_  _illet_  _egyházi_ szolgákot rendelni kik azt _igazgat_ a munkák pedig az Atyának mert néki _tulajdoníttatik_ aminden hatoságnak munkái mint amás _két_ személy _kezdet_ ö néki magának _kezdet_ nem lévén mindent mindenben ö munkálodik

 _k_ Hány féle ajándéki vannak a szent Léleknek

 _f_  _kétféle_ némellyek _belső_ valok illyenek az ollyan ajándékok amelyek _kedves_  _tesz_ alelket Isten elött azt meg szentelvén az _isten_  _kapcsol_ illyenek ahit a reménség és a szeretet és akeresztyéni jó _erkölcs_ ezek _kezdet_ ajó _cselekedet_ némelyek pedig _külső_ valok ezek nem tsak annak meg szenteltetésire _adatik_  _aki_ ezeket veszi _hanem_ az Anyaszent egyház _haszon_  _hogy_ munkálodgyék ahiveket _oktat_  _int_ az Apostol azt mondgya _hogy_ azok az ajándékok _adatik_ mert senki se magának nem adhattya se senki azokot nem szerezheti _fáradság_ után mivel azokot az _isten_ veszik ajándékon és _érdemlés_ nélkül

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ a szent Lélek _osztogat_ azokot mindennek amint akarja

 _f_ Azért _hogy_ ahivek ne legyenek _irigység_  _egy_ a másikához az illyen ajándékokért és _hogy_ azokért magokot fel ne _emel_  _ezért_ is mutattya meg nékik _hogy_ az _egyenetlen_ valo _osztogatás_ az ajándékoknak nem más _ok_ vagyon _hanem_  _hogy_ az _isten_ ugy tettzik az az ö akarattya _felfuvalkodni_ pedig azokért ugy az _isten_ akarnák el venni aditsöséget amely tsak _ő_  _illet_ ajókót _irigyelni_ ugy az Isten ellen _támad_ valaki és azal vádolná _hogy_ nem _igazságos_  _osztogat_ ajándékit mint _ha_ ö _tartozik_ azokot _egyaránt_  _osztogatni_ 


 _evangélium_ 

szent luk 18 9

Mondá pedig némellyeknek kik magokban _bízik_ mint _igaz_ és meg utálnak vala _egyéb_ a _példabeszéd_ is _két_  _ember_ mene fel a _templom_  _hogy_  _imádkozik_  _egy_  _farizeus_ és a másik publikánus a _farizeus_ álván igy _imádkozik_ magában Isten _hála_ adok néked _hogy_ nem vagyok mint _egyéb_ emberek ragadozok _hamis_ paráznák a mint epublikanus is _két_  _böjtöl_ egy _hét_  _dézsma_ adok mindenekböl a miket _bír_ és publikánus _távol_ álván szemeit sem akarja vala fel _emelni_ az _ég_  _hanem_ a mellyét veri vala mondván Isten légy _kegyelmes_ nékem _bűnös_ mondom néktek alá mene ez a _ház_ inkáb _megigazíttatván_ amannál mert minden _aki_ magát fel magasztallya meg aláztatik és _aki_ magát meg alázza fel magasztaltatik


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ mondgya akristus _hogy_ magokban _bízik_ mint _igaz_ és meg vetnek _egyéb_ 

 _f_ Azok az ollyanok _aki_ meg vakitván amagokhoz valo szeretet és amagok felöl valo sokat álitás és meg elégedvén magokal magokot magok elött mentegetik tsak magokot _tartván_  _igaz_ és ugy _tekint_ másokot mint _bűnös_ ök magokban tsak jó _erkölcs_  _tapasztal_ másokban pedig tsak vétket és _fogyatkozás_ látnak mert magokot igen szeretik és másokhoz tsak meg vetésel vannak ugy anyira _hogy_ azt _gondolhat_  _hogy_ az _isten_  _hasonlít_ magokot _tulajdonítván_ magoknak az _elegyes_ és _fogyatkozás_ nélkül valo jó _erkölcs_ 

 _k_ Mitsoda atulajdonsága a valoságos _igaz_ 

 _f_ A nagy alázatoság akik _érezvén_ magokban nyomoruságokot magokhoz nagy meg vetésel vannak amagok _cselekedet_ tsak azért _tekint_  _hogy_ azokért _hála_ adgyanak az _isten_ mint olyan _jó_ amellyek ö tölle származtak _ugyanezért_ is _tekint_ magokot ugy mint _haszontalan_ szolgákot akik tsak azt _cselekedik_ a mivel _tartozik_  _ha_ szinte bé _tölt_ is amit az Isten _törvény_ parantsol magokot nagy _bűnös_  _tart_ mert nagy _bűn_  _megbocsát_ Isten nékik vagy _ha_ szinte azokban nem _esik_ is _de_ tsak egyedül a _kegyelem_  _megőriz_ öket azt is el hitették magokal _hogy_ nem _él_ ugy amint _kell_ avéghetetlen _sok_  _kegyelem_ a melyeket vettek és _ha_ mások vették volna azon _kegyelem_  _megtér_ és penitentziát _tart_ a mi a _felebarát_  _fogyatkozás_  _illet_ arol el veszik szemeket és tsak az ö jó _erkölcs_ és _cselekedet_ szemlélik a _fogyatkozás_ a menyiben lehet _elfedez_ és ugy _tekint_ mint _ember_  _gyarlóság_ a melyben ö magok is vannak amások vétkeit ugy sirattyák valamint amagokét és azokért ugy _fohászkodik_ Isten elöt valamint amagokéért _hogy_  _bocsánat_ nyerhessenek nékik etehát aleg nagyob modgya _hogy_ senkit meg ne vessünk _hanem_ tsak magunkot

 _k_ Mitsoda a mái _evangéliumbeli_  _farizeus_  _tulajdonság_ 

 _f_ Ez ollyan _ember_  _aki_ magával _teljesség_  _megelégedett_  _aki_ magában tsak atiszta jó _erkölcs_ és atartozás felet valo jó _cselekedet_ láttya _aki_ magát _gazdag_  _tartván_ azt _gondol_  _hogy_ nintsen semire szüksége _aki_ tsak szájal _ad_  _hála_  _isten_ azért _hogy_ ö nem olyan mint mások ö nem _tolvaj_ nem _igazságtalan_ nem _házasságtörő_  _aki_  _csúfság_  _tekint_ apublikánust atemplomban _aki_ magának _tulajdonít_ ajót melyben nem vagyon és _aki_ tsak azért _köszön_ azt meg az _isten_  _hogy_ a maga _dicséret_ vállyék egy szoval ez ollyan _ember_  _aki_ magát mindenre alkalmatosnak _ítél_ lenni _aki_ azt _gondol_  _hogy_ mindene vagyon és mindent _cselekedik_ és akinek _mindazonáltal_ semmije nintsen és minden nélkül szükölködik mi pediglen _elhitet_ magunkal _hogy_ semink nintsen semit nem _tehet_ semit nem _cselekedhet_ik_ magunktol és várjunk mindent _isten_ és mindenre alkalmatosok lészünk _elfedez_ ajót melyet _cselekedik_ mind mások mind magunk elöt _hogy_ az _ördög_ azt _él_ ragadgya _tőle_ ne _keres_ azt _hogy_ mások elöt _tekintet_ legyünk _hanem_ tsak azt _hogy_ az _isten_  _tetszik_ és igy _elkerül_ a _farizeus_ vétkit amely olyan vétek szent Agoston _szerint_  _hogy_  _abban_ avaloságos _igaz_ is részesülhet

 _k_ Mit _cselekedik_ a publikanus _hogy_  _könyörületesség_ nyerhese az urnak

 _f_ ö _távol_ áll vala az _oltár_  _hogy_ azal meg mutatná _érdemetlenség_ és _bűn_ rettentö _távol_ valo létit az Isten _tisztaság_ és az üdveségéhez nagy _fájdalom_  _érez_ szivében azt az _ellenkezés_ mely az Isten és a vétek _között_ vagyon valamint szent péter midön mondá uram _távozik_  _tőle_ mert én _bűnös_ vagyok

2 A szemeit nem meré fel _emelni_ az _ég_  _felé_ szégyenletiben _hogy_  _megbánt_ a menyeknek _isten_ 

3 A melyét veré _hogy_ meg mutatná azal szivének _töredelmes_ és alázatoságát és szándékját amelyben vagyon _hogy_ magán _bosszú_ állyon az Isten ellen tett vétkiért 4 Ollyan igen _meghat_ szivét avétkiért valo _töredelmesség_  _hogy_ tsak ezeket akevés szokot mondhatá Isten légy _kegyelmes_ nékem _bűnös_  _de_  _elegendő_ valának ezek az _irgalmasság_ el nyerésire mert meg vallá _bűn_ és azokért _bocsánat_  _kér_  _töredelmes_ szivel emagában _foglal_ a penitentzia méltó _gyümölcshozás_  _kívánság_ és az _isten_  _megbántás_ valo _büntetés_  _kívánság_  _aki_ meg nem veti atöredelmes és alázatos szivet és _aki_ fel szokta _emelni_ azt _aki_ magát meg aláza és _aki_ mindenkor meg aláza azt _aki_ magát fel _emel_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ illyen _két_  _ellenkező_ példábol

 _f_ Azt 1 _hogy_  _utálva_  _elkerül_ a _farizeus_  _magahittség_ amelyel mindennél nagyobra _becsül_ magát és másokot meg vetet mint _hamis_ az ollyan _hálaadás_ mely _teljes_  _hivalkodás_ és _kérkedékenység_ az ollyan _bátorság_ valo _imádság_ a melyben semit sem _kér_ mint _ha_ semmire szükség nem volna és mint _ha_ az Isten mindenel _tartozik_ 

2 A publikánus _imádság_ vegyük például magunknak alázuk meg magunkot _tart_ magunkot méltatlanoká akegyelemre _eltávozik_ a szent _dolog_ üdveséges szégyenel a midön azokot _megfertőztet_  _hogy_ nagyob _haszon_  _járulhat_ az után azokhoz az _imádság_ pedig szivünknek _fohászkodás_  _kell_ állani és nem a _sok_ szóból verjük meg magunkot a sanyargatásal és a penitentziával _hogy_ az Isten _harag_  _megengesztelhet_ és _kegyelem_ vétethesünk

PÜNKÖSD UTÁN VALO 11DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _mindenható_  _örökkévaló_ Isten _aki_  _ki_ mondhatatlan _jóság_  _felülhalad_  _érdem_ és _kívánság_ azoknak kik tégedet _kér_  _önt_ mi reánk _irgalmasság_  _megbocsátván_ nékünk amitöl lelkünk üsméreti _tart_ és _megad_ azt a mit magunktol meg nyerni nem _tart_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent pal 1 cor 15 1

Tudtotokra adom pedig néktek _atyámfia_ az _evangélium_ amellyet néktek prédikálottam amelyet bé is vettétek amelyben állotok is mely _által_ üdvözültök is miképen prédikálottam néktek _ha_  _megtart_  _hanem_  _ha_  _hiába_  _hisz_ mert _először_  _elöben_ adtam amit vettem is _hogy_ a _Krisztus_  _meghal_ ami _bűn_ az _írás_  _szerint_ és _hogy_  _eltemettetik_ és _hogy_  _feltámadt_  _harmadnap_ az _írás_  _szerint_ és _hogy_ meg _jelent_  _Cephas_ és az után atizen _egy_ az után meg _jelent_  _egyszersmind_  _több_  _ötszáz_ atyafiaknál kik _közül_ sokan meg maradtak mind ez _idő_ némellyek pedig el aluttak az után meg _jelent_  _Jakab_ az után mind az Apostoloknak mindeneknél utobszor pedig ugy mint _idétlen_ szültnek meg _jelent_ nékem is mert én _kis_ vagyok az Apostolok _között_  _ki_ nem vagyok méltó Apostolnak _hívattatni_ mert az Isten Anyaszent egyházát üldöztem az Isten malaszttyábol vagyok pedig ami vagyok és az ö malaszttya _hivalkodó_  _énbennem_ nem volt _hanem_  _bő_ munkálodtam minnyájoknál nem én pedig _hanem_ az Isten malaszttya én velem


Magyarázat

 _k_ Elegendöé az _evangélium_ prédikálásának _hallás_ az üdveségre

 _f_ A nem _elegendő_ azt _engedelmesség_  _kell_ venni azt vallani _kell_  _az_ szabván _élet_ és szokásinkot és azt _követni_  _kell_ szeretettel _de_ emég nem _elegendő_ azt meg is _kell_  _tartani_  _az_  _kell_  _kapcsolni_ magunkot és _abban_ meg is _kell_ maradnunk _holt_ akristus _kegyelem_ valo _evangélium_ üdvezit minket _de_ tsak azokot üdveziti akik azt meg _tart_ és _követ_ minden résziben _ezért_ is szükséges apásztoroknak és aprédikátoroknak _hogy_ meg ne elégedgyenek azon _hogy_ tsak _egyszer_  _hirdet_  _ha_  _haszon_ volna is szükséges némelykor meg visgalni _ha_ anép akit _oktat_ követié az _oktatás_ és _ha_ nem hagytaé el avilági szokásért az Apostolok _szerint_  _ész_  _kell_  _juttatni_ amit _tanít_ és meg visgálni _ha_ meg tartottáké és _ha_  _elébb_ menneké az Isten uttyában _enélkül_  _hiába_ vették volna ahitet és az _igazság_ melyeket nékik prédikálottak nem _elég_  _jól_  _kezdeni_ nem _kell_ félben _hagyni_ az utat _hanem_  _elébb_  _kell_ meni jó _erkölcs_ jó _erkölcs_ mind végig mivel avégig valo meg maradás _megkoronáz_  _benne_ az Isten munkáját a nélkül mindent _elveszt_ :

 _k_ Miért mondgya szent pál ahiveknek _hogy_  _elébe_ adgya amit vett

 _f_ Hogy meg mutassa mind azoknak akik a népet _tanít_  _hogy_ tsak a _Szentírás_ és atráditio béli _tudomány_  _tanít_ és azt kinek kinek az _isten_ vett _érték_  _szerint_  _kell_  _tanítani_ valamit az Anyaszent egyház _ad_  _elöben_  _hogy_  _hisz_ minden saeculumoktol _fogvást_ a _Krisztus_  _hoz_ azt nékünk _az_ az Apostolit _megtanít_ és _kéz_ adta _hogy_ azt _megtart_ és _őriz_ nem szabad _tehát_ az ö szolgainak _másféle_  _tanítani_ az Apostolok más _tanítvány_  _hagy_ magok után és akristus _tudomány_  _őrzés_ alá _hagy_ az ö _tanítvány_ másoknak _hagy_ és igy _idő_  _idő_ a mi _idő_ ezt is nevezik _tradíció_  _hagyás_ a mely _által_ ez a _tudomány_  _kéz_  _kéz_ ment az elsö saeculumtol _fogvást_ a mostaniig _ha_ valaki tészen _ehhez_ valamit mondgya akristus az Isten meg veri és _ha_ valaki valamit el vészen ebböl az Isten _ki_ vonnya az _élet_  _könyv_ apoc 22 18 19

 _k_ Mit mond szent pál _hogy_ predikálotta ahiveknek

 _f_ Azt predikálotta nékik _hogy_ a _Krisztus_  _meghal_ a mi _bűn_ az _írás_  _szerint_  _hogy_  _eltemettetik_ és _feltámadt_  _harmadnap_ ugyan azon _írás_  _szerint_  _hogy_ egy Isten _meghal_ és azért _meghal_  _hogy_  _megbékéltet_  _ellenség_ az _isten_ és _hogy_ el _töröl_ vétkeket vérével _oly_ igen felyül _halad_ az _ember_  _okosság_ ez az _igazság_  _hogy_ az Apostol nem mér arrol szollani az _írás_  _auktoritás_ vagy _bizonyság_ nélkül akristus _feltámadás_ szolván _ismét_  _hozzá_ tészi az _írás_  _szerint_ mert ez atitok _nehéz_ ahitelre és mindennél _feljebb_  _halad_ az _érzékenység_ és az _okosság_  _ugyanezért_ is az Apostolok _cselekedet_ igy _megbizonyít_ egy sóltárbol meg nem _enged_ ate szentedet arothadást látni act 13 35 ps 15 10

 _k_ Mitsoda még más _bizonyság_ is _eléhoz_  _itt_ az Apostol a _Krisztus_  _feltámadás_ 

 _f_ Az apostolok _bizonyság_  _eléhoz_ akik _ő_  _feltámadva_ látták _kéz_  _tapaszt_  _aki_  _ővele_  _eszik_ és akik valoságal meg visgálták _bizonyos_ valo _feltámadás_ és az _ötszáz_  _tanítvány_  _bizonyság_ végtire azt _feltesz_  _hogy_ atöbbi után néki is meg _jelent_ ámbár olyan légyen is mint egy _idétlen_ szült és leg aláb valo a _többi_ nem _érdemelvén_  _hogy_ az Apostoli nevet visellye epéldája egy nagy Apostolnak _aki_ valoságos alázatos _aki_ magát olyannak _hisz_ amint mondgya _megtanulhat_ ebböl magunkot meg alázni és azt _soha_ el nem felejteni _hogy_ mik voltunk _hogy_ mik vagyunk magunktol és _hogy_ még milehetunk se semiben ne _dicsekedik_ mivel nem _dicsekedhet_ik_ semivel ollyanal _hogy_ az _isten_ nem vettük volna

 _k_ Mire _tanít_ minket a mái lettzkének utolso versében

 _f_  _két_ nagy _fő_  _igazság_  _tanít_ mely mind valoságos mind pedig _hitágazat_ az elsö akegyelemnek az _ember_ valo munkálodása a második az együt valo munkálodása ( _kooperáció_ ) az _ember_ szabad akaratnak Az Isten akarattyábol vagyok ami vagyok mondgya az Apostol igy _beszélvén_ akegyelemnek _tulajdonít_ mind azt valami jó vagyon _benne_  _hozzá_ tészi Az ö malaszttya _énbennem_  _hivalkodó_ nem volt _hanem_  _bő_ munkálodtam minnyájoknál ez az együt valo munkálodasa a szabad akaratnak _de_ mondgya szent Agoston _hogy_ azt ne _gondol_  _hogy_ az akarat munkálodhatot magátol a _kegyelem_ nélkül mert utánna tészi nem én pedig _hanem_ az Isten malaszttya én velem ebböl világosan _ki_ tettzik _hogy_ az _igaz_  _hogy_ az _ember_ akarattya _cselekedik_ a jót és _hogy_ azt egész szabadságal és szeretettel _cselekedik_  _de_ azt akegyelem _cselekedtet_ véle munkálkodván _benne_ az Apostol _szerint_ az akaratot és atselekedetet szent pál mondgya szent _Chrysostomus_  _bizonyság_  _tévén_ maga magárol szükséges képen _hogy_  _tekintet_ legyenek azokhoz a miket mondot mindent az Isten ajánl és az _őkegyelme_  _tulajdonít_ mind azt amit _cselekedet_ jót meg valván azt _hogy_ tsak általa _cselekedik_ 


 _evangélium_ 

szent márk 7 31

És _ismét_  _ki_ menvén a _Tírusz_  _határ_ jöve sidon _által_ a _Galileai-tenger_ a _Dekapolisz_  _határ_  _között_ és _hoz_ néki egy siketet és némát és _kér_  _ő_  _hogy_ reá _tesz_  _kéz_ és _félrevivén_  _ő_ a seregböl annak _fül_  _bocsát_ ujjait és pökvén _illet_ annak nyelvét és _feltekintvén_ menybe _fohászkodik_ és mondá néki _effata_ az az nyilatkozzál meg és mindgyárt meg nyilatkozának a _fül_ és _megoldatik_ az ö nyelvének _kötél_ és _igazán_ szol vala és meg parantsolá nékik _hogy_ valakinek _ki_ ne mondanák menyivel inkább parantsollya vala pedig nekik anyival inkáb _hirdet_ és annál inkáb _csodálkozik_ mondván mindeneket _jól_  _cselekedet_ a siketeket is _halló_  _tesz_ és a némákot is szóllókká


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ ez a süket és néma _ember_ 

 _f_ Jelenti az ollyan akarattal valo lelki süketeket kik az Isten _ige_ nem akarják _hallani_ se a szent Léleknek szavát _ki_ szivekben _beszél_ mert el _kell_  _hagyni_ azt a mit _oly_ igen szeretnek _jelent_ még az ollyan némákot kik meg nem vallyák vétkeket kik az _isten_ nem _könyörög_ kik az _evangélium_  _szerint_ nem _beszél_ az illyenek mind süketek mind némák mert a midön nem akarják az Isten szavát _hallgatni_ és az ö _ige_ szollani _akkor_ lelki süketek és némák

 _k_ Mit _jelent_ ez az _ember_ akinek mind a szollás mind ahallás _megadatik_ 

 _f_ Jelenti az ollyanokot _aki_ akristus _kegyelem_ ajándékját adgya _hogy_  _hallhat_  _beszéd_ és az _igazság_ szavát és azt _gyermek_  _engedelmesség_  _hallgathat_ fel is szabadittya nyelveket _hogy_ vallást _tehet_  _bűn_ és _hirdethet_  _irgalmasság_ és _dicséret_ ez a _kegyelem_  _drága_ és ritka a mi _idő_ a melyben sokan a _kereszt_  _közül_ el merültek a világi _hívság_ tsak a világ _beszéd_  _hallgat_ és tsak a világi _dolog_  _beszél_ a mely _beszéd_  _megfojt_ az _igazság_  _beszéd_ szivekben:

 _k_ A _Krisztus_ miért _félrevisz_ ezt a süket és néma _ember_  _hogy_  _meggyógyít_ 

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_  _ha_ meg akarunk _gyógyíttatni_ a lelki sükettségböl a magános _élet_  _kell_  _keresni_ és el _kerülni_ avilágiakot mert az _érzékenység_ a világi _dolog_  _figyelmezvén_ azok meg gátollyák az elmét és a szivet _hogy_ az Isten _beszéd_  _hallgat_ ugyanis _hogy_ lehetne azt _hallgatni_ agyönyörüségek a _hivalkodás_ és a világi _sok_  _dolog_  _között_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _tesz_ az ujját ennek az _ember_ a _fül_ és nyálát anyelvére és miért _fohászkodik_ 

 _f_ Az ujjai melyeket a _fül_  _tesz_  _jelent_ a szent Lelket _aki_ az Isten ujának neveztetik és akit az _ember_  _ad_  _hogy_ meg nyissa sziveknek _fül_ és _megértet_ vélek _beszéd_ anyál _jelent_ az _isten_ valo _bölcsesség_ amelyet _közölni_ akará az _ember_  _hogy_ az _isteni_  _dolog_ szolhassanak _fohászkodik_ mondván _effata_ az az nyilyál meg azért _hogy_ siránkozunk és suhajtozunk _bűn_ amelyek _okoz_ alelki sükettséget

 _k_ Az ur miért _megtilt_  _hogy_  _ki_ ne nyilatkoztassa a _csoda_ melyet tett

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_ amidön jót akarunk _tenni_ másokal _abban_ ne _keres_ az emberek _dicséret_  _mindazonáltal_ menyivel inkáb parantsolá anál inkáb _hirdet_  _hogy_  _meglát_  _hogy_ vannak ollyan alkalmatoságok a melyekben _hálaadás_  _tartozik_ atiltás ellen is _kihirdetni_ ajót melyet velünk _cselekedik_ azért _hogy_ mások is azt _megtudván_ arra valo nézve ök is az Isten _dicséret_ valo _jó_  _cselekedik_ akik nagy _dolog_  _cselekedik_ azoknak _kötelesség_ a _hogy_ magokot meg alázák és _kerül_ ahivalkodásnak _kísértet_  _kötelesség_ pedig azoknak kik valamit vesznek a _hogy_  _kihirdet_ azokot _aki_ jó _hírnév_ szükséges az Anyaszent egyháznak

PÜNKÖSD UTÁN VALO 12DIK VASÁRNAPON

Imádság

Oh’ _isten_ akinek _hatalom_ és _irgalmasság_ véghetetlen akinek segittségitöl vagyon _hogy_  _hív_ tégedet méltán és _dicséretes_ szolgálhasanak _megenged_ nékünk _hogy_ minden akadály nélkül _futhat_ a _jó_  _felé_ melyeket nékünk _megígér_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál 2 Cor 3 4

Illyen _bizodalom_ vagyon pedig akristus _által_ az _isten_ nem _hogy_  _elegendő_ volnánk mi magunktol valamit _gondolni_ ugy mint mi magunktol _de_ ami _elégséges_ voltunk az _isten_ vagyon _ki_ minket az _újtestamentum_ alkalmatos szolgaivá tett nem abetüvel _hanem_ alélekel mert abetü _megöl_ alélek pedig _megelevenít_  _hogy_  _ha_ ahalálnak _ki_ szolgáltatása _betű_  _kő_  _írattatván_  _dicsőség_ volt ugy _hogy_ nem nézhetnének az _Izrael_  _fia_ a Mojses _orca_ az ö _ábrázat_  _dicsőség_ miat mely meg üresül miképen nem lészen inkáb aléleknek szolgálattya _dicsőség_ mert _ha_ a _kárhozat_ szolgáltatása _dicsőség_ vagyon sokkal inkáb _bővelkedik_  _dicsőség_ az _igazság_ szolgálattya mert _dicsőséges_ sem volt a mi _fénylik_ erészböl a _fődicsőség_  _képest_ mert _ha_ ami meg üresül _dicsőséges_ sokal inkáb _dicsőséges_ ami meg marad


Magyarázat

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ a _Krisztus_  _által_  _követ_ szolgálattyát ollyan _bizodalom_ 

 _f_ Mert ö azt _kíván_  _hogy_ tsak az üdvezitö _kegyelem_ adgyák aditsöséget ajóért melyet ö _cselekedik_ szolgálattyában vak meröség lett volna az Apostoloktol avilág _megtérítés_  _kezdeni_ és az _evangélium_  _hit_ a _bálvány_ romlására _építeni_  _ha_ tsak a magok _erő_ vetették volna _bizodalom_  _ha_ az Isten _fia_ nem _küld_ öket és _ha_ vélek együt nem munkálodta volna azokot a _sok_  _jel_  _nagy_  _bizonyság_ ami _isteni_ vallásunknak a _hogy_  _tizenkét_ ollyan _ember_  _aki_ mind leg aláb valo mind _erőtlen_ volt avilágon még is avilág _megtérítés_ mertenek _fogni_ és azt véghez is vitték ebböl _ki_ tettzik _hogy_ a _Krisztus_  _beszél_ ö általok ugyan öis munkálodta ö általok ezt a _csodálatos_ változást ugyan az is _ad_ nékik azt a _bizodalom_ és _bátorság_  _hogy_ ollyan _erő_ és _hatalom_ munkálodgyanak még mostanában is egy _egyházi_ szolga tsak anyiban _tehet_ jót _hivatal_ a menyiben akristus parantsolattyábol munkálodik a menyiben _benne_ veti _bizodalom_ és _ha_  _dicsőít_  _kegyelem_ munkájának elö meneteliért

 _k_ Szent pál nem bizhatéké _tudomány_ nagy _értelem_ és _ékes_ valo szollásában a mely néki mint egy _természet_  _szerint_ valo volt

 _f_ Halgasuk _hogy_ mitsoda _ítélet_  _tesz_ maga felöl és mi képen _hasonlít_ magát a _többi_ nem _hogy_  _elegendő_ volnánk mi magunktol jót _gondolni_ mint magunktol _de_ a mi _elégséges_ voltunk az _isten_ vagyon etehát _hitbeli_  _igazság_  _hogy_ az _ember_ avétektöl _fogvást_ atermészetnek _erő_ nem lehet _kis_  _gondolat_ az üdveségre se jó _kívánság_ se _jóindulat_ mert _hogy_ szent Agoston szavaival _él_ az _ember_ nintsen _egyéb_ magátol _hanem_ ahazugság és avétek az Apostol mondgya _hogy_ azö _elégséges_ voltok az _isten_ vagyon mert szent _Celestinus_ pápa _szerint_ ollyan formában munkálodik az emberek szivében és a szabad akaratban _hogy_ a szent _gondolat_ jó szándékok ajó akaratok tsak ö tölle _jön_ és tsak _azáltal_  _cselekedhet_ik_ valamit _aki_ nélkül semit sem _cselekedhet_ik_ és az Apostol _szerint_ az Isten nem tsak annak a _jó_  _kezdő_ amely _mibennünk_ vagyon a mi magunk meg szentelésire _hanem_ még azoknak is a melyeket _cselekedik_ az _egyházi_ szolgák kik ahivek üdveségekért munkálodnak _ki_ minket mondgya az _újtestamentum_ alkalmatos szolgaivá is _tesz_ nem abetüvel _hanem_ alélekel nem azért _hogy_ az _ember_ tsak az _igazság_ üsmértessük meg _hanem_ még a szent lelket és akegyelmeket is meg nyerhesük nékik amelyek az ö meg szenteltetéseket munkálodgyák _követtetvén_ vélek szeretettel azt amit nékik _tanít_ 

 _k_ Mit ért szent pál abetün és alelken

 _f_ Érti abetün egyedül atörvényt és az _igazság_ akegyelmen _kívül_ a mely szükséges ezeknek _betöltés_ és a lelken _ért_ a szeretetet melyet a szent lélek _hint_ a szivben mert a szeretet viteti vegben atörvényt az is szereteti és _követtet_ az üdveséghez valo _igazság_ szent pál azt mondgya _hogy_ abetü _megöl_ a midön tsak az elmében vagyon és nem a szivben mivel az Isten _törvény_ valo üsmerettségért arosz _kívánság_  _feltámad_ és _elegendő_  _erő_ nintsen _hogy_ az ellen ályunk és azt _meggyőz_ nem _hogy_ roszra vinne atörvény mivel atörvény magában szent mondgya az Apostol másut aparantsolat is szent _igaz_ és jó _de_ avétek az az arosz _kívánság_ alkalmatoságot vévén aparantsolat _által_  _megcsal_ engem és _azáltal_  _megölt_  _hogy_  _felette_ igen _bűntevő_ legyen abün aparantsolat _által_ rom 71211 13 az Apostol _hozzá_ tészi _hogy_ alélek _élet_  _ad_ az az _hogy_ a szeretet mely az új _törvény_  _kegyelem_ abetüvel együt _betöltet_ atörvényt és szeretteti és _élet_  _ad_ lelkünknek

 _k_ Mí volt akö _tábla_  _írott_  _ó_ törvény szolgainak _dicsőség_ 

 _f_ A _hogy_ az _izraelita_ nem nézheték a Mojses _orca_ a nagy _fényesség_ miat ugy anyira _hogy_ a midön az Isten parantsolattyát _kelletik_ nékik meg mondani _akkor_  _kényteleníttetik_  _befedezni_  _orca_ ez azt _jelent_  _hogy_ a sidok nem nézhetnének annak _idő_ arra akinek Mojses tsak _kép_ vala _tudniillik_ akristusra _aki_ is vége vala a _törvény_ és _hogy_ vakságokban meg maradnának a mint is _hogy_ a mái napig mondgya az Apostol az _ótestamentum_  _olvasás_ azon _fedél_  _felfedetlen_ marad mert akristus _által_ üresül meg _de_ a mai napig midön Mojses _olvastatik_  _fedél_  _tetet_ az ö szivekre midön pedig meg _tér_ az urhoz el vétetik a _fedél_ 2 Cor 3 14

 _k_ Mit _kihoz_ az Apostol mind ezekböl

 _f_ Azt _hogy_ az uj _törvény_ szolgálattya sokal _dicsőséges_ mert az _ótörvény_ szolgálattya _halálszolgálat_ volt az új _törvény_ pedig szolgálattya _élet_ és _igazság_  _ad_ nem _hasonlíthatni_ az _idő_  _tartó_ szolgálatot _az_ a melynek _örökös_  _kell_  _tartani_ ebböl _ki_ tettzik mitsoda nagy _tisztelet_  _kell_ lennünk akristus szolgaihoz a mely rend anyival is nagyob a Mojsesénel _hogy_ ö az ur _ház_ szolgája volt a _Krisztus_ pedig mint _fiú_  _abban_ egész _hatalom_ vagyon hebr 3 5 6


 _evangélium_ 

szent luk 10 23

 _és_  _fordulván_ atanitványihoz mondá _boldog_ a szemek mellyek láttyák a miket _ti_ láttok mert mondom néktek _hogy_  _sok_ proféták és _király_ akarták látni a miket _ti_ láttok és nem látták és _hallani_ a miket _hall_ és nem _hall_ és _íme_ egy _törvénytudó_  _felkel_  _kísértvén_  _ő_ és mondván Mester mit _cselekedvén_  _bírhat_ az _örök_  _élet_ ö pedig mondá néki atörvényben mi vagyon _írva_ mint _olvas_ amaz _felelvén_ mondá szeresed ate uradot _isten_  _teljes_ szivedböl és _teljes_ lelkedböl és minden _erő_ és minden elmédböl és _felebarát_ mint _tennenmagad_ és mondá néki _igazán_  _felel_ ezt _cselekedik_ és _él_ amaz pedig akarván magát _igazítani_ mondá _Jézus_  _kicsoda_ az én _felebarát_  _felelvén_ pedig _Jézus_ mondá egy _ember_ alá megyen vala _Jeruzsálem_  _Jerikó_ és atolvajok _közé_ akada kik meg is foszták _ő_ és meg sebesitvén _holt_  _eleven_  _hagyván_  _ő_ el menének _történik_ pedig egy pap menne alá azon az uton és látván _ő_ el mene melölle _hasonló_ egy lévita is midön a _hely_ mellet volna és látná _ő_  _elmegy_ melölle egy samaritánus pedig uton _járván_ melléje mene és látván _ő_  _könyörületesség_  _indul_ és _hozzá_  _közelgetvén_  _beköt_ az ö sebeit _olaj_ és _bor_  _töltvén_ azokba és _feltévén_  _ő_ a _barom_ vivé a szállásra és _gond_ viselé és másod nap _két_ penzt _elővesz_ és agazdának _ad_ és mondá viseld _gond_ ennek és valamit ezen felyül _költ_ én mikor _megtér_ meg adom néked ehárom _közül_  _ki_ láttatik néked _hogy_  _felebarát_ volt annak _aki_ a _tolvaj_  _közibe_ akadot ama pedig mondá _aki_  _irgalmasság_  _cselekedet_ véle és mondá néki _Jézus_ meny el teis _hasonló_  _cselekedik_ 


Magyarázat

 _k_ Mostanában leheté akeresztyéneknek részesülni az Apostoloknak _boldogság_ akik látták azt amit a proféták és az Apostolok nem láthattak

 _f_ Igen is részesülnek azon _boldogság_ mivel láttyák a _hit_ szemeivel atitkoknak _beteljesedés_ azoknak _haszon_ veszik _hall_ az _egyházi_ szolgáktol ugyan azon _igazság_ a mellyeket akristus _hirdet_ az Apostolinak kik azokban meg _megerősödik_ anemzettségeknek _egyenlő_ akarattyokbol kik akristusban és azö _evangélium_  _hisz_  _tizenkét_ saeculumoktol _fogvást_  _de_  _ha_ nagy _boldogság_ a _Krisztus_ üsmérni ez a _boldogság_ tsak azoknak valo _aki_  _ő_ szeretik is néki _engedelmeskedik_ és _követ_ az _igazság_ és az _élet_ uttyát _ellenben_ igen nagy _boldogtalanság_ az ollyanoknak kik _ő_ üsmérik _de_ nem szeretik nem _követ_ söt még meg vetik _visszaélvén_  _kegyelem_ és _titok_  _ugyanezért_ is lésznek ahamis _kereszt_ leg nyomorultabbak minden _ember_ az ö számadások annál is _irtóztató_ lesz mennél több _kegyelem_ vettek és Isten _fia_ mennél _több_  _cselekedet_ és szenvedet _érte_ számot adnak arrol is _hogy_  _elébb_ valo és _jobb_ állapotban voltak atöbb _ember_ ugy mint apogányoknál sidoknál _török_ és _eretnek_ 

 _k_ Mit _felel_ az ur atörvény tudonak _aki_ azt _kérd_  _hogy_ mit _cselekedik_  _hogy_ üdvezülhesen

 _f_ Az Isten _törvény_  _igazít_  _ő_ és _kényszerít_  _hogy_ maga _megfelel_ magának _kérdés_ a mely _felelet_  _tesz_ igen rövid _de_ mindent magában _foglal_ az üdveségre _két_  _dolog_  _kívántatik_ az _isteni_ és a _felebaráti_ szeretet az _isteni_ szeretet a _hogy_  _ő_ lelkünkböl és szivünkböl szeresük és mindent valami _benne_ vagyon ennek a szeretetnek nevelkedésire _fordít_ a _test_ az _érzékenység_ és az elmét a _felebaráti_ szeretet a _hogy_  _ő_ ugy szeresük mint magunkot _kíván_ néki azon _örökös_ jót melyet reménlünk magunknak _hasonló_ mértékel mérjünk néki valamint magunknak és ugy _bánik_ véle valamint akarjuk _hogy_ mások _bánik_ velünk evala _tehát_ a _törvénytudó_  _felelet_ a mely _tetszik_ az urnak és mondá néki ezt _cselekedik_ és _él_ ez _elegendő_ az üdveségre

 _k_ Ez a _törvénytudó_ azal a szándékal kérdéé a _Krisztus_ ezt a _tanács_  _hogy_  _tanulhat_ tölle

 _f_ Tsak _kísérteni_ akará _kérdés_ és azért havalamit nem mondanaé atörvény ellen _hogy_ azért bé vádolhassa _ő_ az illyen szándék _teljes_  _hamisság_ mitsoda vétkes _dolog_ valamely _tanács_  _kérni_ az Isten szolgájátol azért _hogy_ a _tőr_  _ejthet_  _ő_ sokan vannak _ilyen_  _elméjű_  _aki_  _irigység_ tsak azért vigyáznak az _istenfélő_  _beszéd_ és _cselekedet_  _hogy_ valami vétekben _találhat_ akik tsak azért _tanul_ és visgállyák a vallás béli _igazság_ és _titok_  _hogy_ azok ellen szolhassanak és _ítélhet_ 

 _k_ Ugyan azon _törvénytudó_ miért _kérd_  _hogy_  _ki_ volna az ö _felebarát_ 

 _f_ Azt akará meg mutatni _hogy_ ö _igaz_ és ezel meg elégedvén azt _gondol_  _hogy_ ö aparantsolatot bé _tölt_  _ha_ baráttyát attyafiát szereti _de_ a _Krisztus_ meg mutatá néki _hogy_ igen meg határozná a _felebaráti_ szeretetet valamint _cselekedik_ mostanában is _sok_ számu _kereszt_ kik azt igen _kicsid_ mértekben zárják és továb nem _terjeszt_  _família_ jó akarojoknál és régi üsmeröjöknél mitsoda ritka avaloságos _felebaráti_ szeretet sokan akeresztyének _közül_ azt _tart_  _hogy_ tsak azokot _kell_ szeretni kik öket szeretik _aki_ valamit várnak vagy vettek _aki_  _eszerint_  _cselekedik_ annak nintsen _felebarát_ az ollyan tsak a maga _haszon_  _keres_ a maga _gyönyörűség_ szeret mást vagy is inkáb tsak magát szereti mindenben és tsak magáért egy szoval az ollyan akristus mondása _szerint_ tsak azt _cselekedik_ a mit apogányok és a publikánusok _cselekedik_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk akövetkezendö _példabeszéd_ 

 _f_ A meg sebesitetet és _félholt_  _hagyatik_  _ember_  _jelent_ az egész _ember_ nemzetet akit meg rontotta és meg sebesitette az _Ádám_ vétke _Jeruzsálem_  _ahonnét_ ez az _ember_ le mégyen _jelent_ azt az _eredendő_  _igazság_ a melytöl _elesik_  _engedetlenség_  _Jerikó_  _ahova_ lemégyen _jelent_ a világot és a világi _élet_ a melyre le szállot a _földi_  _dolog_ valo szeretetiért a _tolvaj_ akik meg sebesitették azok az _ördög_ akik az _ember_  _megejt_ és meg sebesitették a _köntös_ valo _megfosztás_  _jelent_ az ártatlanságot melyet el vették _tőle_  _gyalázatos_ mezitelenségben _tesz_ a pap és alevita _jelent_ atörvényt és aprofétákot amelyek meg nem gyogyithatták az _ember_ sebeiböl és akik látván a beteget nem _hogy_ meg segitették volna _de_ tsak el mentek mellette _jelent_ még ezek az uj _törvény_ ollyan szolgait _ki_ nintsen valoságos _buzgóság_ amások üdveségéhez akik azon _megelégedik_  _hogy_  _meghallgat_ a szoval valo _gyónás_ és meg nézék a léleknek sebeit _de_ az után akarattyokra _hagy_  _hogy_  _él_ és nem _illet_ avaloságos _orvosság_  _jelent_ még az ollyanokot kik minek utánna _eltérít_ abünösököt a veszedelemnek uttyárol és az üdveségnek uttyában _tesz_ azonnal azt meg unnyák és nem _igyekezik_  _többé_  _gyógyítás_  _félholt_  _hagy_ öket mint _ha_ a _felebaráti_ szeretetet felben _kell_  _hagyni_ és nem kellenék _gyakorolni_ és _orvosolni_ a lelket _mindaddig_ még egészen _ki_ nem _gyógyul_ és _egészség_ egészen viszá nem _tér_ 

 _k_ Magyarázd meg a töb részeit is ennek a _példabeszéd_ 

 _f_ A _könyörületes_ samaritánus a _Krisztus_ a mi lelkünknek _orvos_  _aki_ is az _ég_ le szállot _hogy_  _megorvosol_ azokot a nyomoruságokot a melyekben az emberek valának el merülve az _olaj_ és abor melyet a samaritanus a sebre _tölt_  _jelent_ a szeretetnek _kegyesség_ és a _dorgálás_  _erő_ amelyet el nem _kell_ mulatni egy _értelmes_ lelki atyának _hogy_ a mi lelki _betegség_ valo _orvosság_ adhason a samaritanus _beköt_ sebeit annak az _ember_ a mely _jelent_  _hogy_ a _kegyelem_ a mely a mi _megtérés_ munkálodgya meg _tartóztat_ sebeségit rosz _kívánság_ és rosz szokásinknak a sanyargatásal és a _penitenciatartás_ és el kerülteti velünk az alkalmatoságokot melyek fel nyithatnák sebeinket és roszab állapotban _tehet_ az _első_ a _barom_  _tesz_ a samaritánus abeteget és a _vendégfogadó_ vivé mely _jelent_ annak az _örökös_  _orvos_  _jóság_  _aki_ viseli a _bűnös_  _gyengeség_ és _fogyatkozás_  _megtérés_  _kezdet_ és minden módot és alkalmatoságot _ad_ nékik _hogy_ az Isten _kegyelem_ viszá mehessenek és _abban_ meg maradgyanak

 _k_ Mit _jelent_ még a _hogy_ avendég fogadoban viszi abeteget és a _gazda_  _kéz_ adgya _hogy_  _meggyógyít_ 

 _f_ Azt _jelent_  _hogy_ a _Krisztus_ a _penitenciatartó_  _bűnös_ az Anyaszent egyház _kéz_ adgya akit _jelent_ a _vendégfogadó_ és valamely pasztornak _gondviselés_ alá adgya _hogy_  _gyógyít_ azon _orvosság_ amelyeket az Anyaszent egyház rendelt _hogy_ azt _oktat_  _tanít_ és vezérellye tsak lassan az _igazság_ uttyán mivel akristus abeteget nem _meggyógyít_  _egyszersmind_ nem _kell_ azt _gondolni_  _hogy_ egészen _meggyógyul_  _mihelyt_  _bűn_  _bocsánat_ veszi mivel nagy _gyengeség_ maradnak még _benne_ és tsak ahalál szabadittya meg azoktol alélek _gyors_ mondgya az ur _de_ atest _gyenge_ kinek kinek arra _kell_ vigyázni _hogy_ a _kevélység_ és amaga _hittség_ meg ne gatollyák _meggyógyulás_ mert a _megtörténik_  _hogy_ ameg térésnek _kezdet_ olyan _dolog_ akarnak _fogni_ amelyek tsak azokot _illet_ kik már _jól_  _elémegy_ az Isten uttyában agyengeségihez _kell_ magát mérsékelni _félelem_ és magához valo _gyanakodás_  _kell_  _élni_ és _isten_ várni minden _erő_ meg _hagyván_ magát vezetetni valamint egy _gyermek_ az Anyaszent egyház _befogad_ mind azokot kik az üdvezitö _kéz_ mennek _hozzá_ az ö _kebel_ meg _talál_  _gyógyulás_ és mind azt valami alelki _egészség_  _kívántatik_  _azonkívül_ nintsen se _meggyógyulás_ se _egészség_ se üdveség _de_  _hogy_  _haszon_ vehesük _gondviselés_ nagy alázatoságal _kell_ néki _engedelmeskedni_ és az ö rendelési _szerint_  _élni_ és nem ami magunk akarattya és _hajlandóság_  _szerint_ 

 _k_ Magyarázd meg végig a _példabeszéd_ 

 _f_ A _két_ pénz melyet a samaritanus _ad_ agazdának _hogy_  _gond_ legyen abetegre _jelent_ az _ó_ és az _újtestamentum_ mely ebböl áll a _Szentírás_ a melyeknek _értelem_ adgya az ur szolgainak _hogy_ a lelkeket _táplál_ az ö szent _ige_  _tanítván_ és _oktatván_ azokot avallás _igazság_  _jelent_ még akét nagy parantsolatot ugy mint az _isteni_ és a _felebaráti_ szeretetet a melyeknek _követés_  _hagy_ mind a pásztorinak mind a _juh_ és amelyek a mi lelkünknek mind _élet_ mind _egészség_ mind _erő_ a samaritanus _visszatérés_  _jelent_ az üdvezitö második _eljövetel_  _akkoron_  _kemény_ fog számot _kérni_ apásztoroktol azö reájok _bízattatott_ lelkekröl meg is _ítél_ mindenikét _érdem_  _szerint_ és _megjutalmaztat_ azokot kik azt _megérdemel_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 13DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _örök_ mindenhato Isten nevellyed _benne_ ahitet areménséget és a szeretetet és _hogy_ meg nyerhesük _ígéret_ adgyad _hogy_ szeresük a mit parantsolsz a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál Gal 3 16

 _Ábrahám_ mondattak az _ígéret_ és azö magvának nem mondgya és magvainak ugy mint _sok_  _hanem_ ugy mint _egy_ és ate magodnak _ki_ akristus ezt mondom pediglen _hogy_ az _isten_  _megerősíttetik_  _testamentum_ atörvény mely négy száz és _harminc_  _esztendő_ után lett nem tészi _erőtlen_ az _ígéret_  _eltörlés_ mert _ha_ atörvény _által_ az _örökség_ már nem az _ígéret_  _által_  _Ábrahám_ pedig _ígéret_  _által_ ajándekozta az Isten mitsoda _tehát_ atörvény az _általhágás_  _tétettetik_ mig el _jön_ amag amelynek _ígér_ mely az Angyaloktol rendeltetett aközben _járó_  _kéz_  _által_ a _közbenjáró_ pedig nem _egy_ az Isten pedig egy atörvény _tehát_ az Isten _ígéret_ ellené _távol_ légyen mert _ha_ törvény _adatik_ mely _megeleveníthet_  _bizony_ atörvényböl volna az _igazság_  _de_ az _írás_ mindeneket abün alá rekesztet _hogy_ az _ígéret_ a _Jézus_  _Krisztus_  _hit_  _által_  _adatik_ ahivöknek


Magyarázat

 _k_ Melyek az _Ábrahám_ és az ö maradékinak tett _ígéret_ 

 _f_ Hogy minden nemzetek meg áldatnak _őbenne_ és az ö magvában nagyságu _ígéret_ mely minden _hely_ és _idő_  _terjed_ és a mely magában _foglal_ mind azokot a lelki _jó_ a melyeket _idő_ az Isten _hint_  _mindaz_ kik az _Ábrahám_  _hit_  _követvén_  _hisz_ a _Krisztus_ az _Ábrahám_ magvában _test_  _szerint_ és akik _fia_ lennének ennek a szent pátriárkának ez igy lévén ezen szók _által_ az Isten _megígér_ néki a világ meg váltoját _hit_  _megtérés_ és üdveségét a sidoknak és a pogányoknak és az egész _föld_ valo fel álitását az Anyaszent egyháznak

 _k_ A törvény _sok_  _idő_  _kiadattatván_ ezen _ígéret_ után nem tevéé semmivé azt

 _f_ A törvény semmi képen nem _tehet_ semmivé azollyan _ígéret_ a melyet az Isten maga _tesz_ és maga _által_ és azt egy nehányszor meg ujitotta a maga _fia_ a _Krisztus_ az _Ábrahám_ személyében és azt ollyan formában _hogy_ lehetetlen volt azt meg változtatni _teljesség_  _megígér_ áldani az az meg szentelni és meg szabaditani minden nemzeteket _abban_  _aki_ az _Ábrahám_ maradékábol születik minden féle modot _ígér_ nékünk az üdveségre meg váltot _ígérvén_  _aki_ meg _érdemel_ és _betölt_ az _ígéret_  _ezért_ is mondgya másut az Apostol _hogy_  _Ábrahám_ az Isten _ígéret_ nem _kételkedik_  _hitlenség_  _hanem_  _megerősíttetik_ ahitel _dicsőség_ adván _isten_  _teljesség_  _tudván_  _hogy_ valamiket _ígér_  _hatalmas_ meg _cselekedni_ is rom 4 20 21

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szókót mert _ha_ atörvény _által_ az _örökség_ már nem az _ígéret_  _által_  _Ábrahám_ pedig _ígéret_  _által_ ajándékozta az Isten

 _f_ Ezek aszók azt _tanít_ nékünk _hogy_ a menyei _örökség_ nem árra se nem _jutalom_ a Mojses _törvény_ megtartásának valamint ezt _gondol_ a sidok _hanem_ az _ingyen_ valo ajándékja az _isteni_  _irgalmasság_ a melyet _megígér_  _Ábrahám_ és mind azoknak kik _ő_  _követ_  _hit_ az Apostol _ellenében_ tészi az _ígéret_ atörvénynek és világosan azt mondgya _hogy_  _ha_ az _örökség_ atörvény _által_  _adattatik_ az _ígéret_ semmivé és _haszontalan_ lenne leheté nagyob _ingyen_ valo _ígéret_ mint amelyel az Isten arra _ígér_ magát _hogy_ a maga _fia_ meg áldgya a nemzeteket meg _szentel_ és _örökség_  _ad_ nekik annak _érdem_ valo nézve _érdem_ melyek az _őkegyelme_ ajándéki mind a _fő_ mind atagokban

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ atörvény az _általhágás_  _tétettetik_ 

 _f_ Azért _hogy_ meg üsmértesse velünk _hogy_ a törvény nem azért _adat_  _hogy_ bé _tölt_ az _ígéret_ vagy _hogy_ meg szentellye és az üdveségre vezesse az _ember_  _hanem_  _hogy_ meg üsmértesse vélek avétket a melyben _esik_  _ha_ azt _általhág_ és _hogy_ meg mutassa nékik _gyengeség_ és romlandoságokot és nem azért _hogy_  _kegyelem_ adgyon avétek _elkerülés_ atörvény _által_ üsmértem meg avétket mondgya másut az Apostol mert akivánságot nem _tud_  _ha_ a törvény nem mondaná ne _kíván_ rom 7 7

 _k_ A törvény mindenkorá _adat_ volté

 _f_ Tsak egy _idő_  _adatik_ és tsak _addig_ a még _Ábrahám_ az a _fia_ el _jön_ a kinek _tetet_ az _ígéret_ a mi pedig az _ígéret_  _illet_ annak nints _határ_ mert annak akristusban _kelletik_  _betelni_  _aki_  _örökké_ meg marad és a _megígér_  _jó_  _örökös_ a mely _jó_ pedig atörvény adot _idő_ valo _jó_ valának

 _k_ Magyarázd meg amit az Apostol mond _hogy_ atörvény aközben _járó_  _által_  _adat_ 

 _f_ Az Apostol azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ atörvény sokal aláb valo az _ígéret_  _megbizonyít_ az Isten részéröl az _ember_ atörvény az Angyalok _által_  _adatik_  _aki_ az ö _kép_ viselték és egy _közbenjáró_  _által_ olyan mint Mojses _aki_ anép résziröl munkálodék a midön pedig az Isten _kötés_ tett amaga _fia_ az _Ábrahám_ személyében ót _közbenjáró_ nem vala annak _ok_ ez _hogy_ ez a _kötés_  _teljesség_  _ingyen_ valo _ígéret_ álván nem volt szükség a _közbenjáró_  _aki_ nem szükséges ót _ahol_ tsak _fél_ rész vagyon _aki_ tsak _éppen_ azt _ígér_ meg adni a mi az _övé_ és ami tsak ö tölle _függ_ 

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ a _közbenjáró_ nem tsak _egy_ az Isten pedig egy

 _f_ Mert nem szükséges a _közbenjáró_ az olyan _kötés_  _ahol_ valaki szabad akarattyábol _kötelez_ valamire valakinek magát és azt _ígér_  _hogy_ véle jót tészen tsak _éppen_  _abból_ az _indulat_  _hogy_  _ő_ szereti az Isten tsak egyedül _kötelez_ magát a _fia_ tett _ígéret_  _hogy_ neki adgya _örökség_ az egész nemzeteket _ígéret_ mely _oly_ meg változhatatlan és _oly_  _örökös_ mint maga az Isten _de_ másként is _közbenjáró_ nem _kívántatik_ az Isten és amaga _fia_  _között_ akinek _tesz_ az _ígéret_ mert véle egy Isten lévén _köz_ nem _adatik_ az Atya és a _fiú_  _között_ 

 _k_ A törvény nem _ellenkezik_  _tehát_ az Isten _ígéret_ 

 _f_ Eppen nem mondgya szent pál mert _ha_ törvény _adatik_ mely _megeleveníthet_  _bizony_ atörvényböl volna az _igazság_ és ugy az _ellenkezik_ az _ígéret_  _de_ anem lehet mert amint az Apostol mondgya az _írott_ törvény mindeneket abün alá rekesztet _hogy_ az _ígéret_ a _Jézus_  _Krisztus_  _hit_  _által_  _adatik_ a _hívő_ az Apostol azt mondgya meg másut atörvény pedig _bejön_  _hogy_ a _bűn_  _bővelkedik_ rom 5 20 ebböl _ki_ tettzik világosan nem _hogy_  _igazság_ adot volna vagy semmivé _tesz_ az _ígéret_ söt még ennek _betöltés_ szolgált a _bűn_  _bővelkedés_  _által_ amelyet _okoz_ noha atörvény magában szent vala mert _megtekintetvén_ az _ember_ amaga romlását azzal meg alázta és _megéreztetvén_ véle _hogy_ mitsoda szüksége volna ameg váltora és a meg szabaditora arra vivé _ő_  _hogy_ az _isten_  _fordul_ és _kér_ tölle _hatható_  _orvosság_ a _törvény_ a mely akristusban valo _hív_ és azö _kegyelem_ amely nélkül _Ádám_  _fogvást_ világ végezetig semmi féle _ember_ nem üdvezülhetet se _soha_ nem üdvezülhet


 _evangélium_ 

szent luk 17 11

És lön midön _Jeruzsálem_ menne _általmegy_ samarián _és_  _Galilea_ és mikor bé menne egy _kastély_  _elébe_  _jön_  _tíz_ poklos _férfi_ kik _távol_ meg állának és _felemel_ szavokot mondván _Jézus_ Mester _könyörül_ rajtunk _ki_  _hogy_ meg látá mondá menyetek el mutassátok meg magatokot a papoknak és lön midön mennének _megtisztul_ egy pedig _közüle_  _hogy_ látá _hogy_  _megtisztul_  _visszatér_ nagy szoval magasztalván az _isten_ és _orca_  _borul_ az ö lábai elöt _hála_ adván és ez samaritanus vala _felelvén_ pedig _Jézus_ mondá nem _de_ tizen tisztultaké meg és akilentze _hol_ vagyon nem _találtatik_  _aki_  _megtér_ és _dicsőség_ adna az _isten_  _hanem_ tsak ez _idegen_ nemzet és mondá néki _felkel_ meny el mert ate _hit_ meg szabaditot téged


Magyarázat

 _k_ Ezek atiz poklos _férfi_ miért valának mind együt

 _f_ Az ö _egyeránsu_ nyavalyályok _megegyeztet_ öket _egymás_ akik nyomoruságban vannak mint egy vigasztalás azoknak a midön _hasonló_ nyomoruságban lévökel vannak _de_ azt is el mondhatni _hogy_  _jelent_ az ollyan _bűnös_ akik egy _társaság_ adgyák magokot az ollyanokal _aki_ vélek egy aránsu _hajlandóság_ és elméjek vagyon _hogy_ egy mást _megtart_ rosz _kívánság_ a rosz példával melyet egy másnak [egy-másnak] adnak ugyan _eszerint_ is _megegyezik_ egy másal _hogy_ az Isten szolgait üldözék és _hogy_  _megfojt_  _ha_ lehetne ajó _erkölcs_ és az _igazság_ amelytöl egy aránt _eltávozik_ mert azokban láttyák rendeletlenségeknek _kárhoztatás_  _holott_ azért _kell_  _összeadni_ magokot valamint atiz poklosok _hogy_ fel szóval _kiáltván_ akristushoz meg nyerhetnék tölle lelki _betegség_ valo _meggyógyulás_ 

 _k_ Miért állának _távol_ akristustol mikor fel szoval _kér_  _meggyógyulás_ 

 _f_ Mert nem vala szabad a poklosoknak az _egészséges_  _közelíteni_ és senkivel nem _társalkodhat_ ezek _jelent_ az olyan _bűnös_ kik valoságal _megbánván_ rendeletlenségeket magokot _belső_ méltatlanoknak _tart_ és ezen _ok_ a szent _oltár_ el távoznak és magokot el vonyák a szenttségektöl egy _idő_ alelki atyának _javallás_ és az _isten_  _kiált_ szivekböl _hogy_  _irgalmasság_ nyerhesenek és penitentziát _tartván_  _haszon_ részesülhesenek a szenttségekben

 _k_ Az üdvezitö miért nem gyógyitá meg ezeket apoklosokot minek elötte apapokhoz _küld_ és _meggyógyít_ öket midön oda mennének

 _f_ Azért _hogy_ meg probállya az ö _hit_ és nékünk meg mutassa _hogy_ az Isten tsak azoknak adgya _kegyelem_ kik _engedelmeskedik_ akaratinak kik _hív_  _követ_ az Anyaszent egyhazban valo rendelésit kik _erős_  _bizodalom_ vannak _hozzá_ kik _az_  _készül_  _hogy_ akarattyát vehessék és azért _élet_ meg változtattyák el _hagyván_ rosz szokásokot és _elkerülvén_ a veszedelmes _társaság_ és avilág szeretököt

 _k_ Nem gyógyithatta volnaé meg _ha_ apapokhoz nem _küld_ is

 _f_ Igen is _meggyógyíthat_ valamint _meggyógyít_ midön utban volnának _de_ meg akará nékünk világosan mutatni arendet melyet akara szabni az Anyaszent egyházban ugy mint _hogy_ tsak a papok _által_  _megbocsát_ avétkeket mert _ha_ szinte a papok _eszköz_ nélkül meg _bocsát_ is némelykor avétkekat valamint _meggyógyít_ ezeket a poklosokot minek elötte a papokhoz mennének _de_  _akkor_ is ugy _megbocsát_  _ha_ láttya szándekunkot az _egyházi_ szolgákhoz valo _engedelmesség_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ annak apoklosnak példájábol _aki_ viszá _tér_  _mihelyt_  _meggyógyulás_  _érez_  _hogy_ azért _hála_ adgyon akristusnak

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ a midön valamely _kegyelem_ veszük _isten_ a _elsőbb_ és _nagy_  _kötelesség_ a _hogy_ azért alázatoságal adgyunk _hála_ néki és _dicsőít_  _ő_ akegyelemért valo _hálaadás_  _több_ is várhatunk magunkra ahálá adatlanság szent _Bernard_  _szerint_ ollyan mint a meleg szél mely el szárazttya és _elfogyaszt_ az _isteni_  _irgalmasság_  _eredet_ a mely _követ_  _hozzá_ valo _folyás_  _ha_  _hálaadó_ lettünk volna az _isten_ nintsen semmi szüksége _java_  _de_ nékünk véghetetlen szükségünk vagyon ö szent Felségire ami _hálaadóság_ veszük _tehát_ az ö _kegyelem_ áldásit _de_ az a _hálaadás_  _kegyelem_ és azt _kérni_  _kell_ az _isten_  _ha_  _hajlandóság_  _érez_ a _hálaadatlanság_ az _írás_ fel _tesz_  _hogy_ ez apoklos samaritanus és _idegen_ vala azért is volt mind alázatosabb mind _hálaadó_ mert _idegen_ lévén magában meg üsmérte _hogy_ az a _kegyelem_ nem _illet_  _ő_ anyira mint atöbbit _ellenben_ pedig a töb _kilenc_ poklosok sidok lévén azt _gondol_  _hogy_ azal ö nékik _tartozik_ ez is vala a sidok _természet_  _hogy_ magokot ugy _tekint_ mint ollyan népet akinek több része vagyon az Isten _kegyelem_ mint atöbb _ember_  _ugyanezért_ is valának olyan _irigység_ amidön látnák _hogy_ a pogányoknak is _hirdet_ az _evangélium_ mivel az _eredet_ aháláadatlanságnak és az _irigység_ az a _belső_  _kevélység_ a mely azt _gondol_  _hogy_ mindenel _tartozik_ néki és amely mindeneket meg vett _hogy_  _hálaadó_ lehesünk legyünk alázatosok el hitetvén magunkal _hogy_ az Isten nékünk semivel sem _tartozik_  _tekint_ magunkot mint _idegen_ Isten elött és _irgalmasság_ fog reánk _tekinteni_ 

 _k_  _ki_  _esik_ még a _Krisztus_ panaszolkodása melyet tett a _kilenc_ poklos _hálaadatlanság_ 

 _f_ Sok számu ollyan _keresztény_ kik meg szabaditatván a _külső_ nyomoruságoktol aháláadatlanságnak _betegség_  _esik_ a mely veszedelmeseb a nyomoruságnál amidön pedig valamely veszedelemben vagy _betegség_ vagyunk _akkoron_  _buzgóság_  _imádkozik_ másokot is _imádkoztat_ és _jövendő_ szép _dolog_  _feltesz_ magunkban _de_  _mihelyt_ az Isten segittségiböl meg szabadulunk a veszedelemtöl _elfelejt_ minden jó szándékinkot és _ígéret_ és _ismét_  _szokás_  _szerint_ valo _élet_  _fog_ nem _gondolkodván_ arrol _hogy_  _meghálál_  _élet_  _megjobbítás_ az Isten _jóság_ vett _kegyelem_ mondgyunk _hasonló_ alelki nyomoruságokrol mitöl vagyon _hogy_ ollyan _gyakorta_  _visszaesik_ avétekben _hanem_ attol _hogy_ minek utánna atett vétkeinkért _bocsánat_ és _kegyelem_ vettünk volna _isten_ azokot mindgyárt _elfelejt_ és az illyen _hálaadatlanság_  _által_ sokal roszab állapotban _esik_ az _első_ 

 _kántor_ SZEREDÁJÁN-

Imádság

Enged meg uram alázatos _könyörgés_  _cseléd_  _hogy_ a szivek a vétektöl el távozék amidön _eltávoztat_ a rend _szerint_ valo _eledel_  _test_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

 _Ezdrás_ 2 _könyv_ 8 1

 _és_  _eljött_ vala ahetedik _holnap_ az _Izrael_  _fia_ pedig az ö varasokban valának és _egy_  _gyűl_ az egész nép mint egy férfiu avizek _kapu_ elött valo uttzára és azt mondák az _írástudó_  _Ezdrás_  _hogy_  _előhoz_ á Mojses _törvény_  _könyv_ melyet parantsolt vala az ur _Izrael_  _előhoz_ azért _Ezdrás_ pap atörvényt aférfiak és az aszszonyok sokasága _elébe_ és minnyájoknak akik _érthet_ ahetedik _hó_ elsö napján és _olvas_  _abból_ nyilván az utzán mely avizek _kapu_ elött vala regeltöl _fogva_  _dél_ a _férfi_ és aszszonyok és _bölcs_ elött és az egész nép _fül_  _figyelmetes_ valának akönyvre fel álla pedig az _írástudó_  _Ezdrás_ egy _fagrádics_ melyet a szollásra _csinál_ és mellette állának matatiás és _Semeia_ és _Ania_ és uria és _Heltzia_ és Maásia _jobb_ felöl és _bal_ felöl _fádáia_ Misael és Melkia és _Hásum_ és _Hasbadana_ zakaria és mosollam és fel nyittá _Ezdrás_ a _könyv_ az egész nép elött mert az egész népen _ki_ lattzik vala és mikor azt fel nyitotta volna _fennáll_ az egész nép és álda _Ezdrás_ anagy _Úristen_ és _felel_ az egész nép Amen Amen _felemelvén_  _kéz_ és _meghajlik_ és _imád_ az _isten_ artzal _borulván_ a _föld_  _Józsue_ pedig és _Bani_ és Serebia _Jamin_ Akkub septai _Odia_ Maásia _Czélita_  _Azariás_  _Jozabed_  _Hanán_  _Fáláia_ a leviták _csendesség_ szereznek vala anép _között_ atörvény _hallgatás_ anép pedig _hely_ áll vala és _olvas_ az Isten _törvény_  _könyv_ világosan és nyilván _hogy_ meg érthetnék és meg _ér_ mikor _olvastatik_ mondá pedig Nehemiás (:ö az Atersata:) és _Ezdrás_ pap és _írástudó_ és a leviták magyarázván az egész népnek: Meg szenteltetet napja ez a mi urunknak _isten_ ne szomorkodgyatok és ne sirjatok mert sir vala az egész nép midön _hall_ atörvény _ige_ és mondá nékik menyetek el és _eszik_  _kövér_ és _iszik_  _édes_ és _küld_ részeket azoknak kik nem _készít_ magoknak mert az urnak szent napja vagyon és ne _bánkódik_ mert az ur _öröm_ a mi _erősség_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tanulhat_ a sido nép példájábol _aki_ arra _kér_ a _írástudó_  _Ezdrás_  _hogy_  _elolvas_ néki az Isten _törvény_ 

 _f_ Ez a példa sokakot szégyenbe _hoz_ amostani _kereszt_  _közül_ kik olyan _tudatlanság_  _él_ nem _tudván_ a vallásnak _fő_ és leg szükségeseb részeit és akik _oly_  _kevés_  _gondol_ mind azal a mi az üdveségeket _illet_ az _ótestamentum_ vala a sidok rende az uj pedig amiénk _tartozik_ a Mojses _törvény_  _szerint_  _élni_ mi is _tartozik_  _élni_ az _evangélium_  _szerint_ azok a sidok _kép_ és árnyéki valának a _keresztény_  _mindazonáltal_ egy _írástudó_  _elébe_  _gyülekezik_ és _kér_  _hogy_  _tanít_ öket akeresztyének pedig egész _élet_ sem _gondolkodik_ arrol _hogy_ az olyanokhoz menyenek kik azért rendeltettek az Anyaszent egyházban _hogy_ öket _tanít_ az _evangélium_  _igazság_ és az Isten uttyan valo _járás_ lehete _ennél_ nagyob _gondolatlanság_ vannak pásztorok és _doktor_  _de_ majd senki sem _gondolkodik_ arrol _hogy_ azt _megtanulhat_ miképpen _elkerülhet_ az _örökös_ veszedelmet és üdvezülhesen söt még a midön apásztorok prédikállyák az _igazság_ nem _hallgat_ öket _hát_ még _hogy_  _oktat_ magokot a szent _könyv_ és _hogy_  _hallgat_ azokban az _örökös_ pásztor szavait

 _k_ Mit _cselekedik_ anép a midön _Ezdrás_ fel nyittá a _törvény_  _kép_ 

 _f_ Az egész nép fel álla atorvényhez és az Isten _ige_ valo _tisztelet_ ugyan ezen _ok_  _felkel_ mostanában is a midön az _evangélium_  _kezd_  _olvasni_ a mise alat mivel ahiveknek ugy _kell_ magokot _tekinteni_ mint szolgákot kik _fennállva_  _hallgat_ az urok parantsolatit _hogy_  _hamar_ vihesék azokot végben amidön az _evangélium_  _olvas_  _akkor_ akristus maga szól _hozzá_ és _elöben_ adgya szent akarattyát _követ_ azt _gyorsaság_ akár mit _kíván_ töllünk

 _k_ Mire _tanít_ minket _Ezdrás_  _aki_ az urat meg áldgya minek elötte az _olvasás_  _elkezd_ 

 _f_ Ezel igen nagy példát _ad_  _elöben_  _hogy_ mi is az _isten_  _emel_ szivünket minek elötte az ö _ige_  _olvasás_ és más _egyéb_  _cselekedet_  _fog_  _imádván_  _ő_ mint mindennek _kezdet_ és végit _kér_ a szent Léleknek meg világositását és segittségét amely nélkül semi _hasznos_ nem _cselekedhet_ik_ az üdveségre _megegyeztet_ lelkünket és szivünket akristusal akinek nevében _kell_  _cselekni_ szent pál _szerint_ mind azt valamit _cselekedik_  _dicsérni_  _kell_ az _isten_ és _meghálálni_ néki mind azokot akegyelmeket a melyeket vettünk az ö _jóság_  _kér_  _hogy_ azokot _megtart_ és nevellye _benne_ 

 _k_ Mitsoda elmével _hallgat_ anép atörvénynek _olvasás_ 

 _f_ Az _írás_ azt mondgya _hogy_ az egész nép sir vala a midön _hall_ a _törvény_  _ige_ ugy anyira _hogy_  _Ezdrás_ és a leviták _kényteleníttetik_ a népet vigasztalni _hasonló_  _dolog_  _kell_  _okozni_ a sziveinkben az _olvasás_ és az _ige_ a melyeket _hall_  _de_ sokan akeresztyének _közül_  _oly_  _kevés_  _gondol_ az _igazság_  _hogy_ minek utánna azokot _hall_ vagy _olvas_ azon _keménység_ maradnak mint annak elötte mi _okoz_ azt a _megkeményedés_  _hanem_ avilági szeretet mely a szivekben uralkodik és tsak a _földi_  _jó_  _kedvelvén_ a menyeiekel nem _gondol_ 

 _k_ Mitsoda _ok_ akará _Ezdrás_ meg vigasztalni _keserűség_ 

 _f_ Elejekben _ad_  _hogy_ az a nap szent volna és az urnak szenteltetett és azért _öröm_  _kell_ lenni az Anyaszent egyház _elöben_ adván ezt apéldát _megértet_ velünk _hogy_ vagyon _idő_ a szomoruságnak és _idő_ az _öröm_ a _nagyböjt_ akántorok avigiliak olyan _idő_ a mellyekben ahiveknek _penitenciatartó_ szomoruságban és sirásban _kell_ lenni _ellenben_ pedig ahusveti _idő_ ollyanok a melyeket _belső_ és lelki _öröm_  _kell_  _tölteni_  _meghatván_ sziveket azok atsudák amelyeket az Isten tett üdveségekért olyan _idő_ amelyekben amenyei _tárház_ meg nyitatik és a menyei _kincs_  _az_  _hintetik_  _aki_  _elegendő_  _tiszta_ szivek vagyon _hogy_ azt be vehessék az akegyelemnek és az áldásnak _idő_ a melyben a _föld_ lévö _igaz_ meg _kell_ egyezni amenyeiekel _hogy_ együt _dicsérhet_ az _isten_ 

 _k_ A midön _Ezdrás_ azt _javall_ anépnek _hogy_  _eszik_  _kövér_  _hús_ és uj _bor_  _iszik_ és reszeltesse azokbol azokot _aki_ nintsen az Anyaszent egyház mitsoda _oktatás_ akarja _hogy_ vegyünk ezekböl magunknak

 _f_ Azt akarja ezekel meg mutatni _hogy_ mi formában _kell_ az _ünnep_ meg szentelni _ezáltal_ arra _int_  _hogy_ legyünk _abban_ az állapotban a melyben méltán _ehet_ik_ a szent áldozatbol melyet ajánlanak a mi _oltár_  _táplál_ lelkünket a makula nélkül valo _bárány_  _test_  _iszik_ az _érte_  _kiont_ vérit _hogy_ a lelkünk _tápláltatik_ akegyelemel melyet azokban _ad_ nékünk azt is meg láthattyuk ezen példábol _hogy_ a midön _enni_ adunk jó akaroinknak és atyánk _fia_ tsak az atyafi szeretet abékeség és az _egyesség_  _megtartás_  _kedv_  _kell_  _cselekedni_ és nem a mértékletlensegnek és adorbézolásnak _kedv_ a mellyek nem _illik_ akeresztyénekhez _de_  _akkor_ is a _sok_  _költség_  _kár_ nem _kell_  _tenni_ a szegényeknek _hanem_  _tisztesség_ mértekleteségel és _keresztényi_ modon menyen végben avendéglés és _hogy_ a szegények akik _elég_ nem _tehet_ szükségekröl leg aláb az olyan vendégségben valamely _könnyebbülés_ vehessék nyomoruságoknak valamint erre _int_  _Ezdrás_ a sidokot


 _evangélium_ 

szent Mark 9 16

 _és_  _felelvén_ egy a sereg _közül_ mondá Mester _hozzá_  _hoz_ a _fia_  _ki_ néma lélek vagyon _ki_ valahol _ő_ meg ragadgya _lecsap_  _ő_ és _tajtékozik_ és a _fog_  _csikorgat_ és el szárad és mondám atanitványidnak _hogy_  _ki_ üznék azt és nem _cselekedhet_ik_  _ki_  _felelvén_ nékik mondá _ó_ ’ _hitlen_ nemzettség meddig leszek nálatok meddig szenvedlek _titeket_  _hoz_  _hozzá_  _ő_ és _elhoz_  _ő_ és midön látta volna _ő_ alélek mindgyárt _megháborít_  _ő_ és a _föld_ vettetvén _fetreng_  _tajtékozván_ és _kérd_ az attyát menyi _idő_ vagyon _hogy_ ez _esik_ rajta amaz pedig mondá _gyermekség_  _fogva_ és _ő_  _gyakorta_ atüzbe és a vizekbe vetette _hogy_ el vesztené _ő_  _de_  _ami_  _tehet_ segély _bennünket_  _könyörülvén_ rajtunk _Jézus_ pedig mondá neki _ha_  _hihet_ mindenek lehetségesek ahivöknek és azonnal _felkiáltván_ agyermek attya _könnyhullatás_ mondá _hisz_ uram segéllyed az én _hitlenség_ és midön látná _Jézus_ az _egybefutó_ sereget meg _fenyeget_ a _fertelmes_ lelket mondván néki siket és néma lélek én parantsolom néked meny _ki_  _belőle_ és _többé_  _beléje_ ne meny és _felkiáltván_ és igen szaggatván _ő_  _ki_ mene _belőle_ és lön mint a _holt_ ugy _hogy_ sokan mondanák _hogy_  _meghal_  _Jézus_ pedig akezét _fogván_  _felemel_  _ő_ és _felkel_ és mikor bé ment volna aházba a _tanítvány_  _kérd_  _ő_  _titkon_ miért nem üzhettük mi _ki_ azt és mondá nékik ez a néma semmivel _ki_ nem mehet _hanem_ tsak _imádság_ és _böjt_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ az a nagy _erőszak_ valo _küszködés_ a melyet tészen az _ördög_  _hogy_  _ki_ ne menyen az _ifjú_  _aki_ anyi _esztendő_ lakot és akit süketté és némává _tesz_ 

 _f_ Ez a példa meg mutattya _hogy_ mitsoda nehéz _elhagyatni_ az _ördög_ az ollyan lelket akit _bír_ arosz szokások _által_ arra szükséges akegyelemnek _hatalmas_ munkája nagy _erőszak_  _kell_ vennünk rosz _kívánság_  _hogy_ azokot meg zabolázhasuk és arra a szabadságra viszá mehesünk a melyekben az _isten_ szolgálhasuk szeretettel szabadság a melynek _erő_ az üdveségnek _ellenség_  _igyekezik_ el rontani _hogy_ a maga és arosz _kívánság_ rabjává _tévén_ a lelket azok azt a vétekre vigyék

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ azt az _ifjú_ az _ördög_  _hol_ atüzben _hol_ a vizben vetvén se meg nem egétte se a vizben nem _öl_  _hanem_ tsak a veszedelmin _igyekezik_ 

 _f_ Mert az ö _dühösség_  _meglévén_  _határozva_ tsak anyiban vagyon _hatalom_ rajtunk a menyiben az Isten azt néki meg engedi _jobb_ tsak egy _juh_ sem _megölhet_  _ha_ arra _engedelem_ nem vett volna _ordíthat_ mint egy _oroszlán_  _ugathat_ mint a _komondor_  _de_ lántzon lévén senkit el nem nyelhet se senkit meg nem sebesithet mást _hanem_  _aki_  _hozzá_  _közelít_ állyatok ellene az _ördög_ mondgya szent _Jakab_ és el szalad _tőle_  _közelít_ az _isten_ és _hoz_  _közelít_ 4 7 8 _megőrizvén_ minket _hamisság_ egyedül az _isten_  _kell_  _félni_ és nem az _ördög_ ami _hűségtelen_ és _hitlenség_  _enged_ néki lelkünkben valo menetelét mivel _ha_  _hív_ volnánk az _isten_ egy _hajszál_ sem vehetne el _fej_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ az Apostolok akik _hatalom_ vettek volt atsuda tételekre meg nem gyógyithaták ezt az _ifjú_ 

 _f_ Az ö _hit_  _gyengeség_  _okoz_ azt ugy valamint a mi _hit_ és _bizodalom_  _kicsinység_ meg akadályoza az Isten _kegyelem_ és _kényszerít_ is még némelykor arra _hogy_ viszá vegye töllünk _adomány_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért szolla olyan _kemény_ az Apostolokhoz

 _f_ Azért _hogy_  _meggyógyít_ öket _hitlenség_ valamint egy ollyan _orvos_  _aki_ abetegnek _keserű_  _orvosság_  _ad_  _hogy_  _meggyógyíthat_  _eszerint_  _bánik_ akristus a _bűnös_  _aki_ meg akar tériteni _felindít_  _benne_ alélek üsméretnek _dorgálás_ és _kemény_  _bánván_ vélek _betegség_  _jószág_ valo _kárvallás_ és nyomoruságokot _küld_ reájok amelyek _kegyelem_ üdveségekre szolgálnak ámbár azok nékik igen _kemény_ és _keserű_ láttassanak is lenni

 _k_ Miért mondá akristus _hogy_ minden lehetö annak _aki_  _hisz_ 

 _f_ Meg akará ezel mutatni az Apostolinak _kicsinyhitűség_ mivel _ha_ anyi _hit_ lett volna a mint _kívántatik_ meg szabadithatták volna az _ifjú_ agonosz lélektöl az ollyan _aki_  _élő_ és _tökéletes_  _bizodalom_ valo _hit_  _hisz_ annak mint egy _kéz_ vagyon az Isten _mindenhatóság_ és semmi nem lehetetlen néki _de_ az unadalom a melyel vagyunk az üdveségi _dolog_ és a mi lágyságunk _hogy_  _meggyőz_ az akadályokot melyek az _isteni_ szolgálatban _találtatik_ a mi _kevés_ állando és álhatatlanságunk a _jobban_ melyet az ö _dicsőség_ akarunk _kezdeni_ mind ezek ahitlenségtöl _jön_ minden lehetetlennek láttzik nékünk mert magunkban igen _bízván_ magunkal azt el nem hitettük _hogy_  _ha_ magunktol semmit nem _cselekedhet_ik_ is _de_ mindent _tehet_ akegyelemnek segittségivel tsak egyedül az _isten_ várjunk _tehát_ mindent akristus _által_  _élő_  _hit_  _kér_ azt tölle a mi nélkül szükölködünk _kér_  _hit_ nevelésit és alhatatoságal _könyörög_ és nem tsak meg lehetö lesz nékünk minden _de_ könyüis lesz a _Krisztus_  _járom_ nékünk _kedves_ lészen és azö _teher_  _könnyű_ 

 _k_ Mint _hogy_ az _ifjú_ az attya _hív_ a _Krisztus_ miért _kér_  _tehát_  _hogy_ segittse _hitlenség_ 

 _f_ Mert nem méré azt _tartani_ maga felöl _hogy_  _megérdemel_  _hit_ meg nyerni _kérés_  _ezért_ is _kér_  _hogy_ segitené meg _hit_  _gyengeség_ agyengének _kételkedő_ és _tétovázó_  _hit_ agonosz lélek _hamar_  _felfordít_  _hogy_  _ha_ tsak akristus _kegyelem_ nem _kér_ segittségül _hit_  _kér_ pedig mondgya szent _Jakab_ semmit nem _kételkedvén_ mert _aki_  _kételkedik_  _hasonló_ atenger _hab_ mely a széltöl _megindíttatik_ ide s’ _tova_  _hányattatik_ ne álittsa _tehát_ az _ilyen_  _hitű_  _hogy_ valamit nyerjen az urtol 1 6 7

 _k_ Mit _jelent_ nékünk ez az _ifjú_  _aki_  _sok_  _esztendő_ az _ördög_  _hatalom_ lévén más képen _onnét_ megnem szabadulhatot _hanem_ az _imádság_ és a _böjt_  _által_ 

 _f_ Azt _jelent_  _hogy_ az ollyanok kik régi vétkes szokásokban vannak _főképpen_ a mértékletlenségben és atisztátalanságban _különös_ szükségek vagyon arra _hogy_ azon rabság alol _ki_ szabaditassanak _hogy_ az _imádság_ és aböjtel a _penitenciatartás_ adgyák magokot sanyargassák és meg büntessék abünös _test_ mint ollyan _eszköz_ a melyet az _ördög_ roszra _fordít_ ez a _gonosz_ lélek a mi _tag_ és rosz _kívánság_ veszi _eszköz_  _hogy_ azokal _kísért_ a midön mi is azoknak _enged_ és _kényeztet_  _hogy_ pedig _meggyőzhet_ és el üzhesük azt a _gonosz_ lelket _jobb_ modgya a _hogy_ arosz _kívánság_ meg sanyargasuk és a _test_ apenitentzia _tartás_ szolgálattya alá vessük

 _kántor_ PÉNTEKIN

Imádság

Kérünk mindenhato _isten_ tégedet segits meg minket és amidön _test_  _böjtöltet_ méltoztassad _táplálni_ lelkünket parantsolatidnak végben vitelével _kér_ tegedet a mi urunk J k


 _episztola_ 

 _Ozeás_ prof 14 2

Térj meg _Izrael_ ate uradhoz _isten_ mert _elesik_ ate _hamisság_ vigyetek _ige_ magatokal és _tér_ az urhoz és mondgyátok néki minden _hamisság_ végy el vedd bé ajót és ajakink _borjú_ néked adgyuk _Assur_ nem szabadit meg minket lora fel nem ülünk se nem mondgyuk _többé_ a mi _isten_ a mi _kéz_  _alkotmány_ mert abenned valo árván _könyörül_  _meggyógyít_ az ö romlásokot szeretem öket jó akaratbol mert _elfordul_ az én _harag_ ö rollok én mint aharmat _Izrael_ virágozni fog mint a liliom és a _gyökér_  _megfoganodik_ mint _Alibanus_ nevekednek az ö ágai és lészen azö _dicsőség_ mint az _olajfa_ és az ö _illat_ mint _Alibanus_ meg _tér_ le ülvén az árnyékan _búza_  _él_ és virágoznak mint a szölö az ö _emlékezet_ mint _Alibanus_  _bor_  _Efraim_ mire _többé_ nékem abálványok én meg _hallgat_ és én _igazgat_  _ő_ mind a zöldellö _jegenyefa_ én általam _megtaláltatik_ ate _gyümölcs_  _kicsoda_  _bölcs_ és _ért_ ezeket _értelmes_ és _tud_ ezeket mert _igaz_ az ur utai és az _igaz_  _jár_ azokon az _engedetlen_ pedig _elesik_ azokon


Magyarázat

 _k_ Mitsoda modot _ad_ nékünk a proféta arra _hogy_  _megengesztelhet_ az Isten _harag_ amidön _ostor_  _bocsát_ reánk

 _f_ Azt a modot adgya _hogy_ valoságal _megtér_ az _isten_ mert ami _gonoszság_  _ejt_ minket a nyomoruságokban az _ostorozás_  _akkor_ szünik meg amidön ellene mondunk avétkeknek melyek azt _okoz_ avéteknek pedig ugy mondunk ellene _ha_ szivünkböl meg _tér_  _de_ mint _hogy_ mi magunktol semeg nem térhetünk _isten_ se avétket el nem hagyhattyuk _kegyelem_ nélkül azért ö azt akarja _hogy_ abünös _megalázván_ magát meg vallya elötte _igazán_ vétkeit és _kér_ azon _hogy_ azokot _megbocsát_ és _kitöröl_ szivéböl _elsőbben_ is azt _kell_  _tehát_  _cselekedni_  _hogy_ magunkot vétkeseknek üsmervén vallyuk meg az _egyházi_ szolgákban _bűn_ aminden hato _orvos_ és _kér_  _hogy_ azokot _töröl_ el maga

 _k_ Miért mondgya a proféta vedd bé ajót és néked adgyuk az ajakink áldozatit

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ az ollyan _bűnös_  _aki_ nem _kezd_ az _isten_  _térni_ semit olyat néki nem _ajánlhat_ a mi _kedves_ légyen se semit olyat nem _cselekedhet_ik_ mind adig még _gonoszság_ meg marad _de_  _mihelyt_ a _kegyelem_ meg szabadittya a nyelvét _hogy_ vallást _tehet_ vétkeiröl és nyomoruságárol az a vallás ugyan maga ollyan ajándéké lészen amelyet ajánlhattya néki mivel ö meg nem veti atöredelmes és alázatos szivnek áldozattyát _de_ a proféta _szerint_ szükséges _hogy_ a _vallástétel_ ahálá _adás_  _követ_  _hogy_ pedig _hálaadatlan_ ne legyen meg szabaditojához meg _kell_  _köszönni_ a _megtérés_  _drága_  _kegyelem_  _hogy_ lehesen ujjabbakot is nyerní

 _k_ Mit _jelent_ még azok a szók a melyeket abünösel mondattya a proféta nem várunk _többé_ segittséget _Assur_ se lovainkban nem vettyük reménségünket

 _f_ Ezek azt _tesz_  _hogy_  _megtérés_ után nem veti reménségit a _teremt_ állatban mint annak elötte se _többé_ nem _bízik_ az _ember_ segittségben ebböl meg láthattyuk _hogy_  _megtérés_ ne _tulajdonít_ a magunk _erő_ se annak _kezdet_ se végit _hanem_ a _kegyelem_ amely egyedül _cselekedtet_ velünk ajót melyet _cselekedik_ és tsak _isten_  _kell_ várnunk _megigazulás_ és a nyomoruságokbol valo meg szabadulásunkot a melyeket _okoz_ avétek _hogy_  _ha_ valoságal meg _tér_ azt fogjuk mondani az _isten_ valamint az _izraelita_  _teljes_ szivünkböl lelkünkböl _hogy_  _többé_ nem akarunk magunk _kéz_  _csinál_  _bálvány_ szolgálni és _abban_ a szándékban vagyunk _hogy_ tsak egyedül az _isten_  _imád_ szeresük és szolgállyuk és ellene mondgyunk a rosz _kívánság_ melyek _bálvány_ szivünknek az illyen szándék pedig az Isten _irgalmasság_ légyen _építve_  _aki_ meg _könyörül_ az olyan árván _aki_ tsak _őbenne_  _bízik_  _aki_ minden _dolog_ ö reája _hagy_  _aki_ minden nyughatatlanságit _őelébe_  _terjeszt_ és _aki_ mindent tsak ö tölle vár

 _k_ Mit _jelent_ azok a _földi_  _jó_ melyeket _bőség_  _ígér_ Isten az _izraelita_ kik _hozzá_ meg _tér_ 

 _f_ Jelentik akegyelmet és az áldást amelyeket _bőség_  _hint_ az Isten _az_ kik az ö parantsolatinak uttyan _jár_ meg gyogyittya lelkeknek sebeit szeretetét adván _beléje_ mert tsak _éppen_  _jóság_ szereti öket és nem azért _hogy_  _megérdemel_  _lebocsát_ reájok szent lelkét valamint _isteni_  _harmat_  _hogy_  _termékeny_  _tesz_ szivekben _ige_ és _abban_  _keresztényi_ jó _erkölcs_  _formál_ a melyek aliliumhoz az _olajfa_ és a szöllöhöz _hasonlíttatik_ mert azok a _Krisztus_  _jó_  _illat_  _elhint_  _hogy_ azok a szivben _tisztaság_ ártatlanságot és _kegyesség_  _teremt_ és _hogy_  _táplál_  _erősít_ és vígasztallyák alelket


 _evangélium_ 

szent luk 7 36

Kért vala pedig némely _ő_ a _farizeus_  _közül_  _hogy_ véle _eszik_ és bé menvén a _farizeus_  _ház_  _letelepedik_ és _íme_ egy aszszony állat _ki_ avárosban _bűnös_ vala _hogy_  _megért_  _hogy_  _letelepedik_ a _farizeus_  _ház_  _hoz_  _alabástrom_  _kenet_ és meg álván _hátul_ alábainál _könnyhullatás_  _kezd_  _öntözni_ lábait és _fej_  _hajszál_  _töröl_ és _csókolgat_ lábait és akenettel _ken_ látván pedig a _farizeus_  _aki_  _ő_  _hív_ szolla ö magaban mondván ez _ha_ proféta volna _tud_  _bizonnyal_  _kicsoda_ és mi némü aszszony állat _aki_  _ő_  _illet_ mert _bűnös_ és _felelvén_  _Jézus_ mondá néki Simon vagyon valami mondásom _hozzá_ az pedig mondá Mester mond el _két_ adossa vala egy _kölcsönadó_  _egy_  _ötszáz_ pénzel _tartozik_ és amásik _ötven_ nem lévén azoknak _ahonnét_ meg adnák meg _enged_ mind a _kettő_ azért melyike szereti _ő_ inkáb _felelvén_ simon mondá vélem _hogy_ az akinek _több_  _elenged_ öpedig mondá néki _igazán_  _ítél_ és _fordulván_ az Aszszony állathoz mondá simonnak látodé ez Aszszony állatot _bejön_ aházadba vizet a lábaimnak nem adtál ez pedig _könnyhullatás_  _öntöz_ alábaimot és _hajszál_  _megtöröl_  _csók_ nékem nem adtál epediglen miolta _bejön_ meg nem szünt _csókolgatni_ lábaimot _olaj_ a _fej_ meg nem kented epedig _kenet_  _megken_ a lábaimot ez okáért mondom néked _megbocsáttatik_ néki _sok_  _bűn_ mert igen szeretett a kinek pedig _kevés_  _megbocsáttatik_  _kevés_ szeret mondá pedig az aszszonynak meg botsátatnak néked _bűn_ és _aki_ együt _letelepedik_  _kezd_ mondani ö magokban _kicsoda_ ez _aki_ még a _bűn_ is meg _bocsát_ mondá pedig az aszszony állatnak ate _hit_ meg szabaditot téged meny el _béke_ 


Magyarázat

 _k_ Az Anyaszent egyház mivégre _olvastat_ nékünk amái _evangélium_ 

 _f_ Hogy _elöben_ adgya apenitentzia _tartás_  _tökéletes_  _forma_  _abban_ az aszszonyban akinek _megtérés_  _emlékezik_ vagyon ez akristushoz a mi lelki _orvos_ mene _mihelyt_  _megtud_  _hollét_  _ebéd_  _közben_ mene _elébe_ nem vigyázván arra _hogy_ mit mondhatnak mások _felőle_ se attol nem _tart_  _hogy_ mit _gondolhat_ akevély _farizeus_ kik a _Krisztus_ valának _hanem_ lábaihoz _borulván_ azokot _könnyhullatás_ mosogatá és _haj_  _törölget_  _megcsókolgat_ és _az_  _kenet_  _tölt_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ mi mind ezekböl

 _f_ Azt _tanulhat_ 1 _hogy_ egy _bűnös_ tsak egy szem pillantásig sem _kell_  _halogatni_  _megtérés_ amidön akegyelemnek _indulat_  _érez_ magában _hanem_ ezt az aszszonyt _kell_  _követni_ akit se az _ember_  _tekint_ se _egyéb_ akadály meg nem _tartóztat_  _hogy_ a _Krisztus_ ne menne _mihelyt_  _megtudhat_  _hogy_ egy _farizeus_  _ház_ volna az _ember_ nem ura se az _idő_ se a _kegyelem_ és _talán_ nem is lészen több azon a szem pillantáson _kívül_ a melyben az Isten maga szolittya _hogy_  _ha_ azt valaki el mulattya _tarthat_ attol _hogy_ mindent el vesztet és az Isten is _eltávozhat_ik_ tölle

2 Az a szent szemérmetlenség valamint egy Atya mondgya a melyel nem _tart_ anyi asztalnál lévö emberek _elébe_ menni _oly_ alázatoságal meg mutattya az olyan _bűnös_  _aki_ az _isten_ akar _térni_  _hogy_ ne szégyenellye a _penitenciatartás_ és mindenek láttára _hely_  _hozni_ abotránkoztatást melyet _okoz_ vétkeivel ez a példa pedig _kárhoztat_ vétkes _félékenység_ azoknak _aki_ szégyenlik _követni_  _hivatal_  _tartván_ attol _hogy_ az emberek ne _beszél_  _felőle_ vagy _hely_ ne _hagy_  _cselekedet_ 

 _k_ Honnét vagyon az a _sok_  _ember_  _tekint_ a melyekel anyi _sok_  _kereszt_ vannak avilághoz és amelyek meg tartoztattyák öket apenitentzia _tartás_ uttyában

 _f_ Az az ö _kevés_  _hit_  _kevés_  _isteni_  _félelem_ és szeretetektöl vagyon _hogy_  _ha_  _élő_  _hit_  _hisz_ avilágnak semmi voltát az Isten _ítélet_ az _örökös_  _büntetés_ és _jutalom_ sokal inkab _keres_ az _isten_  _kedv_ mint sem avilágét _hogy_  _ha_  _fél_ az _isten_ attol is _fél_  _hogy_  _kedvetlenség_ ne _esik_ és _harag_ ne legyünk és _ha_ az ö szeretete uralkodnék szivünkben semminek _tart_ a világ _gyűlölés_ 

 _k_ Magyarázd meg még a több részeit is ennek a _bűnös_ aszszony _penitenciatartás_ 

 _f_ Egy valoságos _penitenciatartó_ szükséges valamint ez az aszszony _cselekedik_ akristus _hát_ megé állani _érdemtelen_  _tartván_ magát _elébe_ menni _borul_ az ö lábaihoz és magát mindeneknél aláb valonak _tartván_ sirassa vétkeit suhajtozék _töredelmes_ alázatos szivel _hint_ lábaira _könnyhullatás_  _könyörületesség_ lévén a szegényekhez akik akristusnak lábai _megtöröl_ azokot _haj_ az az segittse azokot a szükségin felyül valobol melyet _jelent_ ahaj _hint_  _kenet_  _az_  _könyörögvén_  _érte_ és jó példákot adván nékik

 _k_ Miröl _megfedd_ az ur a _farizeus_  _aki_ asztalához _hív_  _ő_ 

 _f_  _megfedd_  _ő_ arrol az _igazságtalan_ és _balítélet_ melyet tett mind ö rolla mind az aszszonyrol _aki_ lábainál sira _igazságtalan_  _dolog_ volt tölle ugy _tekinteni_ azt az aszszonyt mint egy _rosszéletű_ személyt amidön _oly_ nagy változást láta _benne_ mivel emagát _megalázván_  _bűn_ siratá és apenitentzia _tartás_  _fordít_ mind azokot a mik az elött ahivalkodásra szolgáltak ugy mint szemeit _haj_ szépségit _kenet_ látá a _farizeus_  _hogy_ mind ezeket meg vetette _de_ még is _kárhoztat_  _ő_ igen _igazságtalan_ és vak merö _ítélet_ volt azt _gondolni_  _hogy_ a _Krisztus_ nem volt proféta azért mert magához _hagy_  _közelgetni_ egy olyan aszszonyt mind enem _titkos_  _hely_ ment végben _hanem_ nyilvánságosan és mind azoknak láttokra kik asztalnál valának nem más _ok_  _tehát_  _hanem_ meg vetö _kevélység_  _ítél_  _ilyenformán_ a _farizeus_ ezen aszszony felöl az üdvezitö felöl is _belső_  _irigység_  _tesz_ olyan vak merö _ítélet_ el _kell_  _kerülni_  _okosság_ arosz _erkölcsű_  _társaság_  _de_ nem meg vetésböl vagy _kevélység_ 

 _k_ Miért mondá az ur _hogy_  _megbocsáttatik_ néki _sok_  _bűn_ 

 _f_ Maga meg mondgya nékünk az _ok_ mert sokat szeretet és _egyszersmind_ el is _igazít_ a nagy _kérdés_  _tudniillik_  _ha_ szükségesé az _isteni_ szeretet abün _bocsánat_ meg nyerésire _kell_  _tehát_ szeretni az _isten_  _hogy_  _ha_  _bocsánat_ akarnak tölle nyerni _de_ mérték nélkül _kell_  _ő_ szeretni mivel _sok_ vétkek _megbocsáttatik_ annak _aki_ sokat szeret és a _kevés_ szeretetért _kevés_ vétek _megbocsáttatik_  _kevés_  _dolog_ nem _cselekedhet_ik_ egy olyan _bűnös_  _aki_ penitentziát akar _tartani_ mint azt _hogy_ az _isten_ ugy szerese valamint ateremtet állatot szerette apedig _igazságos_ volna _hogy_  _ő_ sokal inkáb szeretné mint sem avilági _dolog_ szerette az Isten véghetetlen szeretetre méltó magában és lehetetlen _ő_ ugy szeretni ez _élet_ a mint _kívántatik_  _de_ mint _hogy_ nem lehet _ő_ véghetetlenül szeretni legg aláb azzal _tartozik_  _hogy_  _ő_ inkáb szeresük magunknál és mind annál a mit _inkább_ szerethetünk evilágon nem is lehet vétek nélkül szivünkben _elébe_  _tenni_ ateremtet állatot _de_ mint _hogy_ az _életbeli_  _dolog_ valo szeretet _okoz_ avétket azért azt a szeretetet nem lehet el törleni _hanem_ tsak avéle _ellenkező_ szeretettel a mely egyedül az _isteni_ szeretet ez igy lévén valamég azt az _örökös_ jót nem szerettyük mindenek felet _addig_ arendeletlen szeretet meg marad a szivben és abün is meg nem _bocsáttatik_ 

 _k_ Nem lehetneé azt _kihozni_ akristus szavaibol _hogy_ az _isten_ inkáb szerethesük sokat _kell_ vétkeznünk vagy _hogy_  _aki_  _kevés_  _megbánt_ annak _kevés_ is _kell_  _ő_ szeretni

 _f_ Isten ne adgya _hogy_ az ö szavaival olyan vétkesen és _igazságtalan_  _visszaél_  _soha_ sem szabad roszat _cselekedni_  _hogy_  _abból_ jó _következik_ se az _isten_ azért meg _bántani_  _hogy_ inkáb szeresék az illyen igen vétkes _dolog_ volna _hogy_  _ha_ ameg _történik_ némelykor _hogy_  _ahol_ avéteknek _bőség_ volt ót az után akegyelemnek és az _isteni_ szeretetnek is _feljebb_  _haladó_  _bőség_ is volt etsak az ö _ki_ mondhatatlan _irgalmasság_ volt _hogy_  _ha_ ez az aszszony _sok_ vétkei után sokat szeretet atsak egyedül akegyelemnek _erő_ volt a melyel néki nem _tartozik_ mivel vétkes volt söt még azt _érdemel_  _hogy_ az Isten tsak magára _elhagy_ az illyen _kegyelem_ ritka a mi pedig azt _illet_  _aki_  _kevés_  _megbánt_ az _isten_ az ollyannak nem _kell_ semmi képen magával azt el hitetni _hogy_  _kevés_ is _kell_ neki szeretni emeg más vétkes _hűségtelenség_ volna _tartozik_ az _isten_ szeretni szent Agoston _szerint_ nem tsak azért avétekért melyet _megbocsátott_  _hanem_ még azért is a mellyet nem _cselekedik_ mivel tsak azö _különös_  _kegyelem_  _megoltalmaz_ attol nintsen olyan vétek mondgya ez az Atya melyet egy _ember_  _cselekedik_  _hogy_ azt más is ne _cselekedhet_ik_  _hogy_  _ha_ az Isten _aki_ az _ember_  _teremt_  _ő_ el _hagy_ magára a mi ártatlan _élet_ valo nézve nem _kell_  _hogy_  _meghidegedik_ a szeretetben a melyel _tartozik_ az ö véghetetlen _jóság_ egy ollyan _bűnös_  _aki_ inkáb szereti _ő_  _elébb_ valo egy olyan ártatlannál _aki_  _kevés_ szereti

 _kántor_ SZOMBATTYÁN

Imádság

 _ó_ ’ _isten_  _aki_ alángnak sebeségit _megtartóztat_ a _három_  _ifjú_  _enged_ nékünk szolgaidnak _hogy_ semmi vétkes _indulat_  _benne_ fel ne gerjedgyen _megad_ ezt a _kegyelem_ a mi urunk Jk


 _episztola_ 

szent pal sidok 9 2

Mert az elsö sátor _megcsináltatik_ melyben agyertya _tart_ valának és az asztal és _aki_  _tesz_  _kenyér_ mely szentnek mondatik a második superlát után pedig a sátor mely szentek szentinek mondatik _benne_ lévén az arany _tömjénező_ és a szövettség szekrénye minden felöl aranyal _beboríttatván_ melyben a manna _tartó_ arany veder vala és az _Áron_ veszeje mely meg leveletzet és a szövettség _tábla_ és azon felyül a _dicsőség_  _kerub_ valának _beárnyékozván_ a _kegyelemtábla_ melyekröl _egyenként_ most nem _kell_ szollani ezek pedig igy lévén el rendelve az elsö sátorba ugyan mindenkor _bemegy_ vala a papok az áldozatok szolgálattyát el végezvén amásodikban pedig _esztendő_  _egyszer_ egyedül a _főpap_ nem vér nélkül melyet bé mutat az ö maga s’anép _tudatlanság_ azt _jelentvén_ a szent Lélek _hogy_ még nem nyilatkoztatot volna meg a szentek uta az elsö sátor még _fennállván_ mely a _jelenvaló_  _idő_ példája mely _szerint_ ajándékok és áldozatok mutattatnak bé melyek _lelkiismeret_  _szerint_  _tökéletes_ nem _tehet_ a szolgáltatót _ha_ nem tsak az _étel_ és _ital_ és _különbféle_ mosodásokban és atestnek _igazság_ melyek a _megjobbítás_  _idő_ voltak rendelve a _Krisztus_ pedig a _következendő_  _jó_  _főpap_ elö álván nagyob és _tökéletes_ sátor _által_ mely nem _kéz_  _csináltat_ az az nem _efféle_  _alkotmányú_ sem a _bak_ vagy _borjú_ vére _által_  _hanem_ atulajdon maga vére _által_ ment bé _egyszer_ a szent _hely_  _örökváltság_  _találván_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékünk mind azokot a miket szent pál mond az _ótörvény_ a mái letzkének a _kezdet_ 

 _f_ Az _izraelita_ sátora olyan _templom_ vala a melyet _hordozhat_ ejelentette akristust az ö _halandó_  _élet_ és az Anyaszet egyházat az ö eföldön lévö _idegen_ és utozo voltában valamint a _jeruzsálemi_  _templom_  _képzel_ akristust az ö _feltámadt_ és _dicsőséges_  _élet_ és amenyei Anyaszent egyházat _örökös_ és meg maradando voltában az Isten elött _ki_ tett _kenyér_  _jelent_ akristus _emberség_  _aki_  _élő_  _kenyér_ lévén azt minden nap ajánlyák az _isten_ atemplomban és a mely _kenyér_  _eledel_ avaloságos _hív_ agyertya _tartó_  _jelent_ az _isteni_ szeretetet és annak ahét ágai a szent léleknek _hét_ ajándékit

 _k_ Mit _jelent_ még amit az _írás_ szentek szentinek nevezi és mind azok valamik azokban valának

 _f_ A szentek szenttye _belső_ és _titkos_ része vala a sátornak és a _templom_  _ebben_ vala a szövettség szekrénye ejelenté amenyei _tökéletes_ vallást mely a _föld_  _kezdődik_ ót minden aranybol volt mert menyben minden _tiszta_ mert ót egyedül az _isteni_ szeretet uralkodik és a _dicsőség_  _teljes_ az arany _tömjénező_  _jelent_ a szentek szivét _aki_ szivek _teljes_ lévén _isteni_ szeretettel és a szent léleknek _tűz_ azokbol _dicséret_ és _hálaadás_ szivárkoznak a melyek mint _kedves_  _illat_  _felhat_ az Isten széke _elébe_ a szövettségnek szekrénye _jelent_ a _dicsőséges_  _Krisztus_  _aki_ magában _foglal_ minden _kegyelem_  _teljesség_ és _tökéletesség_ melyeket _jelent_ amanna a _király_ és apapi szenttséget és _hatalom_ melyet _jelent_ az _Áron_ veszeje az _isteni_ és a _felebaráti_ szeretet melyeket _jelent_ az Isten ujával akét _kőtábla_  _írat_ törvény aditsöségnek _két_  _kerub_ kik bé fedezék szárnyokal a _kegyelem_  _tábla_  _ahonnét_ az Isten _ad_ szozatot azt _jelent_ nékünk _hogy_ aleg _tökéletes_  _teremt_ állatok is tsak az Isten _dicsőség_ valok

 _k_ Mit mind az Apostol a sidok _főpap_ felöl

 _f_ Azt mondgya _hogy_ tsak egyedül ö ment bé a szentek szentiben _esztendő_ tsak _egyszer_ akór is nem vér nélkül a melyet az _isten_ ajánlotta ejelenté a _Krisztus_ egyedül valo _főpap_ az uj _törvény_ ajövendö beli _jó_  _főpap_ melyek a menyei _jó_  _aki_ is a maga _tulajdon_ vérit vivé a sanctuariumban _dicsőséges_ fel menetele napján _hogy_ az _ember_  _megbékéltet_ és vétkeket el _töröl_ oda bé menvén az ö _halál_ és _örökös_ áldozattyának _érdem_ azt is láthattyuk _hogy_ az _isten_ tsak az ö _közbenjárás_  _által_ mehetünk _hogy_ nintsen _foganatos_ és _kedves_ áldozat Isten elöt tsak az üdvezitöé nem is lehet más képen _irgalmasság_ és üdveséget várni tsak az ö _érdem_  _által_ 

 _k_ Miért mondgya nékünk az Apostol _hogy_ a szent Lélek azt _jelent_ nékünk _hogy_ avaloságos sanctuáriumnak uta kinem nyilatkoztatot _mindaddig_ meg az elsö sator _fennáll_ 

 _f_ Hogy nékünk meg mutassa _hogy_ a menyei szenteknek szente bé vala zárva az emberek elött _mindaddig_ még az _ó_ törvény _fennáll_  _tudniillik_ akristus _halál_ ö nyittá meg nékünk azt az uj utat és ö _tag_ együt kik aválasztottak _aki_ bé mégyen az _isten_ azö Attyának _kebel_ a mely is avaloságos sanctuarium _hogy_ ót _hely_  _készít_ nékünk _követvén_ ót apapi és aközben jároságnak _hivatal_ és szent lelkét _küldvén_ meg szentelésünkre és _hogy_ méltoká _tesz_ minket _az_ a mennyei _örökség_ a melyet _halál_  _megérdemel_ nékünk

 _k_ Mit mond szent pál a Mojses _törvény_ ajándékirol és áldozatirol

 _f_ Azt mondgya _hogy_ ezek _tiszta_ nem _tehet_ a lelki üsméretét azoknak kik ezek szerent szolgálták az _isten_ mert a mi tsak _csupán_  _külső_ és testi anyira nem mégyen _hogy_ az _ember_ szivét meg változtassa és meg szentellye amind a példákhoz és a sidó valláshoz valo ami _isteni_ szeretet nélkül vagyon mint _hogy_ akristus _megigazít_ ezt a vallást és nékünk azt _tanít_  _hogy_ az _isten_ lélekben és _igazság_  _kell_  _imádni_  _ha_  _ki_ az illyenekben vetné _bizodalom_ az ollyan nem üsmerné vallását és _összeelegyít_ az _ótörvény_ az ujal

 _k_ Az apostol miért nevezi akristust a _jövendő_  _jó_  _főpap_ 

 _f_ Meg akarja velünk értetni _hogy_ azért _követ_ a papi _hivatal_ amidön az Attyának ajánlotta és fel áldozta magát a _kereszt_  _hogy_  _örökös_  _jó_ nyerjen nékünk mivel az _ótörvény_ papjai tsak az _idő_  _tartó_ és a _jelenvaló_  _jó_ voltak _főpap_ ez igy lévén _aki_ a világi _jó_ szereti és azokban veti reménségit annak nintsen része akristus áldozattyának _haszon_  _ugyanezért_ is _tartozik_  _ha_  _jelen_ akarunk lenni és részesülni az _oltár_ szent áldozatban _hogy_ szivböl mondgyunk ellene a _földi_  _dolog_  _meghal_ magunknak és a világnak és ne _kíván_ se ne _kér_  _isten_ mást azon nagy áldozatnak _érdem_  _által_  _hanem_ tsak az _örökös_  _jó_ és azt ami azokhoz vezethet

 _k_ A _Krisztus_ miképen ment bé amenyei sanctuariumban

 _f_ ö oda szent pál _szerint_ nagyob és _tökéletes_ sátor _általmegy_ bé mint sem az _ó_ törvény béli sator a mely _által_ a _főpap_ ment bé a sanctuariumba az új törvény béli sátor nem _ember_  _kéz_  _alkotmány_ mivel az a _Krisztus_ szenttséges _emberség_ az ö maga _test_  _aki_ egy szüznek mehében _formáltatik_ a szent Léleknek munkája _által_ avolt az út a melyen menyekben ment minékünk is azon _kell_ oda mennünk _jaj_ annak _aki_ akristuson az ö szenvedésein és _halál_  _kívül_ más utat _keres_ az Apostol azt mondgya _hogy_ oda _bemegy_ nem a _bak_ vére _által_  _hanem_ amaga vére _által_ 


 _evangélium_ 

szent luk 13 6

Mondá pedig ehasonlatoságot is _egy_ szölöjében _fügefa_ vala plántálva és el mene _gyümölcs_  _keresvén_ azon és nem _talál_ mondá pedig a szöllö mivesnek _íme_  _három_  _esztendő_ vagyon miolta _jön_  _gyümölcs_  _keresni_  _-e_  _fügefa_ és nem _talál_ azért vagd _ki_ azt miért _foglal_ tsak _föld_ is amaz pedig _felelvén_ mondá néki uram _meghagy_ azt ez _esztendő_ is mig _megkapál_  _körös-körül_ és _megganéz_ és _ha_  _gyümölcs_  _hoz_ jó _ha_ pedig nem _jövendő_ vagd _ki_ azt _tanít_ azö synagogájokban szombat napokon és _íme_ egy aszszony _ki_ abetegségnek lelke _tizennyolc_  _esztendő_ vala és _meggörbed_ és _teljesség_ fel nem nézhet vala kit midön látná _Jézus_  _hozzá_  _hív_  _ő_ és mondá néki aszszon _elhagyattatik_ a tebetegségedtöl és reája _tesz_  _kéz_ és azonnal _felegyenesedik_ és _dicsőít_ vala az _isten_  _felelvén_ pedig a synagogának _fejedelem_  _bosszankodván_  _hogy_ szombaton _gyógyít_  _Jézus_ mondá a seregnek _hat_ nap vagyon a mellyeken _dolgozni_  _kell_ azokon _jön_ azért és _meggyógyíttatik_ és ne szombat napon _felelvén_ pedig néki az ur mondá _képmutató_  _ki_  _ki_  _közüle_ szombaton nem oldgyaé el _ökör_ vagy szamarát a _jászol_ és nem viszié _itatni_ ezt pedig az _Ábrahám_ leányát kit _megkötöz_ asátán _tizennyolc_  _esztendő_ nem kelletté _megoldozni_ akötéstöl szombat napon és mikor ezeket mondaná pirulnak vala minden ö _ellenkező_ és az egész nép _örül_ vala mindeneken melyek _dicsőséges_ lesznek vala ö tölle


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg nékünk a _fügefa_ valo _példabeszéd_ 

 _f_ A _ki_  _fügefa_ plántála szöllöjében a maga az Isten a szöllö az Anyaszent egyház a _fügefa_ akeresztyének akik az Anyaszent egyhazban vétettek akereszttség _által_  _hogy_  _abban_ jó _gyümölcs_  _hoz_ a _gyümölcs_ melyet atselédes _gazda_  _keres_ a _fa_ ajó _cselekedet_ amelyeket vár és _kíván_ az Isten akeresztyénektöl a szöllö mives _jelent_ a pásztorokot és az ollyan szent lelkeket kik _felebarát_ üdvesegeken munkálodnak a _fügefa_ amelyröl panaszolkodik a _cselédes_  _gazda_  _hogy_  _hiába_  _foglal_ ahelyt _jelent_ az ollyan lágy _keresztény_  _aki_ annak _idő_ szemekre _hány_ akristus avett _kegyelem_ valo _visszaélés_ és a melyekel mások _jobban_  _él_ 

 _k_ Mit tészen az a mit az _írás_ mond atselédes _gazda_  _hogy_ fel számlálta az _esztendő_ a melyekben a _fügefa_ nem _terem_ és _aki_ azt akarja _hogy_  _ki_ vágják _hogy_  _ha_ még _bizonyos_  _idő_ nem _hoz_ 

 _f_ Az ur arra _int_ minket _ez_  _hogy_ az Isten fel számlállya az _esztendő_ anapokot az _óra_ amelyeket _hiába_  _eltölt_ és a melyekben _gyümölcs_ nem _hoz_ az _örökkévaloság_  _hogy_ ö azt meg visgállya mire _fordít_ az _élet_ és az _idő_ melyet nékünk _ad_ és _ha_ láttya _hogy_ azt _haszontalan_  _tölt_ az ö _irgalmasság_  _ad_ még egy _kevés_  _idő_ arra _hogy_ üdveségünkért munkálodgyunk _de_ az után _ha_ láttya _hogy_ azal az _idő_ sem _él_  _jól_ meg röviditti napjainkot és több _idő_ nem _ad_ 

 _k_ Mit _jelent_ a szöllö mives _aki_ a _fügefa_ mellet szól az urának _hogy_ kine vágassa _hanem_  _meghagy_ még egy _idő_ mert ö _megkapál_ atövit

 _f_ Jelenti apásztorokot az _istenfélő_ és a szenteket _aki_  _könyörgés_ meg tartoztattyák az Isten _harag_  _erő_ abünösökön és _függő_  _tart_  _ítélet_ végben vitelét és nékik _idő_ nyernek _hogy_ a penitentziának méltó _gyümölcs_  _hozhat_ deha amások _igyekezik_ sem fog rajtok _hogy_  _megtér_ és _gyümölcs_  _hoz_ nem _érdemel_ a _bocsánat_ és attol _tarthat_  _hogy_ végtire az Isten _tűrés_ el ne unnya öket a _föld_ szenvedni

 _k_ Az Anyaszent egyház mitsoda _igazság_ akar minket _oktatni_ a _meggörbedett_ aszszonyrol

 _f_ A _gonosz_ lélek ezt az aszszonyt anyira nyavalyásá és _görbe_  _tesz_  _hogy_ tsak a _föld_  _kelletik_ nézni eképe a meg romlot _természet_ az _ember_ avétekért agonosz lélek _hatalom_ alá _esvén_  _kemény_ szolgálat alat _tart_  _ő_ és olyan meg nyomoritásban _hogy_ azt _cselekedik_ vélek amit akar az _ember_ szivének olyan _hajlandóság_ vagyon a _földi_  _dolog_  _hogy_ magátol fel nem nézhet nem szeretheti senem _kívánhat_ a menyei _jó_ nem is lehet már néki mondgya szent prosperus fel _emelni_ rabságban lévö szemeit a _felső_ világoság _felé_ nints anyi _java_  _hogy_ meg üsmérhesse a _gonosz_ 

 _k_ Miért szolittá a _Krisztus_ ezt az aszszonyt _hogy_  _meggyógyít_ és miért nem várá _hogy_ maga _kér_  _ő_ valamint _cselekedik_ tsak nem mindnyájan azok _aki_  _kegyelem_ vették

 _f_ Azért _hogy_  _megéreztet_ velünk mitsoda szükségünk vagyon a vétekben valo létünkor _hogy_  _megelőz_  _kegyelem_  _felemelvén_  _benne_ azt a _hajlandóság_ mely tsak a _földi_  _dolog_  _hajlandóztat_ minket és _hogy_ azt az _egyenes_ szívet és elmét adgya nékünk mely az _isten_  _emeltet_ velünk _gondolat_ és _kívánság_ ateremtet állathoz _hajlik_  _bűnös_ nem _gondolkodik_ sohais az _isten_ valo _megtérés_  _hogy_  _ha_ a _Krisztus_ magához ne szolittaná _ő_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 14DIK VASÁRNAPON

Imádság

Tarsd meg uram Anyaszent egyházadot szüntelen valo _irgalmasság_  _hintvén_ reája és mint _hogy_ az _ember_ ahalál alá vettetett tsak ameg _esés_ alkalmatos _hogy_  _ha_ nem _tart_  _ő_  _enged_  _hogy_ ate segittséged _megoltalmaz_ szüntelen mind attol ami néki árthat és vigye mind arra a mi üdveségire szolgálhat: a mi urunk Jk


 _episztola_ 

szent pal gal 5 16

Mondom pedig lélek _szerint_  _jár_ és atestnek _kívánság_ véghez nem viszitek mert atest alelek ellen _kíván_ alélek pedig atest ellen mert ezek egy másal _ellenkezik_  _hogy_ nem mind azt _cselekedik_ amit akartok _hogy_  _ha_ alélektöl viseltettek nem vagytok atörvény alat nyilván valok pedig atestnek _cselekedet_ melyek ezek aparáznaság atisztátalanság szemtelenség _bujaság_  _bálványozás_  _bűvölés_  _ellenkezés_  _összeveszés_  _irigység_  _harag_ versengések viszszá vonások part ütések _irigykedés_  _gyilkosság_ részegségek _tobzódás_ és ezekhez _hasonló_ melyekröl mondom néktek a mint _ezelőtt_ is mondottam _hogy_  _aki_  _efféle_  _cselekedik_ az Isten _ország_ nem veszik a léleknek _gyümölcs_ pedig ez a szeretet _öröm_  _békesség_  _tűrés_  _kegyesség_  _jóság_  _hosszú_ várakozás szelidség _hív_ mértékleteség _magamegtartóztatás_  _tisztaság_  _efféle_ ellen nints törvény _aki_ pedig a _Krisztus_ az ö _test_  _megfeszít_ a vétkekkel és _kívánság_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda lélek _szerint_ akarja szent pal _hogy_ a _hív_  _jár_ és mitsoda testi _kívánság_ ne vigyenek véghez

 _f_ A lélek amely _szerint_ akarja az Apostol _hogy_ a _hív_  _jár_ más nem lehet _hanem_ a szent Lélek _aki_ az _isteni_ szeretetet _hint_ a szivekben és az _isten_  _törvény_  _olt_ azokban tsak egyedül az is _meggátolhat_  _hogy_ atesti _kívánság_ véghez ne vigyék az az az _ember_ minden _kívánság_ a melyek _ellenkezhetik_ a szent Léleknek sugarlásival és amelyek az ö sziviböl származnak az Apostol azokot mind testi _kívánság_ nevezi mert a lélek _test_ let avétek _által_ és annak _kívánság_  _test_ lettenek a melyet nevezik _cupiditas_  _concupiscentia_ rosz _kívánság_ a _tag_  _törvény_  _óember_ meg romlot _természet_ vagy tsak _természet_ 

 _k_  _különös_  _ad_  _elöben_ az _ellenkező_  _kívánság_ a _test_ és a léleknek

 _f_ Egy nehányat _eléhoz_ azokbol egy aitatos auctor után _de_Imitatio_Christi_  _aki_ is azt mondgya _hogy_ a _természet_  _gyönyörködik_  _abban_  _hogy_  _becsültetik_ és _tiszteltetik_ a _kegyelem_  _ellenben_  _hűség_ és szorgalmatoságal adgya az _isten_ a _tisztelet_ és aditsöséget a _természet_ szereti ahenyélést és a nyugodalmat a _kegyelem_ nem lehet _henyélés_ lenni és szivesen _megölel_ a munkát a _természet_ a _teremt_ állatokhoz vonszon és _ingerel_ a _test_  _kedv_  _betöltés_ a _természet_ szereti ahejában valo mulattságot a sétálást és a _futkosás_  _ellenben_ a _kegyelem_ az _isten_ és a jó _erkölcs_ szeretetire vonszon ellene mond ateremtet állatoknak _kerül_ avilágot _gyűlöl_ a testi _kívánság_  _fennhagy_ a _hiábavaló_  _beszélgetés_ és látogatáson és szégyenli midön mindenek _elébe_  _kell_ menni

 _k_ Mitsoda _indulat_  _okoz_ az _ember_ sziviben ezek a testi és lelki _kívánság_ 

 _f_ Ezek _tusakodás_ és _ellenkezés_  _okoz_  _mindabban_ valamit _kell_  _cselekedni_  _hogy_  _boldog_ lehesünk amidön az üdveségen munkálodunk erre valo nézve _hogy_ a lélek _meggyőzhet_ atestet és akegyelem alá vethesse szükséges egy _kereszt_ vigyázásban lenni és szüntelen _figyelmezni_ magára _gondolat_ és _indulat_ magát meg aláza nyomoruságára valo nézve magát _bátorít_  _erősít_ vigasztallya az Isten _irgalmasság_ valo nézve a melyet ahit _ad_  _elébe_  _aki_  _kell_ várni segittségit _folyamodik_  _hozzá_ mint Attyához _elébe_  _terjesztvén_ szükségit ne várjon semit a _természet_ se amaga _erő_  _hanem_ egyedül _abban_ vesse reménségit akinek _kegyelem_ mindent _tehet_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _ha_ alélektöl viseltettek nem vagytok a törvény alat

 _f_ Ezek azt teszik _hogy_ azok akik azon szeretetnek _indulat_  _cselekedik_ amelyet a szent Lélek _hint_ a szivben azok nem szolgai atörvénynek a mely _erőltet_  _fenyeget_ és _megbüntet_ avétkeseket _hanem_ az Isten _fia_ valo szabadságal _él_ szeretettel és _gyönyörűség_ szolgálván _ő_ nem is ugy vannak már most atörvény alat mint szolgák mivel azt _kedves_ viszik végben

 _k_ Mind azok avétkek a melyeket szent pál a _test_  _cselekedet_ nevezi _ki_ zárnaké minket amenyeknek _ország_ 

 _f_ Vannak olyanok azok _között_ amelyek _ki_ nem zárnak _örökös_ ugy mint egy _kis_  _ízetlenség_ valamely _kevés_  _indulat_ és _irigység_ vagy az olyan veszekedés mely nagyra nem _fakad_ ezek is _mindazonáltal_  _ki_ zárnak _hogy_  _ha_ anyira _terjed_  _hogy_ a _felebaráti_ szeretetet el ólttyák a szivben és arosz _kívánság_ teszik _hely_ atöbbi pediglen mind olyan vétkek a melyek _egyszersmind_ meg ölik a lelket és tsak azok _közül_  _egy_ végben vitele poklot _érdem_  _de_ söt még tsak akivánságért is ámbár anyira ne menyenek is _hogy_  _külső_  _megcselekedik_ illyen aházaság törés paráznaság _tisztátalanság_ és töb _efféle_  _ugyanezért_ is _tartozik_ valoságal azon lenni minden _tehetség_  _hogy_  _kiirt_ magunkbol ahajlandoságokot melyek _az_ visznek és _hogy_  _elfogyaszt_ azokot az _érzékenység_ és az elme sanyargatási _által_ ne _hogy_ némellyek azok _közül_ lassanként _erő_ vegyenek rajtunk és _egyszersmind_ a vétekben _ejt_ minket ez igy lévén igen szükséges _dolog_ ellene állani a _kis_  _kezdet_ arosz _kívánság_ és szüntelen elménkben _tartani_ ezt a rettentö mondását az Apostolnak _hogy_ azok akik _efféle_  _cselekedik_ nem lésznek _örökös_ az Isten _ország_ 

 _k_ Mit mondasz arrol amit szent pál mond a léleknek _gyümölcs_ 

 _f_ Azt mondom szent Agoston után _hogy_ nem _ok_ nélkül _feltesz_  _előbbször_ a szeretetet meg akarván velünk értetni _hogy_ atöb _gyümölcs_ tsak anyiban _dicséretes_ a menyiben azok a szeretettöl _jön_ és _indíttatik_ mivel az a _gyökér_ minden valoságos _jó_ és atöbbi anélkül _haszontalan_ Isten elöt még a _bőség_ valo alamisnálkodás és a martyrumság is 1 Cor 13

 _k_ Miért mondgya _hogy_ nintsen törvény azok ellen _aki_ a szeretet és a szent Lélek _gyümölcs_ vannak

 _f_ Mert mind azok _aki_ a szent Lélek azokot a mennyei _gyümölcs_  _hoz_ a _törvény_ minden parantsolatit bé _tölt_ szeretettel és _azáltal_ nem _tarthat_ azoktol a mikel _fenyeget_ a törvény azokot akik azt _általhág_  _de_ söt még várhattyák azt a _jutalom_ a melyet _ígér_ azoknak kik _hív_ azt meg _tart_ és igy atörvény nem _ellene_  _hanem_ mellettek vagyon

 _k_ Miröl lehet azt meg üsmérni _hogy_ akristusé vagyunk és _hogy_  _ha_ valoságos _kereszt_ vagyunké

 _f_ Arrol amidön _felfeszít_ atestet rendeletlen _kívánság_ együt ugyan ezt is _cselekedik_ a midön el _kerül_ az alkalmatoságot mely arosz _kívánság_  _felindíthat_ a midön az _érzékenység_  _kapu_ bé zárják _megfosztván_ öket agyönyörüségektöl a melyeket _óhajt_ a midön a szüntelen valo _tusakodás_ atestet _meggyőz_ és sanyargattyák _hogy_  _megcsendesíthet_ sebeségit és _elolthat_  _kívánság_ amidön minden magunk viselésiben aléleknek _kívánság_  _követ_ és azokot ajó _erkölcs_ mivellyük a melyek _ellenkezik_ a _természet_  _hajlandóság_ illyenek a szeretet az alázatoság a _békességes_  _tűrés_ a _tisztaság_ és több illyenek


 _evangélium_ 

szent matth 6 24

Senki _két_ urnak nem szolgálhat mert vagy _egyik_  _gyűlöl_ és a másikát szereti vagy _egyik_ el szenvedi és a másikát _megvet_ nem szolgálhattok az _isten_ és a mammonnak az okáért mondom néktek ne legyetek szorgalmatosok lelketekröl mit _eszik_ se _test_ miben _öltözet_ nem jóbbé alélek az _eledel_ és atest nem jóbbé az _öltözet_  _tekint_ az _égi_ madarakot mert nem vetnek se nem aratnak sem _csűr_ nem _gyűjt_ és ati menyei atyátok _táplál_ azokot nem _becsületes_ vattoké _ti_ azoknál _kicsoda_ pedig _közüle_  _gondolkodván_ adhat magosságához egy _könyöknyi_ és aruházatrol miért vattok szorgalmatosok nézzétek a mezei liliumokot mint nevekednek nem munkálodnak se nem _fon_ mondom pedig néktek _hogy_ salamon sem volt minden ö _dicsőség_  _felöltözve_ mint egy ezek _közül_  _ha_ pedig amezei _fű_ mely ma vagyon és _holnap_ a _kemence_ vettetik az Isten igy ruháza menyivel inkáb _titeket_  _kicsinyhitű_ ne legyetek azért szorgalmatosok mondván mit _eszik_ vagy mit _iszik_ vagy mivel ruhaztatunk mert mind ezeket apogányok _keres_ mert _tud_ ati Atyátok _hogy_ mind ezek nélkül mind szükölködtök _keres_ azért _először_ az Isten _ország_ és az ö _igazság_ és mind _hozzáadatik_ néktek ezek


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ az a _két_ ur _aki_ nem lehet _egyszersmind_ szolgálni

 _f_ Az a _két_ ur az Isten és avilág mind az _egyik_ mind a másikát a szivben uralkodo szeretettel szolgállyák _hogy_  _ha_ a szivben az _isteni_ szeretet uralkodik az _isten_ szolgállyák _hogy_  _ha_ pedig avilági szeretet _akkor_ avilág az ura ami lelkünk illyen formában lészen szolgája annak a mit szeret _abban_ is tészi _gyönyörűség_ és _öröm_ attol várja _boldogság_ és nyugodalmát _de_ nem szeretheti ezel az uralkodo szeretettel _egyszersmind_ az _isten_ és avilágot mert az ö _törvény_ és _tanítás_  _teljesség_  _ellenkezik_ egy másal az _egyik_ az alázatoságot és a sanyaruságot parantsollya a másika a fel menetelt a _hivalkodás_ agyönyörüséget agazdagságnak szeretetit az _egyik_ azt akarja _hogy_ aboldogságot a szegénységben szenvedésben és akeresztekben _keres_ és a másika a világi _jó_ és a _teremt_ állatokban

 _k_  _kicsoda_ azok akik _két_ urnak akarnak szolgálni

 _f_ A kik _egy_ akarják _tenni_ az _isten_ avilágal _egyszersmind_ akarnának lenni mind akettöé _elosztván_ sziveket a menyei _jó_ és a _földi_  _jó_  _között_  _holott_ az Isten nem akarja az _osztás_ a mi szeretetünkben és a lehetetlen is szükség képen _kell_  _egyik_ a másik _elébe_  _tenni_ ö egyedül akar ura lenni szivünknek minden féle _ok_  _ő_ is _illet_  _hogy_  _bír_ és a midön láttya _hogy_ azt el akarják _osztani_  _őközötte_ és a _teremt_ állatok _között_  _akkor_ el _távozik_ és mindent _elhagy_  _ő_  _bosszant_  _akkor_ a midön ateremtet állatokhoz _hasonlít_ nem is lehet azért rettentöbb _büntetés_ mint _ha_ az _ember_ el távozván a maga rosz _kívánság_  _hagy_ 

 _k_ Nem voltanaké olyan nagy szentek kik nagy _gazdagság_  _bír_ és _aki_ az _isten_ is szolgálták _egyszersmind_ 

 _f_ Igen is voltanak olyanok _de_ azok nem szolgálták _gazdagság_ se azokot nem szerették se _feljebb_ nem _becsül_ az _isten_ nem agazdagságok _bír_ öket _hanem_ ök _bír_ agazdagságokot azokal szentül _él_ az Isten rendelésit _tekint_  _aki_ azért adta volt nékik a _gazdagság_  _hogy_ az ö rendelésit _követvén_  _gazdálkodik_ azokbol a szegényeknek és azoknak _osztogat_ szüksegekhez _képest_ minek utánna magoknak _megtart_ anyit a menyi szükséges volt a _Krisztus_ nem mondgya _hogy_ nem _bírhat_ az _isten_ és agazdagságot _hanem_  _hogy_ nem szolgálhattok _isten_ és a pénznek nem vétek _tehát_  _gazdagság_  _bírni_  _de_ vétek _ha_ az _bír_ minket és _ha_ ugy annak adgyuk szivünket _hogy_ tsak azt _követ_ a mit arosz _kívánság_  _tanácsol_ annak szerzésére vagy _megtartás_ ö azt nem akarja _hogy_ magunkot ugy _tekint_ mint _jószág_  _örökös_ és _teljesség_ valo urát _hanem_ mint a szegények _kiosztogató_ és _ki_ szolgáltatoit az ö akarattya az _hogy_ agazdagságot meg vessük és tsak _hozzá_ ragaszkodgyunk mint _örökös_ urunkhoz

 _k_ Miért nem akarja az ur _hogy_ szorgalmatosok legyünk az _eledel_ és az _öltözet_  _iránt_ 

 _f_ Mert az ur _kárhoztat_ arosz _kívánság_ a mint már ezt láttuk ugyan ez az _indulat_  _kapcsol_ a szivet a _földi_  _jó_ és _elfelejtetvén_ véle az _örökös_ azokot anyughatatlanságokot _okoz_ a melyekben el merülnek az emberek az _élet_ szükségiért pedig tsak attol vagyon _hogy_ sehitek se _bizodalom_ nintsen az Isten _gondviselés_ és rendelésiben _mindazonáltal_ nem _tilt_ az _élet_ szükségiröl valo _okos_  _gond_ és _foglalatosság_ tsak _hogy_ az a _foglalatosság_ az _evangélium_ rendi _szerint_ legyen _hanem_ azt akarja _hogy_ a nyughatatlanság nélkül mennyen végben mert a nyughatatlanság atesthez és avilági _dolog_ valo _titkos_ ragaszkodástol vagyon _de_ még másként is a _haszontalan_ és _hiábavaló_ 

 _k_ Miért mondád _hogy_ a nyughatatlanság _hiábavaló_ 

 _f_ A _hiábavaló_ 1 mert szintén olyan lehetö nékünk _hogy_ minden nyughatatlanságinkal az _élet_ valo szükségest meg szerezük magunknak valamitsoda lehetö _hogy_ valamivel _megtold_  _test_  _hosszaság_ 2 mert az Isten _aki_  _kezdet_ a mi létünknek ö _kezdet_ is _megtartás_ és a mi nyughatatlansagink nem segithetnek _több_  _egyik_ mint amásikán meg bántanok az _isten_  _jóság_ és _mindenhatóság_  _hogy_  _ha_ néki nem _tulajdonít_ az állatoknak _megtartás_ és _táplálás_  _aki_  _teremt_  _mindazonáltal_  _ha_ a meg _történik_  _hogy_ nyomoruságban és szegénységben _esik_ és még az _élet_ is el veszttyük minek utánna azon voltunk minden _igazságos_  _tehetség_  _hogy_ azokot _elkerülhet_ az az Isten rendelésitöl _jön_  _aki_ is _hasznos_  _ítél_ nékünk _hogy_ töllünk el vegye a szükséges _dolog_ mint sem _hogy_ meg adgya ahalálra is az ö rendelése _ítél_ a mi üdveségünkért _ki_ merne az ö rendelése ellen zugolodni és _igazságtalan_ mondani a nagy _káromkodás_ volna _hálaadás_  _kell_ az alá vetni magunkot és meg üsmérni _hogy_ az ö _ítélet_  _igazságos_ és _imádás_ méltok el _kell_ magunkal hitetnünk _hogy_ a mi nyughatatlanságink el nem kerültethetik velünk anyomoruságokot a melyek az ö _bölcs_  _ítélet_ vannak _de_ söt még azokban _ejthet_ a mi _kicsiny_  _hit_ valo _igazságos_  _büntetés_ az Isten _tud_ mitsoda modal _kell_ meg _tartani_ szolgainak _élet_ és _ha_ töllök azt el veszi tsak azért _cselekedik_  _hogy_  _jobb_ adgyon _helyette_ a mely nem lészen aváltozás alá vettetve

 _k_ Az ur miért _küld_ minket amadarakhoz _aki_ senem vetnek se nem aratnak és a mezei liliumokhoz kik senem _dolgozik_ senem _fon_ 

 _f_ Azért 1 _hogy_  _megbátorít_ az _eledel_ és az _öltözet_  _iránt_ valo _félelem_ és nyughatatlanságinkban mint _hogy_ az ö _gondviselés_  _elterjed_ amadarakra és a mezei liliumokra lehetneé atölle _hogy_ el _hagy_ szolgait szükségekben 2 _hogy_  _csodál_ az _isten_  _ki_ mondhatatlan _jóság_ áldgyuk _imád_  _kútfő_  _ki_ merithetetlen _gazdagság_  _dicsér_  _mindabban_ valamit _cselekedik_  _kéz_  _kis_ munkáit és _hogy_  _hála_ adgyunk néki _mindaz_ ateremtett állatokért a melyeket az emberek szolgálattyára _teremt_ 

 _k_ Mitsoda rend az amelyet akristus akarja _hogy_  _követ_ egész _élet_ valo magunk viselésiben a mi a _test_ szükségeit _illet_ 

 _f_ Azt a rendet adgya _elöben_  _hogy_ mindenek felet az Isten _ország_  _keres_ és az ö _igazság_ azt akarja _hogy_ elménkben szivünkben és minden _igyekezet_  _inkább_ az _isteni_ szolgálatra és az _örök_ üdveségre vigyázunk és tsak ezek után valok legyenek a világi _dolog_ az _isten_  _ország_ a mely ami _boldogság_ ugy _kell_  _tekinteni_ mint mindennek végit és az _igazság_ ugy mint az Isten _törvény_ és a _keresztényi_ jó _erkölcs_  _követés_ mely magában _foglal_ mind azt valami oda vezethet mind azt valami arra nem vezet és valamit arra nem _fordíthatni_ el _kell_ vetni mint olyat a mi artalmas üdveségünknek nem _kell_  _tehát_ avilágiakot _követni_ akik _felfordítván_ a _Krisztus_ szabot rendét _nagy_ részit _élet_ a magok _dolog_ és _gyönyörűség_ adgyák és a mi meg marad az _isten_ adgyuk _tehát_ az _isten_  _jobb_ részit _élet_ és a mi meg marad a mi szükséges _dolog_ vagy is inkáb adgyuk egészen az _isten_  _fordítván_ az _igazság_ mindent a mi _dolog_  _között_ is és _hagy_ reája munkáinknak végben menetelét és _gond_ lesz reánk

 _k_ Mit _ígér_ az ur azoknak: _aki_ ezt a nagy szükséges rendet _követ_ 

 _f_ Ha az üdveségen munkálodunk _ha_ mást nem _keres_ tsak az Isten _ország_ és az ö _igazság_ azt _ígér_ nékünk _hogy_  _gond_ lészen _dolog_ és _hogy_ anyi _jószág_  _egészség_ és _élet_  _ad_ a menyi szükséges lészen _hogy_ meg nyerhesük azt az _ország_  _ha_ mulando _jó_  _ad_ a _gonosz_ mit nem fog adni azoknak kik tsak az ö szolgálattyában _foglalatoskodik_ nagy _bőség_ meg adgya nékik a mit _keres_ ugy mint _ország_  _igazság_ és magát _mindazonáltal_  _ha_ szükségben hagynáis öket attol volna mert azt _hasznos_  _ítél_ nékik és _ahelyett_  _ki_ mondhatatlan _jobb_ adna nekik _tudniillik_  _boldog_ és _örök_  _élet_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 15DIK VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet _hint_ szüntelen valo _irgalmasság_ Anyaszent egyházadra _hogy_ azt _megtisztít_ és bé _tölt_  _erő_ és mint _hogy_ nálad nélkül üdveségit meg nem nyerheti _betölt_  _ő_ ajándekidal és vezérellyed szüntelen a mi urunk J k


 _episztola_ 

Szent pál Gal 5 25

Ha lélek _szerint_  _él_ lélek _szerint_  _jár_ is ne legyünk _hiábavaló_  _dicsőség_  _kívánó_ egy mást _ingerlő_ egy másra _irigykedő_  _atyámfia_  _ha_ az _ember_  _hirtelen_ valami _bűn_  _találtatik_ is _ti_ kik lelkiek vattok az ollyant _oktat_ a szelidségnek lelkével meg _gondolván_ magadot _hogy_  _te_ se _megkísértettetik_ egy más _teher_ visellyétek és ugy _beteljesít_ akristus _törvény_ mert _ha_ valaki magat valaminek álittya lenni _holott_ semmi ö maga _megcsal_ magát a maga _cselekedet_ pedig probállya meg _ki_  _ki_ és ugy tsak _önnönmaga_ lészen _dicsőség_ és nem másban mert _ki-ki_ amaga _teher_ viseli _közöl_ pedig minden _java_ az _aki_  _taníttatik_ az _ige_ azzal _aki_  _ő_  _tanít_ meg ne tsalatkozatok az Isten meg nem tsufoltatik mert amiket az _ember_ vetend azokot arattya mert _aki_ az ö _test_ vet atestböl arattya aveszedelmet is _aki_ pedig alélekben vet a lélekböl arattya az _örök_  _élet_ jót _cselekedvén_ pedig meg ne szünnyünk mert _idő_ aratunk meg nem szünvén azért a mig _idő_ vagyon mindenekel jót _cselekedik_  _főképpen_ pedig ahitnek _cseléd_ 


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szokot _ha_ lélek _szerint_  _él_ lélek _szerint_ is _jár_ 

 _f_ Ezek a szok azt teszik _hogy_  _ha_ a szent lélek _elevenít_ és _éltet_ lelkünket azt nékünk meg _kell_ mutatnunk _cselekedet_ és _élet_ minden maga viselésiböl _követvén_ annak _indulat_ és sugarlásit ez az _isteni_ lélek nem sugorollya nékünk a _haszon_ keresésit a nagyra vágyást a _kényesség_ a _fa_ meg üsmérik _gyümölcs_ és az _isten_ lelke _ki_ nyilatkoztattya magát egy _keresztény_  _cselekedet_ 

 _k_ Mitsoda az a _hiábavaló_  _dicsőség_ a melyet el _kell_  _kerülni_ 

 _f_ A nem más _hanem_ a másoknál _feljebbvaló_  _emeltetés_  _kívánság_  _hogy_  _becsület_  _tisztelet_ és _hiábavaló_  _dicséret_ nyerhessünk magunknak _hogy_  _tudomány_  _ékes_ valo szollásunkért _gazdagság_  _cifra_  _köntös_  _ház_  _megkülönböztet_ magunkot _kívánság_ amely _kútfő_ a _bosszankodás_ és az _irigység_ melyek _eltávoztat_ a _felebaráti_ szeretetet _felháborít_ abékeséget és meg gátollyák az _egyesség_ a melyeknek _kell_ lenni a _kereszt_  _között_ 

 _k_ Miképen akarja az Apostol _hogy_  _oktat_ az ollyat _aki_  _hirtelen_ valo _bűn_ és _gyengeség_  _esik_ 

 _f_ Azt akarja _hogy_  _kegyesség_ és szeretettel légyen az _oktatás_ mert azt nem _egyéb_ végre _kell_  _cselekedni_  _ha_ nem _hogy_ az olyanokot _felemel_  _eset_ el _kell_  _tehát_  _kerülni_ a _kemény_ és _durva_ szokot mert a nem _oktatás_  _hanem_  _harag_ valo _ingerlés_ volna _hogy_  _ha_ az atyafiságos _intés_ nehez ugy végben vinni a mint _kívántatik_ azt még nehezeb _jól_ venni _ezért_ is _bíz_ ezt szent pál _az_ akik lelkiek az az akik _meghal_ atesti _indulat_ akik tsak _felebaráti_ szeretettel vannak és akik tsak az üdveségit _tekint_ annak akit _int_ 

 _k_ Miért akarja _hogy_ az _intés_ elöt _ki_  _ki_  _meggondol_ magában _hogy_  _hasonló_  _kísértet_ ne _esik_ mint az akit _inteni_ akar

 _f_ Mert semi ugy fel nem gerjeszti _benne_ a _könyörülő_ szeretetet a melyel _kell_ lenni az _intés_ mint _ha_  _megtekint_  _elsőbben_ amagunk _gyengeség_ és _ha_ attol _tart_  _hogy_  _hasonló_  _kísértet_ ne _esik_ az illyen _gondolat_ valo nézve ugy _bán_  _felebarát_ a mint akarnok _hogy_ mások is _bánik_ velünk _hogy_  _ha_ ollyan állapotban _esik_ 

 _k_ Mitsoda _egy_ a másikunknak _teher_ viselni

 _f_ A nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_  _békességes_  _tűrés_ és _kegyesség_ szenvedgyük _felebarát_  _gyengeség_  _fogyatkozás_ és még vétkit is _megbocsátván_ azokot _ha_  _ellene_ vannak _kér_  _irgalmasság_ néki _bátorít_ apenitentziára a melyet _tart_ mi is véle együt _int_  _oktat_  _ő_  _kegyesség_ a midön azokban mint egy akarattya ellen _esik_  _de_ ugy _kell_ azt viselni _hogy_  _él_  _esik_ véle együt és ne _táplál_  _benne_  _fogyatkozás_  _helytelen_ lágyságinkal és _hízelkedés_  _ehhez_ szelidség és _békességes_  _tűrés_  _kívántatik_  _de_  _ehhez_  _elevenség_ és _buzgóság_ is _kívántatik_ a vétek _megölés_ és a vétkes _megtartás_  _de_ mind ezekre alkalmatos _óra_  _kell_  _keresni_ és el _kerülni_ a _helytelen_  _idő_ 

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_  _aki_ amás _teher_ viseli akristus _törvény_  _beteljesít_ 

 _f_ Mert semmi _jobban_ meg nem mutattya akeresztyéneknek egy máshoz valo szereteteket mint az illyen egy máshoz szeretettel valo _engedelmesség_ a melyel _ki_  _ki_ szenved attyafiátol és _ki_  _ki_ arra vigyáz _hogy_ okot ne adgyon a szenvedésre ez is _megtart_  _inkább_ a _hív_  _között_ az _egyesség_ és az _egyetértés_ ugyan ez is valojában a _Krisztus_  _törvény_  _ebben_  _foglaltatik_  _egészen_ az ö _evangélium_  _ezért_ is mondgya maga _hogy_ az illyen egy máshoz valo szeretetröl üsmérhetik _hogy_ kik az ö valoságos _tanítvány_ 

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_  _ha_ valaki valaminek álittya lenni magát meg tsallya magát mivel semmi mitsoda _hasonlatosság_ vagyon ezen mondása _között_ és a miket ide _feljebb_ mondot

 _f_ Mert mint _hogy_ magunk felöl _alattomban_ sokat álittunk azért meg is vettyük azokot _aki_  _fogyatkozás_ és _gyengeség_ látunk és azokot nem szenvedhettyük _tartozik_  _tehát_ annál is inkáb _ki_ irtani magunkbol az illyen magunkrol valo jó _gondolat_  _hogy_ tsak semmik vagyunk és _hogy_ magunktol _egyéb_ nintsen ahazugságnál és a véteknél a _természet_ rendi _szerint_ az Isten a mi _teremtő_ és _örökös_ urunk a _kegyelem_ rendi szerint pedig _egyéb_ nintsen _hanem_ tsak az a mit vettünk az ö _irgalmasság_ az ö _kegyelem_ vagyunk mind azok a mik vagyunk mindenel ö néki _tartozik_ és semiröl nem _dicsekedhet_ik_ mitsoda _ok_  _becsülhet_  _tehát_  _feljebb_ magunkot másoknál akár _fogyatkozás_ legyenek is _benne_ Isten elött pedig _aki_ láttya szivünk _titok_ leheté nagyob _fogyatkozás_ mint az a _belső_  _kevélység_ a melyel meg vettyük azokot akik _jobb_ nálunknál

 _k_ Hogy _kell_ szent pálnak ezeket a szavait _érteni_ a maga _cselekedet_ probállya meg _ki_  _ki_ és ugy tsak _önnönmaga_ leszen _dicsőség_ és nem másban

 _f_ Az Apostol szándékja az _hogy_ el _töröl_ azt az _becsület_ a melyel az _ember_  _becsül_ magát ollyanokhoz _hasonlítván_ magát _aki_  _fogyatkozás_ lát az magáét pedig nem üsméri azt nem akarja _tehát_ az Apostol _hogy_ azzal _dicsekedik_ mert tsak _alattomban_ valo _kevélység_ visgállya amások _cselekedet_  _hogy_ azokban valamit ollyat _találhat_ a miért aláb valoknak _tarthat_ öket magánál erre valo nézve akarja azt _hogy_  _ki_  _ki_ inkáb amaga _cselekedet_ visgállya mint sem amásokét azért _hogy_  _ha_  _hízelkedés_ nélkül magában valami jót _talál_ néze meg _ha_ az egyeziké az Isten _törvény_ és ugy _dicsekedik_  _de_ nem magában mint _ha_ az magátol volna _hanem_ az _isten_  _aki_  _kezdet_ minden _jó_ és mindeneket néki _kell_ ajánlani _ha_ másban _fogyatkozás_ vannak azért mi _jobb_ nem vagyunk _de_ söt még ez az egy _fogyatkozás_  _hogy_ magunkot nálánál _feljebbvaló_  _tart_ és meg vettyük _ő_  _fogyatkozás_ sokal aláb valoká tészen minket nálánál _ki-ki_ mondgya az Apostol _hordoz_ a maga _teher_ az urnak napján amelyen mindennek számot _kell_ adni amaga _cselekedet_ és nem a másérol _hogy_  _ha_  _abban_ valami része nem volt _ki_  _ki_ visgállya meg _tehát_ magát és ollyan _figyelmetesség_ nem fog vigyázni a mások _fogyatkozás_ 

 _k_ Mellyek az Apostol _szerint_  _hivatal_ azoknak _aki_  _oktat_ azokhoz kik öket _oktat_ 

 _f_ Azok _hogy_ segittsék mestereket magok _java_  _ennél_ mi _igazságos_  _ki_  _ki_  _tartozik_  _hálaadás_ lenni az _evangélium_ szolgaihoz _fáradság_ a melyel _tanít_ meg segitvén öket _hogy_  _ha_ szegények mivel mind a _természet_ mind az _isten_  _törvény_  _szerint_ akik az _oltár_ szolgálnak az _oltár_  _él_ 

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ az _ember_ azt fogja aratni amit el vetet

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ nem _elég_ tsak valamiben segiteni meg az _evangélium_ szolgait _hanem_ az _isten_  _kell_ néki adni és az ö szeretetiért mivel _-e_ nélkül ajó tétel nem _érdem_  _örökös_  _jutalom_ az alamisnában is erre _kell_ vigyázni sokat _kell_ vetnünk _ha_ sokat akarunk aratni mert _ha_ az _adás_ nem az _isten_  _tekint_ és _ha_ nem akristust szemléllyük _tag_ és szolgaiban a mit vetünk nem fogjuk meg aratni az _örökkévaloság_ 

 _k_ Mitsoda atestben vagy alélekben valo vetés

 _f_ A _test_ valo vetés az a midön magunkot inkáb szerettyük _isten_ és _hogy_ nem más végre adunk alamisnát _hanem_  _hogy_ tsak _kedv_  _betölt_ illyen formában tsak az _ember_  _tekintet_ vigyázunk tsak magunkot _keres_ és a _jótétel_ az emberek _dicséret_ a lélekben vetni az amidön minden jó _cselekedet_  _isten_  _cselekedik_ és az ö szeretetivel valo _hit_ a midön tsak az ö _dicsőség_ a magunk üdveségit és a másokét _keres_ azok kik atestben vetnek tsak romlandoságot vétket és veszedelmet aratnak _érdem_  _szerint_  _de_  _aki_ a lélekben vetnek az _örök_  _élet_ arattyák

 _k_ Mivel _befejez_ az Apostol mind azokot a miket mondot

 _f_ Azzal _hogy_ meg ne szünnyünk ajó _cselekedet_ mert _ha_ szinte ajutalom _ki_ nem tettzik is ez _élet_ azt annak _idő_ el veszük és _hogy_ mindenekel jót _tesz_ amég _idő_ vagyon az _élet_ minden része _drága_ azzal _jól_  _kell_  _élni_ és annak _egy_ részit se _tölt_ ugy el _hogy_ véghez ne vigyük mind azt ajót a melyet az Isten _kíván_ töllünk _abban_ arendben amelyben tett minket _de_ a _jótétel_ senkit _ki_ nem _kell_ rekeszteni mert a _keresztényi_ szeretet mindenekre _elterjed_ valamint a mennyei Atyáé akit például _ad_ nékünk az _evangélium_ 

 _k_ Az Apostol nem hagyaé _hogy_  _inkább_  _bizonyos_ személyeket _tartozik_ segitteni szükségekben

 _f_ Igen is azt _hagy_  _hogy_  _inkább_ ahitnek _cseléd_  _tesz_ jót akik velünk egy _hit_ vannak _tartozik_  _tehát_  _főképpen_ az Isten szolgait segitenünk azokot akik _istenes_  _él_ akik nyomoruságban _esik_ valamely véletlen _történet_ vagy mások _igazságtalanság_ az illyenek valoságal _aki_ nevezik az ur _cseléd_ 


 _evangélium_ 

szent luk 7 11

És lön az után avárosban mégyen vala mely Náimnak _hívattatik_ és mennek vala véle atanitványi és sokaságos sereg mikor pedig aváros _kapu_  _közelget_  _íme_ egy _halott_ vitetik vala _ki_  _egyetlenegy_ fia az annyának és ez _özvegy_ vala és avárosnak _sok_ serege ö véle kit mikor látot volna az ur _könyörülvén_ rajta mondá néki ne sirj és _odajárul_ és _illet_ akoporsot azok pedig akik viszik vala meg állának és monda _ifjú_ néked mondom _felkel_ és fel üle _aki_  _meghal_ és szollani _kezd_ és _ad_  _ő_ az ö annyának _elfog_ pedig minnyájokot a _félelem_ és magasztallyák vala az _isten_ mondván _hogy_ nagy proféta _támad_  _közötte_ és _hogy_ az Isten meg látogatta az ö népit


Magyarázat

 _k_ Mit példáz nékünk a mái _özvegyasszony_  _fia_  _halál_ 

 _f_ Példáza avétekben valo lételt a mely el választtya lelkünket az _isten_  _aki_ ami _élet_ valamint a _halál_ el választtya a _test_ a lelket _aki_ azt _éltet_ a vétek el veszi alélektöl az _isten_ valo _indulat_ valamint a _halál_ el veszi atesttöl amozgásokot és az _érzékenység_  _ebben_ az állapotban vannak mind azok akik _teljes_ a világi szeretettel és üresek az _isteni_ szeretettöl mind azok akik a szélyes uton _jár_ mely a veszedelemre viszi öket és _aki_  _gyűlöl_ a _keskeny_ utat noha egyedül tsak a vezethetné öket amenyekben

 _k_ Mit _jelent_ ennek az Aszszonynak sirása amelyel _könyörületesség_  _indít_ akristust

 _f_ Ez az anya példáza az Anyaszent egyházat és ennek fia _jelent_ az Anyaszent egyház _fia_ kik a vétekben _meghal_ ez az _özvegy_ siratá egy _fia_  _halál_ az Anyaszent egyház olyan lévén mint egy _özvegy_  _férj_ menyben menetelétöl _fogvást_ sirattya _fia_ veszedelmeket az _özvegy_ sirása _meghat_ a _Krisztus_ szivét azért _hogy_ meg lásuk _hogy_ az Anyaszent egyhaznak sirása a _könyörületesség_  _indít_ akristust ugyan az is nyeri meg tölle a _bűnös_  _megtérés_  _ki_  _ki_  _tartozik_  _tehát_ a _Krisztus_ valo nézve aholt _test_ szánakodásal lenni és valoságal meg visgálni _hogy_ a _bűnös_ mitsoda állapotban vannak meg _tekintvén_ azt _hogy_ abün _hoz_ avilágban ahalált amidön az _ítélet_  _ki_ mondaték minyájunkra világ _kezdet_ és _hogy_ annak az _ítélet_ végben _kell_ rajtunk menni _talán_  _hamar_ mint sem _gondol_ mi _meghathat_ inkáb szivünket mint a _hogy_ minden nap láttyuk mennyi _sok_ számu lelkeket _megöl_ avétek _aki_ sirattya az Anyaszent egyház és _aki_ siratnunk _kell_ véle együt _keserves_ a kinek az illyenen meg nem _esik_ a szive _tarthat_ attol _hogy_ azok _között_ a lelki és láthatatlan _hall_  _között_ ne légyen _aki_ annál is inkáb _kell_ siratni _hogy_ ök magokot nem sirattyák

 _k_ A midön az üdvezitö mondá ennek a _keseredett_ anyának _hogy_ ne sirjon azal tilttyaé _hogy_ sirasuk a _meghal_ atyánk _fia_ 

 _f_ Azt nem _tilt_  _hogy_  _ha_ sirásunkot _megenyhít_ a _feltámadás_  _hit_ és _hogy_  _ha_ szivünket az Isten rendelése alá vettyük az üdvezitö azért mondá _hogy_ ne sirjon mert meg akará _ő_ vigasztalni és fiát néki viszá adni _hasonló_ a midön _halál_  _által_ el veszttyük valamely jó akaronkot atyánk fiát atsak _kevés_  _idő_ lészen amely _idő_ semi _hogy_  _ha_ azt az _örökkévaloság_  _hasonlít_ erre valo nézve _kell_  _tehát_  _keserűség_ meg mérsékelni reménlvén a _hit_ valo reménségel _hogy_ az Isten _kegyelem_  _csakhamar_ utánnok megyunk és meg fogjuk öket _találni_ a _feltámadás_ napján és meg adgya _hogy_ együt _élhet_ aboldogságban és az _örökkévaló_  _élet_ 

 _k_ A _Krisztus_ miért _közelget_ a _holttest_  _hogy_  _feltámaszt_ 

 _f_ Meg akará nékünk világosan mutatni _hogy_ abünösnek viszá adhassa akegyelemnek _élet_ szükséges _hogy_  _hozzá_  _közelget_ és _megelőz_  _irgalmasság_ mivel más képen ahalálban maradna _örökös_ szükséges _hogy_ ö mennyen _elsőbben_  _hozzá_ és _feltámaszt_  _kegyelem_ a melyet ö meg nem érdemelheti és a melyre méltatlan

 _k_ Miért _megillet_ akoporsot minek elötte _feltámaszt_ 

 _f_ Mert 1 minek utánna abünöshöz _járul_  _kegyelem_  _által_ annak szivét _megillet_ a _felel_ a _töredelmesség_ abizodalom és a szeretet _által_ 2 meg aláza öket _jószág_  _tisztség_ el vesztésivel _sok_ féle szomoruságokal és _keserűség_  _illet_ öket _sok_ féle modon _bánik_ vélek _hogy_  _ki_ üzhesse _belőle_ uralkodo rosz _kívánság_ 

 _k_ Mit _jelent_ azok kik a _koporsó_ vitték és akik meg állapodának _mihelyt_ a _Krisztus_  _megillet_ akoporsot

 _f_ Jelenték azokot a rosz szoktatásokot és rendeletlen _kívánság_ a melyek aroszra vivén abünöst azok az után a sirban viszik és a melyek tsak a _Krisztus_  _mindenható_  _kegyelem_  _erő_  _által_ szünnek meg

 _k_ Mit _cselekedik_ az után az ur

 _f_ Parantsolá aholtnak _hogy_  _felkel_  _aki_ is azonnal _engedelmeskedik_ fel üle és _kezd_ szollani ugyan _eszerint_ is szól _belső_  _mindenható_  _kegyelem_  _által_ a _bűnös_ akit meg akar téritteni a mely _felkelt_  _ő_ a véteknek _koporsó_ szószatot _ad_ néki _hogy_  _könyöröghet_ vétkeit meg valhassa és _dicsérhet_ az _isten_ lelkében tett _csodatétel_  _ha_ az ö szózattyát _hall_ mondgya aproféta ne legyetek süketek se meg ne keményittsétek sziveiteket ps 94

 _k_ A midön az ur _eleven_  _visszaad_ az annyának a fiát mitsoda _oktatás_ akar nékünk azal adni

 _f_ A _jelent_ azt amit _cselekedik_ a midön a _megtért_  _bűnös_  _visszaad_ az Anyaszent egyháznak _aki_ is sirásival és _könyörgés_ meg nyerte _térés_  _hogy_ az Anyaszent egyház _ő_  _tanít_  _erősít_ nevellye ajó _erkölcs_ a szenttségekben részeltesse és _abban_ az állapotban _tesz_  _hogy_  _bizodalom_ mehessen _elébe_ az utolso napon abünös pediglen _megtérés_  _megbecsülhetetlen_  _kegyelem_ a melyet az Anyaszent egyház _kérés_ vette _tartozik_  _hozzá_ alázatos _hálaadás_  _engedelmesség_ és _könyörögni_ véle együt _hogy_ atöbb _fia_ is nyerhesse meg _feltámadás_ akik még ahalálnak árnyékában _fekszik_ 

 _k_ Hány féle _halott_  _feltámaszt_ az ur _halandó_  _élet_ 

 _f_  _három_ féléket a synagogabéli _fejedelem_ aleányát a _ház_ a mái _evangélium_ valo _özvegyasszony_ a fiát a kit vitték már _temetni_ és lázárt a kit már _eltemet_ annak elötte négy napal és akinek már szaga volt és mint _hogy_ azok atsudák a melyeket akristus tett a _test_  _jelent_ azokot a melyeket _cselekedik_ alelkekben a mellyek sokal nagyobak el mondhattyuk szent Agoston után _hogy_ ezek ahárom féle _feltámaszt_  _hall_  _kép_ ahárom féle _bűnös_  _aki_ az üdvezitö _feltámaszt_ láthatatlan képen az Anyaszent egyházban az _első_ azok akik _belső_ valo _kívánság_ vétkeztenek és _aki_ vétkek nem _hat_ a _külső_  _cselekedet_ ezeket _jelent_ a synagogabéli _fejedelem_ a leánya amásodik félék azok _aki_ vétkek _külső_ [ _külső_ -képen] is _kitetszik_ és _aki_ viszik _temetni_ azaz akik rosz példát _kezd_ adni és rosz szokásokot bé venni ezeket _jelent_ az _özvegyasszony_ fia aharmadik félék azok akik a rosz szoktatásoknak _teher_ már nem _bírhat_ és a melyeknek mérge másokot is meg ront ezeket _jelent_ lázár akristus _gyakorta_  _feltámaszt_  _ilyen_  _háromféle_  _bűnös_  _kegyelem_ láthatatlan munkája _által_  _de_ az utolsobbaknak _megtérés_ mind ritkáb mind nehezeb ugy mondom _hogy_  _ha_ azt el lehetne mondani _hogy_ vagyon valami nehéz a lelkek _örökös_  _orvos_ elött

PÜNKÖSD UTÁN VALO 16DIK VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet _hogy_  _megelőz_ minket _kegyelem_ és légyen mindenben mi velünk és _követtet_ szüntelen velünk ajó _cselekedet_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent Pál Ephes 3 13

Azokáért _kér_ meg ne fogyatkozatok az _érte_ valo _háborúság_ mely ati _dicsőség_ edolog _kedv_  _meghajt_  _térd_ a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_ Attya elött _ki_ minden Atyaság neveztetik mennyekben és a _föld_  _hogy_ néktek azö _dicsőség_  _gazdagság_  _szerint_ adgya _hogy_  _hatalmas_  _megerősödik_ az ö Lelke _által_ a _belső_  _ember_  _hogy_ akristus ahit _által_ a _ti_ sziveitekben lakjék a szeretetben _meggyökerezvén_ és _fundamentum_ vetvén _hogy_  _megfoghat_ minden szentekel melyik légyen a széleség a _hosszaság_ a magosság és a mélység és _hogy_  _tud_ a _Krisztus_ minden _tudomány_  _felülhaladó_ szeretetit _hogy_  _beteljesedik_ az _isten_ minden _teljes_ voltával annak pedig _aki_  _hatalmas_ mindeneket _bőséges_ meg _cselekedni_  _hogy_ sem mi _kér_ vagy _ért_ az _érő_  _szerint_ mely _mibennünk_ munkálodik _dicsőség_ annak az Anyaszent egyházban és akristus _Jézus_ minden _idő_  _örökkön-örökké_ Amen


Magyarázat

 _k_ Az Apostol mitsoda _ok_ akará meg gátolni _hogy_ az _efezusbeli_ el ne veszesék _bátorság_ a midön anyit láttyák _ő_ szenvedni üdveségekért

 _f_ Azt adgya nékik _elébe_  _hogy_ az ö szenvedési nékik _dicsőség_ lészen az az _hogy_  _dicsőség_ szolgál szenvedési mivel az _evangélium_ predikálása _által_ azon _örökség_  _birtok_ hivatattak a melyre a sidok _aki_ egy _test_ legyenek és _él_ vélek együt ugyan azon _ígéret_  _haszon_ akristusban noha ök apogányok _közül_ valok legyenek is _aki_ nem _tétetik_ az _ígéret_ 

 _k_ Mire _tanít_ szent pál minket azzal amidön azt mondgya _hogy_  _meghajt_  _térd_ ami urunk _Jézus_  _Krisztus_ Attya elött

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az Atya _kezdet_ lévén atöbb _háromságbeli_ személyeknek _elsőbb_ és _jobb_ az atyák _között_  _hozzá_  _kell_  _inkább_  _folyamodni_  _imádság_  _hálaadás_ és _dicséret_ az a _sok_ számu _cseléd_  _ki_ a mennyekben és a _föld_ vagyon _aki_ felöl mondatik _hogy_ az atya annak _kezdet_ és _fej_ magában _foglal_ az Angyalok _társaság_ és az _ember_ a sidokét és a _megtért_ pogányokét _aki_ mind anyi _különb_  _cseléd_  _aki_ áll az Anyaszent egyház és akik _ő_  _közönséges_ üsmérik Attyoknak

 _k_ Mit _kér_ szent pál az Atyátol az _efezusbeli_  _keresztény_ és azokban az egész _föld_ lévö _hív_ 

 _f_  _három_  _dolog_  _kér_ a melyeket _kell_  _kérni_ minden pásztoroknak az egész _hív_ és a melyeket _kell_  _kérni_ magoknak ahiveknek és az Anyaszent egyház pásztorinak mint az üdveségre szükségeseket Az elsö a _hogy_ az Isten akinek _irgalmasság_  _elfogyhatatlan_ és _aki_  _abban_  _tart_  _dicsőség_  _hogy_ reánk _hint_  _jóság_  _haszon_ nevellye öket az _erő_ és akegyelemben és _tesz_ öket _abban_ az állapotban _hogy_ ellene álhassanak a _kísértet_ a melyekel meg engedi _hogy_  _kísértetik_ 

A második _hogy_ a _Krisztus_ lakozék ahit _által_ a szivekben az az _hogy_ azon lehesenek _hogy_  _meggyőz_ rosz _kívánság_ és _kiirthat_ magokbol mind azt valami néki nem tettzik abelsö képen valo szándékjokban _hogy_ tsak _teljesség_ ö _bírhat_ sziveket és azokban maradando _lakóhely_ lehesen

A _harmadik_  _hogy_ állando és maradando szeretetet adgyon _beléje_ a melyet meg ne _bírhat_ a _kísért_ és _hogy_ meg üsmértesse vélek az egész szentekel együt _hogy_ melyik legyen szélyesége _hosszaság_ magossága és mélysége a _megtestesülés_  _titok_ és meg láthassák a _Krisztus_  _hozzá_ valo szeretetének nagyságát

 _k_ Mit akar az Apostol ezekel a mondásival

 _f_ Ezek a négy mértekek _jelent_ azt a véghetetlen szeretetit _isten_ az _ember_ a melyet _hozzá_ mutatot a maga _fia_  _megtestesülés_ a szélyeség _jelent_  _hogy_ az ö szeretete nintsen _meghatározva_ tsak a sidokhoz vagy valamely nemzethez _hanem_ az _elterjed_ az _egész_ nemzettségekre a _hosszaság_  _jelent_  _hogy_ a _kegyelem_ és ennek a titoknak _erő_ nem tsak _bizonyos_  _idő_ vagy saeculumokot _tekint_  _hanem_ minden _idő_ világ _kezdet_  _fogvást_ mind végig söt még az _örökkévaloság_ is a melyben meg maradnak a _megtestesülés_  _haszon_ a magosság _jelent_  _hogy_ erre a titokra valo nézve el _kell_ nékünk _hagyni_ a _földi_  _dolog_ és _felemelkedni_  _hogy_ az _isten_ magát és a menyei _jó_  _bírhat_ a melység _jelent_  _hogy_ az üdveség amelyet meg _érdemel_ nékünk az _isten_  _megtestesült_  _fia_ a predestinationak (:vagy az _örök_  _fogva_ valo el választásnak:) melysége és _megfoghatatlan_  _titok_ vagyon _fundálva_ vagy _építve_ a mely _által_ azö _örökös_ el rendelésiben el készitette nékünk az ö _fia_ akristusban a menyei _örökség_ és minden utat modot _hogy_ azt _elérhet_  _ezért_ is mondgya az Apostol _hogy_ akristusnak _hozzá_ valo szeretete minden _tudomány_ felyül _halad_ 

 _k_ Mit _kell_  _kihozni_ ami _oktatás_ az _isten_ ebböl ahozánk valo _megfoghatatlan_ szeretetéböl

 _f_ Azt _hogy_  _ha_  _ő_ nem szerethettük _előbbször_ azal _tartozik_  _hogy_ szeretetért szeretetel _fizet_ néki szeresük _ő_ mérték nélkül és egész szivünkböl szeresük _ő_ szellyesen _hogy_ szerethesük akristus lelkében nem tsak üsméröinket _hanem_ minden _ember_ söt még _ellenség_ is _hosszaság_  _hogy_ szeretettel szenvedgyük és _hosszas_  _békességes_  _tűrés_ mind azokot anyomoruságokot a melyeket néki tettzik reánk _küldeni_ és _hogy_ mind végig meg maradhasunk az _igazság_ magoságban _hogy_ semi alá valot se _idő_ valot ne _tekint_ jó _cselekedet_  _hanem_ egyedül az Isten _dicsőség_ és az _örökös_  _jutalom_ mélységben _hogy_  _leborul_ elötte melységes alázatoságal a mint _illik_ a valoságos _keresztényi_ jó _erkölcs_  _két_ szoval a szelyeségel _jelent_ az _isteni_ szeretetet ahoszaságal abékeséges _tűrés_ a magoságal az _örökös_  _jó_ reménségét és a mélységel a magunk meg alázását

 _k_ Hogy _beteljesedik_ az _isten_  _teljes_ ajándékival

 _f_ Az Apostol azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ semmi üreségnek nem _kell_ lenni egy _keresztény_  _élet_ se semmi _osztozás_ az Isten és ateremtet állat _között_ az ö szivenek _teljes_  _kell_ lenni egészen az _isteni_ és a _felebaráti_ szeretettel minden nap _elébb_  _kell_ menni ajó _erkölcs_  _mindaddig_ még bé nem tellyesedik egészen az _isten_ ajándékival _aki_ azt mondaná már _elég_ a már el veszet mondgya szent Agoston


 _evangélium_ 

szent luk 14 1

És lön midön bé menne _Jézus_ egy _farizeus_  _fejedelem_  _ház_ szombaton _kenyér_  _enni_ és rea vigyáznak vala és _íme_ egy _vízkórságos_  _ember_ vala elötte és _felelvén_  _Jézus_ mondá atörvény tudoknak és _farizeus_ mondván _ha_ szabadé szombaton _gyógyítani_ azok pedig _hallgat_ ö pedig _fogván_  _ő_  _meggyógyít_ és el _bocsát_ és _felelvén_ nékik mondá kinek _közüle_ szamara vagy _ökör_  _esik_ akutba és nem mindgyárt _ki_ vonnyaé azt szombat napon és nem _felelhet_ ezekre néki mondá pedig ahivatalosoknak is _példabeszéd_ nézvén miképen válogatnák az elsö _ülés_ mondván nékik mikor menyegzöre _hívattatik_ ne üly az elsö _hely_  _hogy_ valami képen _becsületes_ náladnál _hívattatik_ ne légyen attol és az _eljövén_  _aki_ tégedet és azt _hív_ mondgya néked _ad_  _hely_ ennek és _akkor_  _kezd_ pirulásal az utolso _hely_  _tartani_  _de_ mikor _hívattatik_  _eredj_ üly az utolso _hely_  _hogy_ midön _eljön_  _aki_ teged _hív_ mondgya néked _barát_ meny _feljebb_  _akkor_ lészen _dicsőség_ aveled együt _letelepedett_ elött mert minden _aki_ magát fel magasztallya meg aláztatik és _aki_ magát meg alázza fel magasztaltatik


Magyarázat

 _k_ Mitsoda szándékal és mivégre _társalkodik_ akristus az _ember_ az ö _halandó_  _élet_ 

 _f_ Ez a szenttséges üdvezitö nem _egyéb_ jövén avilágra _hanem_  _hogy_  _felkeres_ az _eltévelyedik_  _juh_ és munkálodgya azoknak üdveségeket _egyéb_ nem _tekint_ az _ember_ valo _társalkodás_  _hanem_ tsak az ö _java_ és _haszon_ némelykor _eszik_ apublikánusokal _hogy_  _megtérés_ munkálodhasék némelykor a _farizeus_  _hogy_ öket _tanít_ a szeretetre alázatoságra és avaloságos jó _erkölcs_ és azért _hogy_ meg üsmértesse és meg utáltassa vélek a magok _kétszínűség_ egy _farizeus_  _ház_ menvén _hogy_ egy _vízkórságos_  _ember_  _meggyógyít_ szombaton meg akará néki mutatni és nékünk is _hogy_ nem _kell_  _oly_  _babonaság_ ragaszkodnunk atörvénynek _betű_  _hanem_ annak lelkéhez amely az _igazság_ és a szeretetnek lelke és a mely tsak alelkek üdveségit _tekint_  _eszerint_  _kell_ egy _kereszt_ annál is inkáb egy _egyházi_ szolgának _keresni_ az emberek _társaság_  _hogy_ tsak _haszon_ lehen és magának is _haszon_ jó _példaadás_ mert tsak _időtöltés_  _keresni_ atársaságot ugy nem akristust _követ_ atsak azokhoz _illik_  _aki_  _haszontalan_ és naprol napra _él_  _aki_ nem _megtud_  _becsülni_ az _idő_ amely azért _adat_  _hogy_ az üdveséget _keres_ és az _örökkévaloság_  _készül_ 

 _k_ Mit példáz nékünk amai _evangéliumbeli_  _vízkórságos_ 

 _f_ Jelenti az ollyan lelkeket akik agyönyörüségekbe a világi _haszontalan_  _jó_ és _becsület_ merültek el _aki_ bé _tölt_ magokot az illyen _haszontalan_ vizekel és _aki_  _soha_ sem _tud_ meg elégedni mert azokot mindenkor szomjuhozák és mentöl _több_  _iszik_ azokbol annál _több_  _ihat_ik_  _aki_ ebböl avizböl _iszik_ mondgya az ur a még szomjuhozni fóg joan 4 13

 _k_ Mitsoda _orvosság_ lehet meg gyógyitani az illyen lelki _vízkórságos_ 

 _f_ Az illyen _beteg_ más _orvosság_ meg nem gyógyithattya _hanem_ egyedül a _Krisztus_  _kegyelem_  _élő_ vize tsak ez _elolthat_ szomjuságokot a _Krisztus_  _elébe_  _kell_  _tehát_ menni és _abból_ a vizböl _kell_ tölle _kérni_ a mely _eloltván_ a szomjuságot _többé_ ne szomjuhozanak és a mely a szivben _kútfő_ légyen az _örökkévaló_  _élet_ tsak ez a viz is utáltattya meg velünk avilági vizeket és meg vetteti velünk mind azt valamit az emberek _kívánhat_ eföldön

 _k_ A _Krisztus_ miért _találkozik_  _oly_  _gyakorta_ azokal az _farizeus_ akik tsak rea vigyáztanak _hogy_ valamit _találhat_ maga viselésiben és _beszéd_ és _hogy_  _tőr_  _ejthet_  _ő_ 

 _f_ Azért _hogy_ az ö maga viselése nékünk példánkra lehesen amidön _hamis_ atyafiaknak _találkozik_  _társaság_  _aki_ minden _beszéd_ és _cselekedet_ meg visgállyák _hogy_ azokba valamit _találhat_ illyeneket tsak várhatunk magunkra mivel atanitvány nem nagyob a mesterinél

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_  _követ_ ezeket a _farizeus_  _aki_ nagy véteknek _tart_  _hogy_ a _Krisztus_  _meggyógyít_ a _beteg_ szombat napján és akik azt magoknak meg _enged_  _hogy_ a _kút_  _kihúz_ valamely állatot _ha_  _abban_  _esik_ 

 _f_ Az ollyanok _követ_ ezeket akik ahejában valo _dolog_ is _fogyatkozás_  _talál_  _holott_ ö magok nagy _dolog_  _általhág_ az Isten _törvény_ vannak olyanok akik magokban nagy _fogyatkozás_  _tart_ az _imádság_ valo valamely _kevés_  _figyelmetlenség_  _de_ arra nem vigyáznak _hogy_ egész _élet_ avilági _dolog_  _tölt_ a melyek egy _óra_ sem _enged_ nékik _hogy_ üdveségekröl _gondolkodhat_ik_ a _kevés_  _érő_ és _külső_  _dolog_ el mulatása _felháborít_ lelkek üsméretit és tsak _könnyű_ meg _enged_ magoknak a _gyönyörűség_ és ahejában valoságban valo _élet_ egy áitatos aszszony nagy véteknek _tart_  _ha_ el nem mondaná az _olvasó_ és _ha_ egy pénzt nem adna a _templom_ ajtajánál lévö szegénynek _de_  _abban_ nem lát semi _fogyatkozás_  _ha_ nagy summa pénzt _elkölt_ a _hiába_ és szükség nélkül valo _dolog_ nehezen _hallgat_ a midön valaki valamely _kevés_  _fogyatkozás_ szól másoknak magunknak pedig meg _enged_ a másokot valo rágalmazást és _emberszólás_ 

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _ad_ nékünk akristus a mái _evangélium_ lévö _példabeszéd_ 

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ ne _keres_ az elsö _hely_ se a méltoságokot _hanem_ a nagyra vágyást _elkerül_ a mely mindenkor _feljebb_ akarna menni másokot _feljebb_ akarna _haladni_ és magát meg akarná _különböztetni_ az illyen mind az _ember_  _kevélység_ vagyon és ezt igen nehez el _hagyni_  _ha_ szinte _kis_ nagyra vágyás nem volna is _benne_  _ha_ szinte semmiben nem _igyekezik_ is azon _hogy_ arra az elsö _hely_  _felemeltetik_ a melyben vagyunk még is nehéz volna nékünk meg _tartani_ az alázatoságot a mely _oly_ szükséges egy _kereszt_ a _gyalázat_ és az alázatoság abünös része és ö magátol más _hely_ nem _foglalhat_ magának _hanem_ az utolsokot _igazságtalanság_ nélkül és a nélkül aveszedelem nélkül _hogy_ meg aláztatik _gyalázatos_ az Isten _kéz_  _által_ 

 _k_ Mint _hogy_ mások is ollyan _bűnös_ valamint mi nem kellé nekik is aláb valoknak _tartani_ magokot nálunknál

 _f_ A mi _hivatal_ tsak a _hogy_ mi magunkot meg alázzuk és aláb valoknak _tart_ nem visgálván azt _hogy_ kik mások és _hogy_ mit _kell_ nékik _cselekedni_ mi _követ_ amagunk _kötelesség_ ök is amagokét _ki_  _ki_ magárol fog számot adni az utolso napon magunkot ugy _kell_  _tekinteni_ mint _bűnös_ mert _érez_ a magunk nyomoruságát és azért az utolso _hely_  _kell_ választanunk _hagy_ másokra azt _hogy_ meg alázák magokot és az _isten_ azt _hogy_ minket _felemel_ a midön néki tettzik emeg változhatatlan törvény _hogy_  _aki_ magát fel magasztallya meg aláztatik és _aki_ magat meg alázza fel magasztaltatik

PÜNKÖSD UTÁN VALO 17DIK VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet _megenged_ népednek azt az _erő_  _hogy_  _elkerülhet_ ahamiságnak lelkét és _cselekedik_ azt a _kegyelem_ véle _hogy_  _tehozzád_ ragaszkodgyék _tiszta_ szivel ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pal Éfés 4 1

Kérlek azért _titeket_ én _fogoly_ az urban _hogy_ méltán _jár_ a _hivatal_  _szerint_ melyel hivattattatok minden alázatoságal és szelidségel _békességes_  _tűrés_ el szenvedvén egy mást szeretettel szorgalmatosok lévén meg _tartani_ a léleknek _egyesség_ abékeségnek _kötél_ egy _test_ és egy lélek amint ati _hivatal_ egy reménségében hivattattatok egy az Ur egy a _hív_ egy akereszttség egy az Isten és mindeneknek Attya _ki_ mindenek felet vagyon és mindeneken és minnyájunkban


Magyarázat

 _k_ szent pal arra _intvén_ ahiveket _hogy_  _él_ mint valoságos _kereszt_ miért nékik lántzairol

 _f_ Mert mint _hogy_ ö afogságban és a lántzban akristusért és az ö üdveségekért volt azért arra _inthet_ öket _hogy_ ök is a magok részéröl méltán _jár_ ahivatalban a melyre hivatattak az az _hogy_ ugy _él_ mint valoságos _tanítvány_ a _Krisztus_ az üldözés melyet egy _egyházi_ szolga szenved _elegendő_  _ok_ és _ösztön_  _hogy_ azok akik alatta vannak _követ_ azokot az _igazság_ melyeket tölle _tanul_ és az ö szenvedése áldást és _kegyelem_ fog nékik nyerni

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ az Apostol _szerint_  _hogy_  _keresztényi_ modon _élhet_ 

 _f_ Mindenkor az alázatoságot akegyeséget _kell_  _követni_ és a _békességes_  _tűrés_  _egy_ amásikunknak _kell_ szenvedni és azon lennünk _hogy_ az _egyesség_  _megmarad_ abekeség _megtartás_ 

 _k_ Mitsodásnak _kell_ lenni egy _keresztény_ alázatoságának

 _f_ Mindenekben _egyenlő_  _kell_ lenni _beszéd_  _tekintet_  _járás_  _köntös_ és _cselekedet_ az alázatoság szükséges _hogy_  _ki_  _tetszik_  _belőle_ minden _idő_ és mindenekhez szegényhez _gazdag_ jó akaro vagy _ellenség_ 

 _k_ Mitsodásnak _kell_ lenni az ö szelidséginek

 _f_ Annak _közönséges_ és mérték nélkül valonak _kell_ lenni valamint a szeretetnek és az alázatoságnak _félre_ nem _tévén_ semi féle olyan _bántódás_ amelyeket el nem akarnák szenvedni egy szoval a szelidségnek olyannak _kell_ lenni _hogy_ azt el ne mondhassák _hogy_ ettöl akarok szenvedni és _hogy_ amatol nem akarok szenvedni

 _k_ Mellyik a _harmadik_ jó _erkölcs_ a melyre _int_ az Apostol

 _f_ A _békességes_  _tűrés_ a melyel _békesség_ várják az _örökös_ és láthatatlan _jó_  _bírás_ a melyekre _hívattatik_ valamint a munkás _békesség_ várja az aratást minek után meg mivelte volna _föld_ és el vetette volna magját ugyan ez a _békességes_  _tűrés_  _cselekedik_  _hogy_ minek elötte el vegyük szenvedésinknek _jutalom_ szenvedgyük el arra valo nézve a _gyalázat_  _bántódás_ nyomorgatásokot a melyeket el _kell_ egy _kereszt_ szenvedni az _igazságtalan_ 

 _k_ Miert _hagy_ nékünk _hogy_ egy mást el szenvedgyük

 _f_ Mert minnyájunkban _fogyatkozás_ lévén lehetetlen volna egy _társaság_ és _békesség_  _élni_  _ha_ egy mást el nem szenvednök nintsen olyan _tökéletes_  _ember_  _aki_ azt _elmondhat_ maga felöl _hogy_ másoknak ne adot volna okot atürésre nintsen _tehát_ ollyan _ember_ akinek ne _kell_  _tűrni_ másoktol el _kell_  _tehát_ szenvedni másokot mivel ebböl áll az _egy_  _keresztényi_ jó _erkölcs_  _ezért_ is mondgya szent Agoston tolera quia toleralus _és_ avalo _hogy_ azon _kell_ lennünk _hogy_  _elhagyattathat_  _fogyatkozás_  _de_ arra a _keresztényi_ szeretettel és _okosság_  _kell_  _idő_ és alkalmatoságot _keresni_  _mindaddig_  _tűrés_  _kell_ öket el szenvedni

 _k_ Mit _hagy_ még szent pál a _hív_ 

 _f_ Azt _hagy_ nékik _hogy_ szorgalmatosak legyenek meg _tartani_ az egy lélekbe valo _egyesség_ a _békesség_  _kötél_  _hogy_ pediglen _egyes_ lélekben _élhet_ az abékeség nélkül meg nem lehet _békesség_ pedíg ugy lesznek _hogy_  _ha_ ellene mondanak mind annak a mi _okozhat_ a _háborúság_ és az _egyenetlenség_  _ha_ az _ember_ és az _idő_ valo _haszonkeresés_ rendeletlen _kívánság_ és más _egyéb_ illyeneknek ellene mondanak _igyekezvén_ minden _tehetség_ azon _hogy_  _egyes_ elmében és akaratban _él_ ettölis volt _hogy_ az elsö _keresztény_ tsak egy szivek és lelkek vala mert mindennek _meghal_ és tsak az _örökös_ jót szerették a mellyet _felosztás_ és _irigység_ nélkül _bírhat_ minden az illyen _egyesség_ és _békesség_ ritkán és nehezen lehet szert _tenni_ azért is mondgya az Apostol _hogy_ azon munkálodni _kell_ szüntelen valo szorgalmatoságal

 _k_ Mitsoda _ok_ akar minket _felindítani_ arra _hogy_ meg szerezhessük és _megtarthat_ az illyen nagy jót

 _f_ Azzal: _hogy_ egy _test_ és léleknek _kell_ lennünk _hogy_ minnyájan ugyan azon _jó_  _bírás_  _hívattatik_  _hogy_ minnyájunknak ugyan azon egy ura vagyon egy _hit_ és egy _keresztség_ mindnyájunknak ugyan azon _isten_  _kell_  _imádni_ azon egy Atyánk vagyon akinek mindnyájan _fia_ vagyunk _aki_ mindenekre _gond_ visel és _aki_ minnyájunkban lakik _kegyelem_  _által_ ez igy lévén mind atyafiasok vagyunk és egy _cseléd_ akik _között_ az _egyesség_ az _egyetértés_ és a _békesség_  _kell_ uralkodni


 _evangélium_ 

szent Matth 22 34

A _farizeus_  _hallván_  _hogy_  _bedug_ a sadduczaeusok száját _egybegyűl_ik_ és _kérd_  _ő_ egy _törvénytudó_  _doktor_  _közüle_  _kísértvén_  _ő_ Mester melyik anagy parantsolat atörvényben mondá néki _Jézus_ szeresed ate uradot _isten_  _teljes_ szivedböl és _teljes_ lelkedböl és _teljes_ elmédböl ez aleg nagyob és elsö parantsolat a másik pedig _hasonló_  _ehhez_ szeresed _felebarát_ mint _tennenmagad_ ekét parantsolatban _függ_ az egész törvény és a proféták _összegyűjtvén_ pedig a _farizeus_  _kérd_ öket _Jézus_ mondván mit allitotok _ti_ akristus felöl _ki_ fia mondának néki _Dávid_ mondá nékik miképen _hív_  _tehát_  _ő_  _Dávid_ lelkében urának mondván mondá az ur az én uramnak üly az én _jobb_ mig az _ellenség_ sámollyá _tesz_ ate lábaidnak _ha_ azért _Dávid_  _ő_ urának _hív_ mi modon ö fia és senki egy _ige_ sem _felelhet_ néki se nem méré _ő_ senki anaptol _fogva_  _több_  _kérdeni_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda lélekben _tesz_ ez a _törvénytudó_  _doktor_ akristustol az elsö parantsolatrol valo _kérdés_ 

 _f_  _kísérteni_ akará _ő_ és azt akará meg visgálni _ha_ nem mondanaé valamit ollyat ami _ellenkezik_ a mojses _törvény_ azt _kérdvén_ tölle _hogy_ mellyik a _nagy_ és aleg _elsőbb_ aparantsolatok _között_ az üdvezitö _felel_ néki _hogy_ szeresed ate uradot _isten_  _teljes_ szivedböl ezen példa arra _tanít_  _hogy_  _hozzá_  _kell_  _folyamodni_ és _kérni_  _hogy_  _oktat_ minket mert ö a mi egyedül valo _doktor_ akit _hallgatni_  _kell_  _de_ nem _kell_  _kísérteni_ valamint ez a _farizeus_  _hanem_  _egyenes_ és _igaz_ szivel _kell_  _kérni_ olyan szándékban _hogy_  _megtudhat_ az _isten_  _iránta_ valo akarattyát _hogy_  _őneki_ mivel _tartozik_ és mivel _felebarát_ és az után _követni_  _kell_ az ö _oktatás_ utállya ö azokot kik _kétszínűség_  _kísért_  _ő_  _tanács_  _kérvén_ az ö szolgaitol nem azért _hogy_ azokot _követ_  _hanem_  _hogy_ azokban valamely _gáncs_  _találhat_ 

 _k_ Ez a parantsolat szükségesé _teljesség_ az üdveségre

 _f_ Mint _hogy_  _-e_  _elsőbb_ és _nagy_ aparantsolatok _között_ és mint _hogy_ atörvény és a proféták _ebben_  _foglaltatik_  _tehát_  _teljesség_ szükségesnek _kell_ lenni vagy is azt _kell_ mondani _hogy_ egy sintsen szükséges epedig ollyan rettentö _tévelygés_ volna a mely el _töröl_ a _törvény_ aprofétákot az _evangélium_ és az egész vallást _közönséges_ a szeretet _első_  _indító_ minden _ember_  _kívánság_ ugyan az is vezeti arra avégre a mellyet magában fel tett _ha_ az a vég nem az Isten _tehát_ a _teremt_ állatnak _kell_ lenni _hogy_  _ha_ pedig az Isten _hely_ ateremtet állatot szeretik és azt veszik végül _akkoron_ nagy _igazságtalanság_ vannak _hozzá_ és _oly_  _igen_  _megbánt_  _hogy_ azt _ki_ nem lehet mondani más képen _hanem_  _hogy_ a _bálványozás_ mert _akkor_ a _teremt_ állatot üsmérik _örökös_  _jó_ és ö néki adgyák azt a _tisztelet_ a melyel tsak az _isten_  _tartozik_  _tehát_  _hogy_  _isten_ lehesünk és részesülhesünk az üdveségben azon legyünk _hogy_ a _teremt_ állathoz valo szeretetet _elolt_ szivünkben szeresük _isten_ és _fordít_  _hozzá_ azon szeretetböl minden _cselekedet_ és magunk viselésit _ahol_ nem uralkodik ez az _isteni_ szeretet ót arosz _kívánság_ uralkodnak és a _teremt_ állat alá vetik az _ember_ 

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szokot szeresed az _isten_  _teljes_ szivedböl

 _f_ Valojában tsak a sziv szeret _teljes_ szivböl szeretni pedig az _isten_ a _hogy_  _ő_ egész szeretettel szeresük ugy _hogy_ a meg ne légyen _osztva_ ne _hogy_  _egy_ részit az _isten_ adgyuk és a másikát a _teremt_ állatnak mint _hogy_ az Isten a mi egyedül valo _örökös_  _jó_ és egyedül valo _cél_ reménségünknek öis egyedül ami _boldogság_ azért tsak ö _érdemel_ egyedül szeretetünket ateremtet állat _őelőtte_ tsak semmi és tsak szines jó lévén azért tölle semmi jót nem várhatunk ö nem _tehet_ minket se _jobb_ se _boldog_ nem _érdem_ lik _tehát_ rendeletlen _tisztelet_ se szeretetünket a mi lelkünk sokal nagyob és _drága_ az egész világnál az _isten_ vévén minémüségeit azért magát _megkisebbít_ és le veti _hogy_  _ha_ az _örökös_ jó _hely_ ateremtet állatot szereti és _ha_ rabjává tészi magát rosz _kívánság_ és _ha_  _abban_  _keres_  _boldogság_ 

 _k_ Nem szabadé vagy is inkáb nem tartoznaké szeretni _fia_ atyafiokot és jó akarojokot

 _f_ A szabad söt még _tartozik_ is azokot szeretni _de_ ollyan szeretettel mely az _isten_ származik mint annak _kezdet_ és amely _őhozzája_  _fordul_ mint végéhez az az _hogy_  _őbennük_ az _isten_  _kell_ szeretni vagy az _isten_  _kell_ öket szeretni arra _inteni_ öket _hogy_ az _isten_ szeresék _de_ nem szabad öket magokért szeretni se magunkért vagy _gyönyörűség_ vagy _haszon_ 

 _k_ Hogy _kell_ az _isten_  _teljes_ elménkböl _teljes_ lelkünkböl és minden _erő_ szeretni

 _f_ Az _isten_ szeretni _teljes_ elménkböl a _hogy_ minden _tudomány_  _értelem_ tsak arra _fordít_  _hogy_ az _isteni_ szeretet nevekedgyék _benne_ és másokban az _okosság_ pedig ahit alá _kell_ vetni _ő_  _teljes_ lelkünkböl szeretni a _hogy_ arosz _kívánság_ minden _indulat_ az Isten _törvény_ alá vessük testi _élet_ az ö szeretetire és ajó _erkölcs_  _cselekedet_  _fordít_  _ő_ minden _erő_ szeretni a _hogy_ minden _külső_  _cselekedet_ minden _tag_ az Isten szolgálattyára és az ö _dicsőség_ szentellyük ugy anyira _hogy_ a _külső_  _ember_ minden _cselekedet_ az _isten_  _igyekezik_ egy szoval egy _kereszt_ minden _hitel_  _tisztség_  _jószág_ és minden valamit _bír_ valami _hatalom_ lehet mind ezeknek tsak az _isteni_ szeretetet _kell_ szomjuhozni és _hirdetni_ 

 _k_ Hogy _ha_ ez igy vagyon _hogy_ lehesen végben vinni _-e_  _föld_ ezt a parantsolatot _ahol_ nem lehet _hogy_ ateremtet állathoz valamely szeretet ne maradgyon a szivben vagy valami világi _kívánság_ 

 _f_ A mi nehéz az _ember_ akegyelem nélkül alehetövé és _könnyű_ lesz néki a _kegyelem_ segittségivel _de_ másként is a _könnyű_  _fogyatkozás_ a melyekben _eshet_ik_ aleg igazabbakis a meg szentelö _kegyelem_ el nem vesztetik vélek _főképpen_ az ollyan _fogyatkozás_ a melyek atudatlanságtol ahirtelenvaloságtol vagy agyengeségtöl _jön_ tsak az _isten_ szeretete uralkodgyék szivünkben minden más _hajlandóság_ és _kívánság_ felet az _elegendő_ és _hogy_ mindenek felet szeresük az _isten_ és azon legyünk valoságal _hogy_ aza szeretet nevekedgyék _benne_ és _hogy_  _megbírhat_ és _megerőtleníthet_ a rosz _kívánság_  _indulat_ ez az _élet_ tsak utozás mindenkor _járni_  _kell_ és elö mennünk az _igazság_ uttyán vigyázván mindenek felet arra _hogy_ a mi _járás_ félbe ne _hagyat_ velünk az ollyan vétek mely _egyszersmind_  _megölhet_ lelkünket és _ki_ zárhattya a menyeknek _ország_ és _hogy_ a _teremt_ állatokhoz valo ragaszkodás _él_  _kezd_ a szivben valo uralkodást szent _Bernard_ azt mondgya _hogy_  _aki_ elö nem menyen a jó _erkölcs_ az ollyan _hátra_ menyen

 _k_ Ez a második parantsolat szeresed _felebarát_ miben _hasonlít_ az _első_ 

 _f_ Hasonlit _abban_ mert _hagy_ és magában _foglal_ a szeretetet valamint az elsö és _hogy_ a _felebarát_ ugy szeretik amint _kívántatik_  _ha_ az _isten_ szeretik mert mitsoda az _felebarát_ szeretni _hanem_ az _isten_ szeretni a _felebarát_ és azt az _örökös_ jót _kívánni_ néki a melyet magunknak _kíván_ igy szeretik _tehát_ valojában az _isten_ és a _felebarát_ az _isten_ mi tsak anyiban szerettyük az _isten_ amenyiben _kíván_  _hogy_  _ő_  _bírhat_ nem _kívánván_ semmit mást tsak _ő_  _tehát_ szerettyük _akkor_ is _ő_  _ha_ ugyan azon jót _kíván_  _felebarát_ [ _fél_ -barátunknak] _hogy_  _ő_  _bírhat_ ez igy lévén az elsö parantsolat _hasonló_ az _első_ 

 _k_  _kicsoda_ az a _felebarát_ akit _kell_ szeretnünk ezen parantsolat _szerint_ 

 _f_ Minden _ember_ a mi _felebarát_ senkit _ki_ nem vévén mert azok valamint mi az Isten munkái az ö _kép_  _teremtetik_  _ő_ szerethetik és _bírhat_ az _örökkévaloság_ ez a parantsolat _elterjed_ az _idegen_ és a mi _ellenség_ is mert mind ezek ö reájok is _illik_ és _hozzá_  _hasonló_ emberek

 _k_ Miért _köteleztetik_ arra _hogy_ ugy szeresük _felebarát_ mint magunkot a szeretetnek rendi nem kivánnyaé azt _hogy_ inkáb szeresük üdveségünköt a másokénál

 _f_ Ez aparantsolat nem _kíván_ töllünk a magunk és a _felebarát_  _között_ valo _egyenlő_ szeretetet _hanem_ az _egyenlő_  _indulat_ a szeretetre a melyel néki _tartozik_ ez a parantsolat nem _tilt_ nékünk _hogy_ magunkot jobban ne szeresük _felebarát_ a mi az üdveséget _tekint_  _hanem_ azt akarja _hogy_ valamint tsak az _isten_  _kell_ magunkot szeretnünk ugy másokot is tsak az _isten_ szeresük _hogy_  _hasonló_ jót _kíván_ nékik valamint magunknak és _hogy_ segittsük el _kerülni_ azokot a nyomoruságokot a melyeket mi akarunk el _kerülni_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ nintsen _különös_ parantsolat arra _hogy_ magunkot szeresük

 _f_ Mert az a parantsolat _hogy_ magunkot szeresük _elegendő_  _foglaltatik_  _abban_ aparantsolatban _hogy_ az _isten_ szeresük és _abban_  _hogy_ ugy szeresük _felebarát_ valamint magunkot mivel _ha_ az _isten_ szerettyük azt is _kíván_  _hogy_  _élhet_ az _örökös_  _jó_  _ha_ pedig azt _kíván_ ugy valoságal szerettyük magunkot mert _abban_  _örökös_  _boldogság_  _talál_ magunknak a _felebarát_ pedig ugy szeretni mint magunkot nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_  _hasonló_  _boldogság_  _kíván_ néki mint magunknak ebböl _ki_ tettzik _hogy_ azt _előbbször_ és mindennek elötte _kíván_ magunknak

PÜNKÖSD UTÁN VALO 18DIK VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet szány meg minket és _igazgat_ szivünket mert nálad nélkül lehetetlen _hogy_ néked _tetszhet_ik_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent Pál _I_ Cor 1 4

Hálákot adok az én _isten_  _érte_ mindenkor az Isten malaszttyáért melyet néktek adot az _Krisztus_  _Jézus_  _hogy_ mindenekben _gazdag_ lettetek _őbenne_ minden _ige_ és minden _tudomány_ a mint akristus _bizonyságtétel_  _megerősíttetik_  _benne_ ugy _hogy_ semmi némü malaszt _híjával_ ne legyetek várván ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _megjelenés_  _ki_ meg is _erősít_  _titeket_ mind végig vétek nélkül ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _eljövet_ napján


Magyarázat

 _k_ Mire _oktat_ minket szent pál amái lettzkébe

 _f_ Arra _oktat_  _hogy_  _hálaadás_  _élő_  _hit_  _buzgó_ szeretettel legyünk _mindaz_ akegyelmekért a melyeket vettünk és a melyeket a töb _hív_ is vettek mert mindnyájan egy _test_ lévén és egy lélektöl _elevenítetvén_ a mások _java_ ugy _kell_  _örülni_ valamint amagunkén

 _k_ Miért mondgya _hogy_ a _kegyelem_ a _Krisztus_  _adat_ nékünk

 _f_ Meg akarja velünk értetni _hogy_ mind azok a _kegyelem_ a melyek az üdveségre szolgálnak tsak a _Krisztus_  _érdem_  _adatik_ és anyiban a menyiben az ö _test_  _tag_ vagyunk az Apostol azokot _gazdagság_ nevezi mert azok _drága_ avilág egész _java_ és _hogy_ meg mutassa _hogy_  _ha_  _gazdag_ vagyunk akegyelemben azoknak is _kell_ lennünk ahálá _adás_  _hogy_  _hálaadatlan_ ne legyünk _isten_ minden jó tölle _jön_ mint _eredet_ és viszá is _kell_ annak _térni_  _hozzá_  _hálaadás_  _által_ 

 _k_ Mellyek azok agazdagságok a mellyeket mondgya az Apostol _hogy_ az Isten _elhint_ akorintus béliekre

 _f_ Azok nem _egyéb_  _hanem_ az _ige_ és atudománynak _adomány_ a _tudomány_  _ért_ avallás béli _igazság_  _tudás_ és az _ige_  _ért_ a _könnyű_ és világosan valo _beszéd_  _ismét_ azt mondgya _hogy_ a _Krisztus_ valo _bizonyságtétel_  _megerősíttetik_  _közötte_ mert az _ige_ és atudománynak _drága_  _adomány_  _megbizonyít_  _hogy_ ök _bevesz_ mind azt valamit _hirdet_ nékik akristusrol és az ö parantsolattyábol mivel ezek az ajándékok _benne_ nem az ö _tanulás_ vagy munkájoktol volt _hanem_ a szent léleknek _erő_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk továb is az Apostol mondásit

 _f_ Azt mondgya _hogy_ semmi féle ajándék _híjával_ nem voltanak mert a szent Léleknek minden ajándéki a melyek nékik szükségesek valának az Anyaszent egyházban lévö _hív_  _töltetik_ utánna tészi várván ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _megjelenés_  _hogy_ meg mutassa a _keresztény_  _aki_ semmi _híjával_ nem vannak az üdveségek _iránt_  _aki_ az Isten _felgazdagít_ akristusban valo ajándékival _hogy_  _kívánni_  _kell_ nékik _békesség_ viszá valo _jövetel_ akristusnak akinek el _kell_  _jönni_ az utolso napon _hogy_ meg jutalmaztassa öket _cselekedet_  _szerint_ és meg szabaditván öket nyomoruságokbol _ország_  _birtok_  _helyheztet_ öket

 _k_ Miért mondgya nékik _hogy_ az Isten meg _erősít_ öket mind végig vétek nélkül akristus _eljövetel_ napján

 _f_ Azért _hogy_  _abban_ abizodalomban _tesz_ öket a melyben ö vagyon _hogy_ az Isten _aki_  _elkezd_  _benne_ akegyelemnek munkáját _követtet_ is vélek akeresztyéni jó _erkölcs_ mind az utolso napig _eszerint_ is _kell_ a pásztoroknak az Apostol példájára kik áldásal munkálodnak a _Krisztus_ reájok _bízattatik_  _juh_  _hogy_  _jól_  _ítél_ a _hív_ kik _oktatás_  _él_  _de_ söt még szükséges is _hogy_ ollyan formában _beszél_ nékik amely _abban_ az _igazságos_  _bizodalom_  _tesz_ öket _hogy_ ök az _isten_  _fia_ és választotti _között_ vannak


 _evangélium_ 

szent luk 5 17

 _és_ lön némely nap és ö ül vala _tanítván_ és a _farizeus_ ülnek vala és atörvény tudo _doktor_ kik _jön_  _Galilea_ és _Júdea_ minden _kastély_ és _Jeruzsálem_ és az ur _erő_ vala azok _meggyógyítás_ és _íme_ némely _férfi_ ágyban _hozván_ egy _ember_  _ki_  _inaszakadt_ vala és _ő_ bé akarják vala vinni és _elébe_  _tenni_ és nem _találván_ mely felöl _ő_ bé vinnék a sereg miat fel menének ahéjazatra és a padláson _alábocsát_  _ő_  _közép_ mind ágyastol _Jézus_  _elébe_ kinek _hit_  _hogy_ látá mondá _ember_ meg botsátatnak néked ate _bűn_ és _kezd_  _gondolkodni_ az _írástudó_ és a _farizeus_ mondván _kicsoda_ ez _aki_  _káromlás_ szol _ki_  _megbocsáthat_ abünököt _hanem_ egyedül az Isten _hogy_ meg üsméré pedig _Jézus_ az ö _gondolat_  _felelvén_ mondá nékik mit _gondol_ szivetekben mitsoda _könnyű_ azt mondanié meg botsátatnak néked _bűn_ vagy azt mondani _felkel_ és _jár_  _hogy_ pedig _megtud_  _hogy_ az _emberfia_  _hatalom_ vagyon a _föld_ abünök _bocsátás_ mondá az _inaszakadt_ néked mondom _felkel_ vedd fel az ágyadot és meny a _ház_ és mindgyárt _felkelvén_  _előtte_ fel vevé az ágyát melyben _fekszik_ és _ház_ mene magasztalván az _isten_ és mindnyájan el álmélkodának és magasztallyák vala az _isten_ és _betelik_  _félelem_ mondván _hogy_  _csoda_ láttunk ma


Magyarázat

 _k_ Mit példáz ez az _inaszakadt_  _ember_ akit az ur _meggyógyít_ 

 _f_ Példáza alelki _inaszakadtság_ akinek egyedül a _Krisztus_ az _orvos_ atesti _inaszakadtság_ el veszi atagoknak mozgásit és _érzékenység_ aléleknek _inaszakadtság_ mely a vétek el veszi tölle azokot az _indulat_ és mozgásokot melyeket _isten_ veszen vala és _abban_ atehetetlen állapotban _tesz_ amelyben se _isten_ ne munkálodhatik se az ö uttyán nem _járhat_ és el _olt_  _benne_ azt az _isteni_ szeretetet mely a menyei _dolog_ adot volt néki _indulat_ és mozgást

 _k_ Miért mondá még _előre_ néki az ur ate _bűn_  _megbocsáttatik_ 

 _f_ Mert az ö _betegség_ mind a lelki mind atesti _inaszakadtság_ állot és _hogy_ az elsö vala _ok_ amásikának _ezért_ is _elkezd_ az ur a _gyógyítás_ abüneinek _bocsánat_  _hogy_  _elvesz_ az akadályt mely _meggátolhat_  _test_  _gyógyulás_ ezt pedig azoknak _kérés_  _megenged_ akik abeteget _elébe_ vivék _megtanul_ ebböl apéldábol _hogy_ ami _betegség_ nyomoruságinkot a vétkek _okoz_ és _hogy_ tsak anyiban _kíván_ a _test_  _meggyógyulás_ a menyiben a szolgálhat lelkünk üdveségire vagy is inkáb tsak egyedül abüneinknek _bocsánat_  _kell_  _kérni_ valamint ez az _ember_  _cselekedik_ nem _kérvén_ atesti _egészség_ amelyet az ö jó akaroi _kér_  _helyette_ mint _hogy_ azt nem _tud_ mi _hasznos_ nékünk Isten elöt azért tsak az Isten _gondviselés_  _kell_  _hagyni_ a mi atestünk állapottyát _illet_ ne _hogy_ atesti _egészség_ meg adván és meg szabaditván más _egyéb_ nyomoruságoktol el ne vegye töllünk a mi leg szükségeseb lelkünk üdveségire

 _k_ Mit _kell_  _tanulni_ ennek az _inaszakadt_  _ember_ jó akaroinak _hit_ és szeretetekböl a melyekre _gyógyulás_ meg _ad_ a _Krisztus_ 

 _f_ Ót világosan láttyuk _hogy_ mint _kell_  _becsülni_ az _istenfélő_  _imádság_  _aki_  _gyakorta_ is _kell_ arra _kérni_ nem _becsület_  _hanem_ azért _hogy_  _érez_ arra valo szükséginket Isten elött azt láttyuk meg más felöl _hogy_ mitsoda _kötelesség_  _tartozik_  _isten_ ajánlani _imádság_  _felebarát_  _hozzá_ valo szeretetböl

 _k_ Mit _jelent_ ez a _három_ szó melyet monda az ur az _inaszakadt_  _felkel_ vedd fel az ágyadot és meny a _ház_ 

 _f_ Azokban _meglát_ mind azt valamit _kell_  _cselekedni_ lelkünk _gyógyulás_ 

1 fel _kell_ kelnünk és el _kell_ oldanunk a _kötél_ a melyel a _teremt_ állathoz voltunk _köttetve_ a mely a rosz szoktatásinknak ágyában _tart_ minket és a mely meg nem _enged_  _hogy_ az _isten_ szolgállyuk és az ö parantsolatinak uttyan _jár_ 

2 Szükséges _hogy_ fel vegyük az ágyat a melyen _fekszik_  _meggyőzvén_ rosz _hajlandóság_ szükséges _hordozni_ rosz _hajlandóság_  _teher_ akár mely nehéz légyen az meg _kell_ azokot zabolázni az _igazság_ rendi _hoz_ magával _hogy_ a _bűnös_  _érez_ azoknak sulyát és suhajttsa nyomoruságát mivel annak elötte azt nem _érez_ a midön _hajlandóság_  _követ_ vétkes _gyönyörűség_ 

3 szükséges az _inaszakadt_ modgyára a _ház_ menni magunkban szállani ót _csendesség_ és ajó lelki üsméretnek [lelki-üsméretnek] _békesség_ maradni áldani és _hála_ adni _isten_  _kegyelem_ és nem _kell_  _többé_ avilágot _tekinteni_ el mondhatni még _hogy_ az a _ház_ amelyben _kell_ menni a _megtérés_ után a menyei _haza_  _ahova_  _kell_  _igyekezni_ egy ollyan léleknek akit avéteknek _kötél_  _felold_ az Isten és minden nap _az_  _kell_  _közelíteni_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 19DIK VASÁRNAPON

Imádság

 _ó_ ’ véghetetlen _hatalmú_ és _irgalmasságú_ Isten _eltávoztat_  _tőle_  _jóság_ mind azt ami nékünk árthatna ugy _hogy_ mind lelkünk mind _test_ attol meg szabaditatván szabad elmével mivelhessük mind azt ami tégedet _illik_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál _Efezus_ 4 23

Ujullyatok meg pedig ati elméteknek lelkében és _öltözik_ uj _ember_  _aki_ Isten szerent _teremtetik_ az _igazság_ és az _igazság_ szenttségében azokáért _letévén_ ahazugságot _ki_  _ki_  _igazság_ szóllyon _felebarát_ mert egy másnak _tag_ vagyunk _haragszik_ és ne vétkezzetek a nap _él_ enyeszék a _ti_  _harag_ ne adgyatok _hely_ az _ördög_  _aki_ lop vala már ne lopjon _hanem_ inkáb munkálkodgyék _kéz_ munkalkodván a mi jó _hogy_ légyen _honnét_ adni a szükölködönek


Magyarázat

 _k_ Miröl mondgya szent pál _hogy_ a _hív_  _megtanul_ a _Krisztus_  _iskola_ 

 _f_ Azt mondgya _hogy_ ót meg _tanul_ az elméjeknek lelkében valo meg ujulást mert akeresztyénségre _hívattatván_ nem _kell_ azután nékik _gondolat_  _hiábavalóság_  _követni_ se elméjeknek vakságát se az _óember_  _hajlandóság_  _hanem_ azon _igyekezik_  _hogy_ minden nap ujjabbak lehesenek _belső_ minékünk új mesterünk vagyon akristusban _ki_ azért _eljön_  _hogy_ mindeneket meg ujittson azért _ha_ valojában _övé_ akarunk lenni új elménknek új szivünknek és új _élet_ is _kell_ lenni eddig a _földi_  _ember_ viseltük a _kép_ visellyük ez után a menyei _ember_  _kép_  _aki_ is akristus _de_  _ha_  _abban_ akarunk _öltözni_  _aki_ az Isten _szerint_  _teremtetik_ nagy _igazság_ és szenttségben _ki_  _kell_ vetkeznünk az _óember_ és ellene mondani akarattyának _kívánság_ és mind annak amit szeret

 _k_ Miképen lehet meg ez a _belső_ ujulása lelkünknek

 _f_ A meg lehet a sirás és a penitentzia _által_ az elmének sanyargatása _által_ az alázatoság és az _imádság_  _által_ az _olvasás_ és az Isten _ige_ valo _elmélkedés_  _által_ ajó _cselekedet_ valo _foglalatos_  _élet_  _által_ szükséges meg _ölnyi_  _egyszersmind_ avétket is ellene álván az ö rendeletlen _kívánság_  _hogy_  _többé_ ne _követ_ se szándékában se _cselekedet_ a meg romlot _természet_ se azt a roszra vivö _hajlandóság_ a melyben születtünk és mely nélkül nintsen senki is ez _élet_ 

 _k_ Miképpen _öltözik_ az új _ember_ 

 _f_ ugy _ha_ akristus _él_  _mibennünk_  _ha_ az ö lelkévél _él_  _ha_ az ö szándekja _szerint_  _él_ mindenben _ha_ azt _becsül_ a mit ö _becsül_  _ha_ azt szerettyük a mit ö szeretet _ha_ meg vettyük azt amit ö meg vetet _ha_ utállyuk amit ö utalt _ha_  _követ_ az ö alázatoságát szeretetét _békességes_  _tűrés_ szenttségét _ha_ szeretettel _engedelmeskedik_ mind annak amit _hagy_ az _evangélium_ nem _hajtván_ arosz _kívánság_  _ellenkezés_ avilágirosz példákra és a _gonosz_ léleknek _incselkedés_ ugy _hogy_ el mondhasuk _hogy_ már nem mi _él_  _hanem_ akristus _él_ mibennünk

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szokot _aki_ az Isten _szerint_  _teremtetik_ az _igazság_ és az _igazság_ szenttségiben

 _f_ Ezek azt teszik valamint _hogy_ az elsö _ember_  _aki_ mindgyárt az Isten _kép_ és _hasonlatosság_  _teremtetik_  _de_  _aki_ el törlötte ezt a _hasonlatosság_ vétkeivel és _elesik_ attol az _igazság_ és szenttségtöl melyeket az Isten _olt_ lelkében az uj _ember_ ujontába _teremtetik_ az _igazság_ és a szenttségben és azon _isteni_  _tökéletesség_  _forma_  _formáltatik_ a melyeknek _bélyeg_ el törlötte vala avétek ugy _hogy_ maga magát _oltván_ szivünkben meg ujittsa _benne_ azokot a _bélyeg_ és meg ujittson minket arra aképre a melyet _eltöröl_ a vétekel mivel _aki_  _teremt_ a lelkeket tsak az is ujithattya meg azokot és mint _hogy_ az Isten _fia_  _tökéletes_  _kép_ az Attyának szükséges volt _hogy_ ujontába _teremtetik_ akristus _kép_ azért _hogy_ még ujonnan meg ujitathassunk és _teremtethetik_ az Isten _kép_ 

 _k_ Az Apostol miképen akarja _hogy_ szollyunk _felebarát_ 

 _f_ Mint _hogy_ az _óember_  _illik_ ahazugság és az újhoz az _igazság_ szükséges _hogy_ az ollyan _keresztény_  _aki_  _ki_ vetkezet az _óember_ és az ujban _öltözik_  _eltávozik_ a _hazugság_ és tsak _igazság_ szollyon _felebarát_ utálni _kell_ néki a _kétszínűség_ atétetést a _csalárdság_  _hanem_ minden _beszéd_ és magaviselésiben _igazság_  _egyenesség_ és jó szivel legyen _hozzá_ 

 _k_ A midön szent pál azt mondgya _haragszik_  _de_ ne vétkezetek meg engedié aharagot

 _f_ Ö azt meg nem engedi _hanem_ azt akarja mondani szent Agoston _szerint_  _hogy_  _ha_ valamely _harag_  _felgerjed_  _benne_ amelyre _hatalom_ nintsen _hogy_  _meggátolhat_ nyomoruságink miat _hogy_ leg aláb alelkünk _aki_ uj születést vett _isten_ aharagra ne állyon _hanem_ azt _lecsendesít_ és a szivböl _ki_ zárja _ezért_ is mondgya az Apostol _hogy_ a nap le ne szállyon _harag_ mivel _ha_ aharagban _lefekszik_ agondolatok melyek _akkoron_  _bőség_  _jön_ az elmében _hovatovább_  _jobban_  _felgerjeszt_  _benne_  _tűz_ aharagot _gyűlölség_ változtattyák és agyülölség el ólttya a _felebaráti_ szeretetett _eszerint_ adnak _hely_ agonosz léleknek _aki_  _mindaddig_ neveli azt a _tűz_ amég lehet

 _k_ Mitsoda rendet szab az Apostol azoknak kik amás _jószág_  _bír_ vagy lopva vagy _erőszakos_ vagy valamely mesterségel

 _f_ Azt akarja _hogy_ ellene mondgyanak avéteknek _hogy_ azt el _hagy_  _hogy_ valamely jó _hasznos_ munkát mivellyenek és nem _hiábavaló_ vagy _haszontalan_ munkát mivel _eszerint_  _elkerül_ a vétekre valo alkalmatoságot a mely _gyakorta_ ahenyélés és ugy viszá is adhattyák amás _jószág_ amelyet _igazságtalan_ vették el mert másként meg _tartván_ ahamis _kereset_ a lopásban meg maradnának avétket és az _igazságtalan_ valo _bírás_  _gyakorol_ 

 _k_ Mit _hagy_ még nékik

 _f_ Azt akarja _hogy_ minek utánna _elég_  _tesz_ az _igazság_  _kötelesség_ amely parantsollya _hogy_ viszá adgyák a más _jószág_  _hogy_ az után a szeretetnek _kötelesség_  _követ_ amely azt _kíván_ azoktol kik amásét _bír_  _hogy_ adgyanak munkájoknak és _kereskedés_  _haszon_ azoknak kik szegénységben és szükségben vannak


 _evangélium_ 

szent Math 22 1

És _felelvén_  _Jézus_  _ismét_  _példabeszéd_ szolla nékik mondván _hasonló_ lett menyeknek _ország_ egy _emberkirály_  _ki_ menyegzöt szerze a _fia_ és _elküld_ a szolgait _hogy_  _elhív_ ahivatalosokot a menyegzöre és nem akarnak vala el _jönni_  _ismét_ más szolgákot _küld_ mondván mondgyátok meg a _hivatalos_  _íme_  _elkészít_ az _ebéd_  _tulok_ és _hizlalt_ állatim _megölettetik_ és mindenek _kész_  _jön_ amenyegzöre azok pedig el mulaták és el menének némely amajorjába némely pedig akereskedésére atöbbi pedig meg _fog_ az ö szolgait és _bosszúság_  _illetvén_ meg ölék akirály pedíg midön _hall_  _megharagszik_ és _elküldvén_ az ö _had_ el veszté azokot agyilkosokot és azok városát _felgyújt_ akkor mondá aszolgainak a menyegzö _kész_ ugyan _de_ ahivatalosok nem voltak méltok menyetek azért az utak végeire és valakiket _talál_  _hív_ a menyegzöre és _ki_ menvén a szolgai az utakra _összegyűjt_ mind _aki_  _talál_  _gonosz_ és _jó_ és _betelik_ a menyegzö ale telepedetekel bé mene pedig a _király_  _hogy_ látná a letelepedeteket és láta ót egy _ember_ nem menyegzös ruhába lenni mondá néki _barát_  _hogy_  _idejön_ bé menyegzös ruhád nem lévén amaz pedig el némula akkor mondá akirály a szolgainak _megkötözvén_  _kéz_ és lábait vessétek _ő_ akülsö setettségre ót lévén sirás és _fog_  _csikorgatás_ mert sokan vannak ahivatalosok _de_  _kevés_ a választottak


Magyarázat

 _k_ Magyarázd meg amái _evangélium_ lévö _példabeszéd_ 

 _f_ A _király_  _aki_ menyegzöt _készít_ a _fia_ az Isten a _fiú_ a _Krisztus_ a meny aszszony az Anyaszent egyház a menyegzöi _ebéd_  _jelent_ az _evangélium_  _tanítás_ és a _kegyelem_ amelyek _elkészíttetik_ az ollyan lelkek _táplálás_ kik _egyenlő_  _hit_ meg _egyezik_ akristusal ennek amenyegzöi _ebéd_ akristus _halál_  _fogvást_ világ végiig _kell_  _tartani_  _akkoron_ is _kezdődik_ el az _örökös_ vatsora a mely aválasztattaknak _készíttetik_ az _isten_  _elküldetik_ elsö szolgák valának Mojses és aproféták az elsö _hivatalos_ kik nem akarának a menyegzöre menni azok a sidok kik nem akarának _hinni_ akristusban a más rend béli szolgák _aki_ az Isten _elküld_ ahivatalosok után azok az Apostolok kik a _feltámadás_ és a _felmenetel_ után _kihirdet_ asidoknak _hogy_ minden _elkészíttetik_ és minden bé tellyesedet valami az emberek válttságát és üdveségét _illet_  _de_ ezek el mulaták amenyegzöre valo menetelt az az az _evangélium_ valo _hitel_ mert azö szivek _oly_  _foglalatos_ volt avilági _dolog_ és _oly_ igen ragaszkodot a _földi_  _gyönyörűség_  _hogy_ az üdveségek _dolog_ nem _hajt_ se avaloságos _örökös_  _jó_ nem _kap_ 

 _k_ Magyarázd meg a töb részit is a _példabeszéd_ 

 _f_ A szolgák _aki_ ahivatalosok _becstelenség_  _illet_ és meg is ölék példának okáért azok szent _István_ és a _két_ szent _Jakab_ a _had_ amelyet a _király_  _küld_  _harag_ reájok _hogy_ öket el veszese aromai _had_  _aki_  _ellene_ mene az Isten parantsolattyábol vespasianus és _Titusz_  _császár_ alat és meg számlálhatatlan sidokot veszte el _fegyver_  _tűz_ és _éhség_  _felégetvén_  _Jeruzsálem_ városát és a _templom_ az utak végei pedig _ahova_  _küld_ akirály szolgait _hogy_ a menyegzöre _begyűjt_ mind azokot _aki_  _talál_  _jelent_ avilág részeit _ahova_ az Apostolok és az utánnok valok _elküldetik_  _hirdetni_ az _evangélium_ apogányoknak minden féle nemzettségeknek és minden féle lelkes _teremt_ állatnak

 _k_  _kicsoda_ azok agonoszok és _jó_ kik a menyegzös _ház_ menének

 _f_ Azok ajók kik ellene mondanak avilágnak és a rosz _kívánság_ a _gonosz_ pedig azok kik _elfedez_  _hamisság_ ajóságnak szinével _de_  _aki_ nintsen se _isteni_ se _felebaráti_ szeretet a mely nélkül lehetetlen _jó_ lenni

 _k_ Mind azok kik a menyegzös _ház_  _letelepedik_ ót maradánaké

 _f_ Minnyájan ót nem maradának mivel a _király_ bé menvén _hogy_ meg lássa ale telepedeteket látván _hogy_  _egy_  _közötte_ nem volna menyegzöi ruhája azért azt akülsö setéttségre vetteté ebböl _ki_ tettzik _hogy_ az ur az utolso napon meg visgállya mindenikünknek _kötelesség_ és _titkos_ szándekit és _ki_ fogja nyilatkoztatni mindenek elött avétkeket a melyek ez _élet_ a szivnek _belső_ résziben voltak el rejtve a menyegzöi ruha _jelent_ a szeretetet a mely aléleknek _tisztaság_ és szépsége és amely _eloltván_  _benne_ arosz _kívánság_  _abban_ az állapotban tészen _hogy_  _megkóstolhat_ a lelki menyegzönek _gyönyörűség_ mert ámbár az Anyaszent egyháznak _kebel_ legyünk is _de_  _hacsak_ a magunkhoz valo szeretetnek és atermészetnek _indulat_  _követ_ akár mely szines jó _erkölcsű_ legyünk is más képpen _de_ arra méltatlanok vagyunk _hogy_ részesülhesünk a menyegzöi _ebéd_ az az az _evangélium_  _kegyelem_ és a _Krisztus_  _titok_  _haszon_ 

 _k_ Mitsoda vétekben _találtatik_  _tehát_ az az _ember_ akinek _kéz_ lábát _megköt_ és ugy veték _ki_ a menyegzöi _ház_ 

 _f_ Egyébel nem vádoltaték _hanem_  _hogy_ nem vala menyegzöi ruhában _ezáltal_ világosan meg mutattya az ur nékünk _hogy_ az _isteni_ és a _felebaráti_ szeretetnek _fogyatkozás_  _elegendő_ aveszedelmünkre mivel _enélkül_ a szeretet nélkül minden _külső_  _cselekedet_ ugy mint aböjtölés az alamisnálkodás az _imádság_ mind ezek tsak ollyanok mint a lélek nélkül valo _test_  _holott_ tsak egyedül ez a _két_ szeretet tészi minden _cselekedet_  _őelőtte_  _kedves_ ezt is _tanít_ [ta nittya] szent pál világosan amidön azt mondgya _hogy_  _ha_ minden _jószág_ a szegényeknek adnáis _ha_ az _égetés_ adnais atestét _de_ emind _haszontalan_ volna az _isteni_ szeretet nélkül 1 cor 13 3 az _isteni_ szeretet _éltet_ ami lelkünket _ha_  _abban_  _isteni_ szeretet nintsen ahalálban marad szent _János_  _szerint_ és atselekedetei is _meghal_ 1 joan 3 14 az _isteni_ szeretet nélkül valo lélek _tiszta_ nem lehet a sziv ót meg romlot amagához valo szeretettöl atisztátalan sziv pedig _tisztátalan_  _gyümölcs_ teremt meg üsmérik a _fa_ agyümöltséröl

 _k_ Miformában szólla akirály _az_ az _ember_ szemére _hányván_ vak meröségét

 _f_ Barattyának nevezé meg mutatván nékünk _hogy_  _kegyesség_ és szeretettel _kell_  _felebarát_ meg _feddeni_  _fogyatkozás_ és _ha_  _tartozik_ valamiben meg _inteni_  _ő_ azt tsak egyedül az _igazság_  _buzgóság_  _kell_  _cselekedni_ és nem _gyűlölség_ vagy _harag_  _ugyanezért_ is _hív_ akristus baráttyának _Júdás_ a midön szemére _hány_  _irtóztató_ vétkét

 _k_ Mivel menté ez az _ember_ magát a _király_ elött

 _f_ Tsak meg némula és semit nem _felelhet_ látván maga vétkit és _gyalázatos_ voltát az _isten_ tsak egy szava bé fogja száját a _gonosz_ az utolso napon akik _hallgatni_ és reszketni [resz ketni] fognak _abban_ az _idő_ nem lészen _hely_ amenttségnek mostanában _kell_  _tehát_ azon lennünk _hogy_ magunkot _megjobbít_ és _hogy_ az egész világ láttára _örökös_  _gyalázat_ ne vettesünk _megtanul_ azt is ebböl _hogy_ viszá ne felellyünk amidön minket _int_ és _fedd_  _hanem_ még magunk _illet_ magunkot _gyalázat_ a _felebarát_ valo _botránkoztatás_ és mutasuk meg _hallgatás_  _hogy_ mi magunk _ítél_ magunkot _hogy_  _ha_ el akarjuk _kerülni_ azt az _örökös_ és mindenek elött valo _hallgatás_ és _gyalázat_ 

 _k_ Mit _jelent_ nékünk az a setét _tömlöc_  _ahova_ vetteték _kötözve_ az az _ember_ és az a sirás és _fog_  _csikorgatás_ 

 _f_ Az az _irtóztató_  _tömlöc_ amelyet az ur _külső_ setettségnek nevezi apokol _ahova_ veti az Isten az _elvettett_ mind _kéz_ mind lábok _kötözve_ lészen alábok _kötözve_ lészen mert lehetetlen lesz nékik _örökös_  _hogy_ az _isten_  _megtérhet_ és akezek is _kötözve_ mert _soha_ semmi jó _cselekedet_ nem _cselekedhet_ik_  _hogy_  _ő_  _megengesztel_ és _elég_  _tehet_  _igazság_ a sirás _jelent_ anyughatatlanságot _keserűség_ és a _fájdalom_ a melyekben lésznek és afogaknak _csikorgatás_  _jelent_ akéttségben valo _esés_ és adühöséget amelyekben lésznek látván _örökös_ nyomoruságokot

 _k_ Az ur miért végezé el apélda _beszéd_ ezekel a szokal _hogy_ sokan vannak ahivatalosok és _kevés_ aválasztottak

 _f_ Mert mind azok _közül_  _aki_ elsö és második _íz_  _hív_ amenyegzöre egy sem ment el és tsak _egy_ vetettek _ki_ amenyegzös _ház_ szent Agoston azt mondgya _hogy_ ez az _ember_  _jelent_ az egész _keresztény_ akik annak _idő_  _ki_ üzetnek az Isten _ház_ azért _hogy_  _gonosz_  _élet_ és meg romlot szivekel _megfertőztet_ mind azt a mi leg szenttségeseb az Anyaszent egyházban ez igy lévén mind azok _között_ kik a _kereszténység_ hivatattak az _evangélium_ predikálásával és azok _között_ kik az Anyaszent egyháznak láthato _egyesség_ vannak igen _kevés_ lésznek kik részesülnek az üdveségben és az _örök_  _boldogság_ az _igazság_ világosan _ki_ tettzik ezekben a szokban _ha_  _megtekint_ azokot a _sok_ számu _keresztény_  _aki_ pogány és világi modra _él_ és azokot a _kevés_ számu _keresztény_ kik az _evangélium_  _szerint_  _él_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 20DIK VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet _megengesztel_ rajtunk valo _harag_ és _enged_  _bocsánat_ és _békesség_  _hív_ ugy _hogy_  _megtisztíttatván_  _bűn_  _csendes_ elmével szolgálhassanak tégedet _kér_ uram tégedet ami urunk J k


 _episztola_ 

Szent pál Efess 5 15

Meg lássátok azért _atyámfia_ mint _jár_  _óvva_ nem ugy mint _esztelen_  _hanem_ mint _bölcs_ meg váltván az _idő_ mert anapok _gonosz_ az okáért ne legyetek _esztelen_  _hanem_  _megért_ mi légyen az Isten akarattya és meg ne részegedgyetek _bor_ melyben _bujaság_ vagyon _hanem_  _beteljesedik_ szent Lélekel szolván magatok _között_ soltarokal és _dicséret_ és lelki _ének_  _énekelvén_ és _dicséret_ mondván ati sziveitekben az urnak _hála_ adván mindenkor mindenekért ami urunk _Jézus_  _Krisztus_ nevében az _isten_ s’ az Atyának


Magyarázat

 _k_ Mitsoda az a vigyázás a melyel akarja szent pál _hogy_ a _hív_ visellyék magokot és az _esztelenség_ amelyet _hagy_  _hogy_  _elkerül_ 

 _f_ A vigyázás _egy_ része az _értelem_ a mely ahitnek világánál meg mutattya nékünk atört a melyet nékünk vetet üdveségünknek látható vagy láthatatlan _ellenség_ az a vigyázás meg is _tanít_ arra _hogy_ miképen _kerül_ azt el _akkor_ pedig _esztelen_ vagyunk _ha_ vigyázásal nem _él_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ az Apostol _bölcs_ nevezi

 _f_ Azok akik nem _támaszkodik_ amagok _bölcsesség_ se az _ember_ elmének világoságára _hanem_  _aki_ minden _cselekedet_ és magok viselések ahitnek világoságához vannak mérsékelve ugy anyira _hogy_ méltán _hívhatni_ öket világoság _fia_ akik tsak az üdveségeket és az Isten _dicsőség_  _tekint_ 

 _k_ Mit ért agonosz napokon és az _idő_ váltásán

 _f_ Gonosznak nevezi avéteknek akisértetnek az üldözésnek _tévelyedés_ napjait amely napokon az _ember_  _gonoszság_  _győzedelmeskedik_ amelyeken pedig agyengék _megbotránkozik_ és az _igaz_  _meggyengül_ az _idő_ váltásán _ért_  _hogy_ minden _tehetség_  _megoltalmaz_ magunkot azoktol agonosz napoktol vigyázván akisértetekre azt is _ért_  _hogy_  _helyrehoz_ a _penitenciatartás_ atévelygésben _eltöltött_  _élet_ és ahejában valoságban el vesztet _idő_  _hogy_ a _következendő_  _élet_ minden szem pillantásit _betölt_ jó _cselekedet_ el _hagyván_ avilági rosz _dolog_ perlekedéseket és a veszedelmés másokhoz valo ragaszkodásokot nyerjünk _idő_ arra _hogy_ az _isteni_  _dolog_  _foglal_ elménket szabadosan és tsak egészen az üdveség _dolog_ szorgalmatoskodgyunk

 _k_ Mitsoda _esztelenség_ szól az Apostol és mi formában _kell_ azt el _kerülni_ 

 _f_ Igen nagy _esztelenség_ ollyan _hivatal_  _kötelesség_  _tisztség_ vagy _dolog_ adni magát valakinek amelyekben nehéz vagy is inkáb lehetetlen volna magát el nem veszteni _hogy_ pedig azt el lehesen _kerülni_ meg _kell_  _különböztetni_ az ur akarattyát meg _kell_  _tudni_  _hogy_ mit _kíván_ töllünk mitsoda jó és _kedves_  _őelőtte_ mitsoda _tökéletes_  _hogy_ magunkot _az_ szabván ö néki _engedelmeskedik_ és _tetszik_ igen nagy _esztelenség_ volna valamely _hivatal_ adni magunkot Isten akarattya ellen és nagy _bölcsesség_ az Isten akarattyára vigyáznunk minden lépésünkben valamint a pátriárkák _Dávid_ és arégi _igaz_  _cselekedik_ 

 _k_ Mond meg nékünk miért _tilt_ szent Pál akeresztyéneknek a mód nélkül valo _borital_ 

 _f_ Mert 1 semmi annál nem _ellenkező_ akeresztyéni _élet_ a melynek mértékletesnek sanyarunak _penitenciatartó_ és szent _élet_  _kell_ lenni 2 mert a mód nélkül valo _borital_ atisztátalanságra _harag_ veszedésre _káromkodás_  _gyilkosság_ és minden rendeletlenségre viszi az _ember_ 3 mert _erő_  _ad_ atestnek alélek ellen valo _támadás_ arosz _kívánság_ és a vak merö _bátorság_ fel gerjeszti 4 az _ész_  _felháborít_  _megtompít_ az _egészség_ el ronttya az _élet_ meg röviditti 5 az _isten_ és az _örökkévaloság_  _elfelejtet_ 

 _k_ Mivel akarja szent pál _hogy_ a _kereszt_  _teljes_ legyenek a _bor_  _hely_ 

 _f_ Azt akarja _hogy_ szent Lélekel legyenek _teljes_  _aki_ alélekben mind _ellenkező_  _dolog_  _okoz_ aboral mert a _benne_ szent _öröm_  _indít_  _tiszta_ és lelki _gyönyörűség_ alázatos és mértékletes _bátorság_ atest ellen valo _erő_ avilágot _elfelejtet_ és annak _gyönyörűség_ ameg romlot _ész_  _erő_ el veszi _hogy_ tsak ahit _által_ valo _örökös_  _okosság_  _követ_ 

 _k_ Miröl akarja _hogy_ a _kereszt_  _beszélget_ egy más _között_ 

 _f_ Azt akarja 1 _hogy_ tsak a soltárol és a lelki _ének_  _beszélget_ abór testi vigasságot _indítván_  _benne_  _tisztátalan_ és világi _ének_  _énekeltet_ velünk amelyekre az _ördög_  _ingerel_  _bennünket_ a mely _ének_ tsak arra valok _hogy_  _tisztátalan_  _gondolat_ adgyanak az elmét _bolondság_  _betölt_ a szivet meg ronttsák és roszra _indít_  _hogy_ azokot _megbotránkoztat_ akik _hallgat_ mind ezek rettentö képen meg szeplösittik az _élő_ Isten _templom_ a melyben tsak a szenttségnek _kell_ lakozni _ellenben_ pedig a szent lélek _oly_ lelki _öröm_  _indít_  _benne_ amely szent _ének_  _énekeltet_ velünk és meg utáltattya velünk azokot az _ördögi_  _ének_ amelyeket _teljesség_ el _kell_  _hagyni_ akeresztyéneknek mivel ök szenttségre hivatattak

2 Azt akarja _hogy_ azokot alelki _ének_ szivböl _énekel_ nem szokásbol vagy _időtöltés_  _hanem_ szent _buzgóság_ mivel az Isten elött _énekel_  _aki_ az _írás_ meg átkoza azt _aki_ azö munkáját _henyélve_  _cselekedik_ 

3 Azt akarja _hogy_ az Isten _dicséret_  _énekel_ mert az ö _dicséret_  _énekelvén_ tsak arra _kell_ vigyáznunk _hogy_ az ö nagyságát és _csodatétel_  _hirdet_ azért ahivalkodást és a magunkhoz valo szeretetet el _kell_ üzni _hogy_ szép szavunkban és szép _éneklés_ ne _kevélykedik_ az _éneklés_ Angyali _hivatal_ ugyan amenyiben lehetne Angyali _tisztaság_ is _kell_  _énekelni_ mert ugy _illik_ az Isten szenttségéhez

 _k_ Mire _int_ minket az Apostol ennek a letzkének utolso szavaiban

 _f_ Arra _hogy_  _hála_ adgyunk minden _idő_ és mindenért anyomoruságban valamint ajó állapotban ajóban valamint agonoszban az _atyaisten_ a _Jézus_  _Krisztus_ nevében mert _őbenne_ és ö általa veszünk mindent _isten_ azt is akarja _hogy_ egy másnak _enged_ akristusban _dicsérvén_ az _isten_ egy szivel és szájal mivel az illyen _engedelmesség_ meg _tart_ a _hív_  _között_ a _békesség_ és az _egyesség_ rom 15 7 6


 _evangélium_ 

szent Jan 4 46

Jöve azért _ismét_ a _galileai_  _Kána_  _ahol_ avizet _bor_ valtoztatta és egy _király_  _ember_ vala kinek fia _beteg_ vala _Kafarnaum_ ez midön _hall_  _hogy_  _Jézus_  _Júdea_  _Galilea_  _jön_  _hozzá_ mene és _kér_  _ő_  _hogy_ alá menne és _meggyógyít_ az ö fiát mert meg _kezd_ vala _halni_ mondá azért _Jézus_ néki hajeleket és _csoda_ nem láttok nem _hisz_ mondá néki akirályi _ember_ uram _alájön_ minek elötte meg _hall_ a _fia_ mondá néki _Jézus_ meny el ate _fia_  _él_  _hív_ az _ember_ a _beszéd_ melyet _Jézus_ monda néki és megyen vala már pedig ö alá menvén a szolgák _elébe_  _jön_ és _tudta_  _ad_ meg mondván _hogy_ a fia _él_  _megkérd_ azért az _óra_ töllök a melyben _megkönnyebbedik_ és meg mondák néki _hogy_  _tegnap_  _hét_  _óra_  _elhagy_  _ő_ a _hideglelés_  _ész_ vevé azért az attya _hogy_ az az _óra_ volt a melyben mondotta néki _Jézus_ ate _fia_  _él_ és _hív_ ö és az egész _ház_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ ez a _király_  _ember_ példáz

 _f_ Példáza az ollyan _gyenge_ akik tsak amagok _haszon_  _keres_ akristust akik tsak anyomoruságban _gondolkodik_  _felőle_ és akik tsak atesti _jó_  _folyamodik_  _hozzá_ akristus nem _elidegenít_ magátol noha szemére _hány_  _hitlenség_  _eszerint_ is _kell_  _bánni_ a pásztoroknak azokal kik _gondviselés_ alat vannak a szeretet nem engedi azt _hogy_ öket meg vessék és _elidegenít_  _hanem_  _békességes_  _tűrés_ és _engedelem_  _kell_  _hozzá_ lenni: meg mutattya ez a példa _hogy_ mely szükséges nékünk anyomoruság mert valamint _hogy_ a jó állapotban valo létünk ateremtett állathoz _kapcsol_ minket és ateremtet állathoz valo ragaszkodás az _isten_ valo _feledékenység_  _okoz_  _ellenben_ anyomoruság ateremtet állattol el vonszon és _akkor_ az _isten_  _folyamodik_ 

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ a _Krisztus_ azt _hány_ szemére annak az _ember_  _hogy_ nem _hisz_  _ha_ tsak _csoda_ nem lát nem kivántateké _csoda_ arra _hogy_  _hisz_ 

 _f_ Igen is _kívántatik_  _de_ az ö _kicsiny_  _hit_  _fedd_  _ő_ mivel atsudák a melyeket látot vagy _hall_  _kevés_  _használ_ néki az ö lankadsága pedig _képzel_ az ollyan _keresztény_ kik mint egy _felébredvén_ némely _eset_ ugy mint valamely _hirtelen_  _halál_  _hajótörés_ vagy valamely nyomoruságban valo _esés_ azonnal a _megtérés_ valo _gondolat_  _jön_ elméjekben _de_  _aki_ arend _szerint_ valo álmokban _visszaesik_  _mihelyt_ nem láttyák a veszedelmet mert a veszedelem tsak az elmét és az _érzékenység_  _meghat_  _de_ a szivet meg nem változtatta _eszerint_  _cselekedik_  _fáraó_  _aki_ amidön asok féle _ostor_ látá meg vallá _igazságtalanság_  _de_ az ö szive mind anyiszor _megkeményedik_ valamenyiszer látá _hogy_ attol meg menekedet volna

 _k_ Ez az _ember_ el idegenedéké azért _hogy_ a _Krisztus_ meg _fedd_  _ő_ 

 _f_ Eppen nem söt még álhatatosan _kér_  _fia_  _meggyógyítás_  _megtanul_ ebböl _hogy_ nem _kell_ mindgyárt _megijedni_ azon _ha_ valamely akadályt látunk az üdveségnek uttyában _hogy_ meg nyerhesük _kívánság_ azt álhatatosan _kell_  _kérni_ az álhatatlanság attol vagyon _hogy_ nintsen se _hit_ se szeretetünk se _bizodalom_ és azért meg nem _érdemel_ akegyelmet melyet _kér_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ a szülék _abból_  _hogy_ mitsoda _gond_ vagyon ennek az _ember_ a _fia_ 

 _f_ Azt _tanulhat_ ebböl apéldábol _hogy_ sokal inkáb szánnyák _gyermek_ lelki _betegség_ mint ez az _ember_ szánnya fiát testi _betegség_ alelki _betegség_ sokal nagyobbak atestieknél hameg _tekint_  _hogy_ mik _követ_ azokot az _örökkévaloság_ atesti _betegség_ ahalál avége _de_ alelki _betegség_  _örökös_ nyomoruságokban vetik _gyermek_  _hogy_  _ha_ meg nem orvosollyák a penitentziával _ezért_ is vagyon _hogy_ az atyák _elég_ nem sirathattyák rendeletlenségeit _gyermek_ annál is inkáb _tartozik_ azzal _hogy_  _gyakorta_  _ők_ annak az _ok_ el mulatván öket _inteni_  _oktatni_ és _jól_ nevelni _de_ söt még rosz példát és rosz _tanács_ adnak nékik annak az atyanak példája _aki_ mondgya az _írás_  _hogy_  _hív_ ö és az egész _ház_ akristusban _őneki_ igen nagy _oktatás_ lehet egy atya és anya egyedül nem üdvezülhet szükséges _hogy_ munkálkodgyanak az egész _ház_ üdveségin _ha_ azt akarják _hogy_  _gyermek_ és _cseléd_  _keresztény_ és rendesen _él_ magoknak _kell_ arra példát adni _de_ nem tsak szoval és _intés_  _hanem_ amagok jó viselésivel a _elsőbb_ és _nagy_  _hivatal_ a _hogy_ rendben vegyék _ház_ és arra _imádság_ nyerjék meg az Isten áldását ezekre _teljesség_  _köteles_  _de_ mindenek felet ök adgyanak példát _mindaz_ valamit _kíván_  _cseléd_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 21DIK VASÁRNAPON

Imádság

Kérünk uram tégedet _megtart_ jó voltodbol _cseléd_ ugy _hogy_  _gondviselés_ alat lévén minden féle nyomoruságtol meg menekedgyék és _hogy_ ajó _cselekedet_ mivelvén ate nevednek szentellye magát ami urunk Jk


 _episztola_ 

szent pál Efess 6 10

Végezetre _atyámfia_  _megerősödik_ az urban és az ö _erő_  _hatalmasság_  _felöltözik_ az Isten _fegyver_  _hogy_ az _ördög_ leselkedésinek ellene álhassatok mert nintsen mi nékünk _tusakodás_ atest és avér ellen _hanem_ a _fejedelem_ és _hatalmasság_ ellen ezeknek avilági setéttségeknek vezéri ellen alelki _gonoszság_ ellen amenyeiekben azokáért vegyétek fel az Isten _fegyver_  _hogy_  _ellenállhat_ agonosz napon és mindenekben _tökéletes_ meg maradgyatok állyatok azért fel _övedzvén_ ati _ágyék_ valosággal és _felöltözvén_ az _igazság_ pántzéllyában és sarut vonván lábaitokra abékeség _evangélium_  _készület_ mindenekben fel vévén ahitnek paisát melyben az igen _gonosz_ minden _tüzes_ nyilait _megolthat_ és az üdveségnek lelki sisakját vegyétek fel és aléleknek _kard_ mely az Isten _ige_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket szent pál a mái lettzkében

 _f_ Meg mutattya _hogy_ mitsoda _ellenség_ lesz _baj_ ezen avilágon meg _tanít_ arra miképen _meggyőz_ és _elöben_ adgya _hogy_ mitsoda féle _fegyver_  _kell_ az ellen menni és magunkot _oltalmazni_  _megerősödik_ az urban mondgya és az urnak _hatalom_  _felöltözik_ az urnak _fegyver_  _hogy_ az _ördög_ leselkedésinek ellene alhassatok _megerősödni_ az urban nem más _hanem_  _hogy_ a _Krisztus_  _kapcsol_ magunkot álhatatoságal és _hogy_  _ő_ magunkban vegyük az _imádság_ és _hűség_  _által_ ugy _hogy_ ö ótt _győzedelmeskedik_  _ellenség_ mindenhato _kegyelem_  _által_ amely _kegyelem_ áll minden _erő_ és _bátorság_ az urnak _fegyver_  _öltözni_ nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_  _betöltetik_ új _kegyelem_ szeretettel és _buzgóság_ ezek magokban _foglal_ minden jó _erkölcs_ amelyek az Isten _fegyver_ a melyekel ellene álhatunk üdveségünk _ellenség_  _aki_ tsak anyi _hatalom_ vagyon rajtunk amenyit mi adunk nékik lankadságunkal

 _k_  _kicsoda_ az az _ellenség_  _aki_ ellen _kell_ állanunk

 _f_ A mi _ellenség_ nem tsak ollyan _ember_ allanak _aki_ rosz példájok el vesztetik velünk akegyelmet _hanem_ még agonosz angyalokbol is _aki_ az Apostol _fejedelemség_ és _hatalmasság_ nevezi akik meg nem maradván az _igazság_  _kiesik_  _abból_ az _boldog_ állapotbol a melyben az Isten _teremt_ öket asetéttségnek angyalivá lettek akik minden modon tsak azon _igyekezik_  _hogy_ minket is azon nyomoruságban _ejthet_ amelyben ök _esik_  _kevélység_ és azért minden féle _csalárdság_  _elkövet_ 

 _k_ Mit _kell_  _tehát_  _cselekedni_  _hogy_  _ellene_ álhassunk a rosz napon akisertetnek _idő_ és _hogy_ magunkot _oltalmazhat_ 

 _f_ Az Apostol arra _int_  _hogy_ az _isten_ minden _fegyver_  _felöltözik_ mivel rettentö _ellenség_ vagyon _dolog_ akik mindenkor azon vannak _hogy_ nékünk árthassanak akik minket igen _felülhalad_ mind _erő_ mind elmével mind mesterségel az ö _dühös_  _kívánság_ a _hogy_ minket el veszesenek és arra _ezer_ modot _talál_ amelyek el vannak rejtve és _elkerülhetetlen_  _folyamodik_  _tehát_ az Isten _fegyver_  _hogy_ magunkot _megoltalmazhat_ arosz napon a mely egész _élet_  _terjed_ szükségünk vagyon _tehát_ az _isten_ minden _fegyver_ mivel tsak az _egyik_ el maradásais _elvesztethet_ velünk agyözedelmet az Apostol pedig mind _különös_  _elöben_ adgya azokot

 _k_ Add _elöben_ azokot a _fegyver_ és magyarázd meg nékünk

 _f_ Allandok legyetek az valoság _öv_ légyen _ágyék_ az _igazság_ legyen pántzélotok lelki saru legyen lábaitokon _hogy_ mindenkor _kész_ lehesetek _hirdetni_ az _evangélium_  _békesség_ mindenek felet vegyétek fel ahitnek paisát az üdveségnek sisakját vegyétek fel és a léleknek _kard_ mely az Isten _ige_ az _állandóság_ a _jó_ szeretete álhatatoságal a melyet semmi meg nem tántorithattya avaloság az a mely _belső_  _elhitet_ velünk _hogy_ tsak ugy lehetünk _boldog_  _hogy_  _ha_ tsak az _isten_  _kapcsol_ magunkot ez ollyan mint egy _öv_ amely szoritva _tart_ az _óember_  _hajlandóság_  _hogy_ az világi _dolog_ ne _kap_ az _igazság_ amely maga a szeretet ollyan mint egy pántzél a mely _befedez_ minket a jó _cselekedet_ a mellyekért az _ellenség_ szivünkben nem _hathat_ az _engedelmesség_ a melyel _engedelmeskedik_ az Isten akarattyának mindenkor _kész_ lévén oda menni _ahova_  _hív_ minket _hogy_ ót _hirdet_  _cselekedet_ és _beszéd_ az _evangélium_  _igazság_ azért ez az _engedelmesség_ olyan mint a saru _hogy_  _bátor_  _járhat_ az Isten uttyán

 _k_ Mit _jelent_ azok atüzes nyilak a melyekröl szól szent pál és mitsoda _fegyver_ lehet azokot el _oltani_ 

 _f_ Azok atüzes nyilak atisztátalanságnak _kívánság_ és _kísértet_  _hogy_ azokot el lehesen _oltani_  _élő_  _hit_  _kell_  _hinni_ az _örökös_  _jó_ és nyomoruságokot ez ollyan paiss mely ellene áll anyilaknak _elöben_  _tévén_ anyomoruságit azoknak kik arosz _kívánság_  _enged_ és _boldogság_ azoknak kik azok ellen állanak az üdveségnek reménsége mely tsak amenyei jót _kíván_ ollyan mint egy sisak mely a _fej_  _befed_ az _isten_  _ige_ ollyan mint a _kétélű_ pallos ugyan erröl is _ad_ nékünk példát akristus apusztában az Isten _ige_ mint egy pallosal _oltalmazván_ magát agonosz lélek _kísértés_ ellen


 _evangélium_ 

szent Matth 18-23

Azokáért _hasonlíttatik_ menyeknek _ország_ egy _emberkirály_  _ki_ számot akara vetni az ö szolgaival és mikor számot _kezd_ vetni _elébe_ viteték egy _ki_  _tízezer_  _talemtum_  _tartozik_ neki mikor pedig nem volna _honnét_  _megfizet_ parancsolá az ura _hogy_  _eladattatik_ ö és a _feleség_ és a _fia_ és mindene amie vala és meg fizettetnék _leborulván_ pedig az a szolga _kér_  _ő_ mondván légy _béke_  _hozzá_ és mindeneket _megfizet_ néked _könyörülvén_ pedig az ur azon a szolgán _elbocsát_  _ő_ és az adoságot meg _enged_ néki _ki_ menvén pedig az a szolga _talál_  _egy_ a _szolgatárs_  _közül_  _ki_ száz pénzel _tartozik_ néki és _megfogván_  _fojtogat_  _ő_ mondván _megfizet_ amivel _tartozik_ és _leborulván_ a _szolgatárs_  _kér_  _ő_ mondván légy _béke_  _hozzá_ és mindeneket _megfizet_ néked amaz pedig nem akará _hanem_ el mene és a _tömlöc_ veté _ő_ mig meg nem fizetné az adoságot látván pedig annak szolgatársai a mik _történik_ igen meg szomorodának és _eljön_ és _megbeszél_ az ö uroknak mind a mik löttek vala _akkor_  _hív_  _ő_ az ura és mondá néki álnok szolga minden adoságot _megenged_ néked mivel _hogy_  _kér_ engem azért nem _kelletik_ volnaé néked is _könyörülni_ a _szolgatárs_ a mint én _könyörül_ rajtad és _megharagudván_ az ura a _hóhér_  _ad_  _ő_ mig meg nem fizetné minden adoságát igy _cselekedik_ az én menyei Atyám is veletek _ha_ meg nem botsátotok _ki_  _ki_ az ö Attya _fia_ a _ti_ szivetekböl


 _evangélium_ 

Szent Matth 18 23

Magyarázat

 _k_ Mitsoda _indulat_  _kell_ szivünkben adni amái _evangélium_ lévö _példabeszéd_ 

 _f_ Szükséges _hogy_ a szivünkben _olt_ az Isten véghetetlen _irgalmasság_ és _jóság_ valo _tisztelet_ amelyekel vagyon az olyan _bűnös_  _aki_ valoságal meg _tér_  _hozzá_  _aki_ azt _ígér_  _hogy_ meg _enged_ nékik tsak a bünösökis _megenged_ atyok _fia_  _aki_ számtalan _sok_ adoságit el engedi azoknak akik _kész_  _kevés_ adoságit _elengedni_  _felebarát_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ ennek a szolgának _cselekedet_  _aki_ mindgyárt meg alázá magát az ura elöt és _idő_  _kér_ tölle

 _f_ Azt _tanulhat_ tölle _hogy_ alázatos _töredelmes_  _kell_  _folyamodni_ az Isten _békességes_  _tűrés_ nem _kívánván_  _hogy_  _megkisebbít_ adoságunknak számát olyan szin alat _hogy_ valamely jó _cselekedet_  _cselekedik_ vallyuk meg és ne _hízelkedik_ magunknak mind azokot a vétkeket a melyeket _cselekedik_ és azt a _tehetetlenség_ a melyben vagyunk _hogy_ magunktol _elég_  _tehet_ 

 _k_ Hogy _ha_  _tehetetlen_ vagyunk az _isten_  _elég_  _tenni_ mitöl vagyon _tehát_  _hogy_ ez a szolga azt _ígér_  _hogy_ mindent _megfizet_ tsak az ura _békességes_  _tűrés_ várakozék

 _f_ A midön valamely _bűnös_  _abban_ avaloságos szándékban vagyon _hogy_  _elég_  _tesz_ az Isten _igazság_ apenitentzia _által_  _feltévén_ magában _hogy_ azt egész _élet_  _gyakorol_ az _ígéret_ nintsen semi _magahittség_ mert ajó _cselekedet_ nem magában _becsül_  _hanem_ akristus _érdem_ és ugyan egyedül tsak _az_  _támaszkodik_ 

 _k_ Adosoké minden emberek valamivel az _isten_ 

 _f_ Igen is adosok és véghetetlen adoságal _hanem_ szóllokis anagy _bűnös_  _de_ még azokis kik ártatlanabbaknak láttzanak ö néki _tartozik_  _sok_ számu _fogyatkozás_ az el vesztet _idő_ a _sok_  _hiábavaló_  _gondolat_ a _sok_  _gondolatlan_ és _haszontalan_ szóért amagához valo szeretetért rosz példa _adás_ abal itéletért a _jó_ el mulatásáért az Isten _jótétemény_ valo _hálaadatlanság_ az _imádság_ valo _tiszteletlenség_ és _figyelmetlenség_ akegyelemel szenttségekel az üdveségi _gazdagság_ és a lelki ajándékokal valo _visszaélés_ a szomoruságokban valo nyughatatlanságért és minden jó _erkölcs_ és jó _cselekedet_  _fogyatkozás_ 

 _k_ Mitsoda _hálaadás_  _megköszön_ ez a szolga az ö urának a _kegyelem_ melyet tett véle nem tsak azért _hogy_  _idő_  _ad_ néki _hanem_ még _hogy_ el _enged_ néki _tízezer_  _talemtum_ állo adoságát

 _f_ Nem _hogy_ még _hálaadás_ let volna _hozzá_  _de_ söt még rettentö _hálaadatlanság_ mutata _hozzá_ mivel _fojtogatni_  _kezd_  _egyik_ a _szolgatárs_  _közül_  _aki_ néki tsak száz pénzel vala ados és _kegyetlenség_  _bánik_ véle

 _k_ Mit _jelent_ a száz pénznek sumája _hasonlítván_ azt a _tízezer_  _talemtum_ summájához

 _f_ száz pénznek summaja amelyel _egy_ szolga _tartozik_ a _társ_ és a mely nem tészen egészen _Husz_  _forint_  _jelent_ a vétket amelyel egy _ember_  _megbánthat_ a másikát a _tízezer_  _talemtum_ summája a mely 23 millium _forint_ megyen _jelent_ avétket a melyel az _ember_ meg bánttya az _isten_ és a melyért adossá marad az ö _igazság_ ugy annyira _hogy_ a vétek amelyel _megbánt_ az _isten_  _felség_ sokal _feljebb_  _halad_ mind azokot a _gyalázat_ és _becstelenség_ a melyeket szenvedhetünk az _ember_ noha mi tsak semmik legyünk is Isten elött azért _ha_ ollyan _keményszívű_ leszünk _hogy_ atyánk _fia_ meg nem botsátunk arra _kényszerít_ az _isten_  _igazságtalanság_ és _hálaadatlanság_  _hogy_ nékünk se _megbocsát_ söt még viszá vonnya _irgalmasság_ és _hogy_  _igazság_  _keménység_  _bánik_ velünk

 _k_ Mitsoda _büntetés_  _megbüntetődik_ ennek a szolgának _hálaadatlanság_ és _embertelenség_ 

 _f_ Az ura viszá vevé tölle avéle tett _kegyelem_ és ahohérok _kéz_  _ad_ míg meg nem fizetné minden adoságát _eszerint_ is _bánik_ az Isten mind azokal kik szivekböl meg nem botsattyák _felebarát_  _ellene_ tett vétkeket viszá is veszi töllök ugy mondván abotsánatot melyet _enged_ nekik atöbb tett vétkekért mert ez az utolso vétkek _felülhaladván_ atöbbit ollyan _kemény_  _megbüntet_ öket mint _ha_ semmit nem _elenged_ nékik ahóhérok pedig az _ördög_  _aki_ adgya abünöst _holta_  _hogy_  _kínoz_  _mindaddig_ még meg nem _fizet_ adoságit _de_ mint _hogy_ már az után _elég_ nem _tehet_ az _isteni_  _igazság_ azért _örökös_  _kéz_  _között_ és _hatalom_ alat lészen azoknak a _kegyetlen_  _dühös_ lelkeknek

PÜNKÖSD UTÁN VALO 22DIK VASÁRNAPON

Imádság

Oh’ _isten_  _te_ vagy a mi _erő_ és _hajlék_  _tekint_  _kegyes_ anyaszent egyházadnak áitatos _könyörgés_ mivel _te_ adod _beléje_ azt az áitatoságot és adgyad _hogy_ meg nyerhesük amit _hit_  _kér_  _tőle_ a mi urunk Jk


 _episztola_ 

Szent pál philip 1 3

Hálákot adok az én _isten_ minden _tirólatok_ valo _emlékezet_ mindenkor minden _imádság_ minnyájotokért _öröm_  _könyörögvén_  _hogy_ részesek lettetek akristus _evangélium_ az elsö naptol _fogva_ mind eddig _bízván_  _abban_  _hogy_  _aki_  _kezd_  _benne_ ajó _dolog_ el végezi akristus _Jézus_ napjáig amint méltó nékem azt _ítélni_ minnyájotok felöl azért _hogy_ szivemben _tart_  _titeket_ és az én _fogság_ és az _evangélium_  _oltalmazás_ és _erősítés_  _hogy_ minnyájan _társ_ legyetek az én _öröm_ mert _bizonyság_ az Isten mint _kíván_ minnyájotokot a _Jézus_  _Krisztus_ szeretetiben és azért _imádkozik_  _hogy_ ati szeretetetek inkáb s’inkáb _bővelkedik_ atudományban és minden _értelem_  _hogy_ a _jeles_  _javall_  _hogy_ legyetek _tiszta_ és _botránkozás_ nélkül akristus napjára _teljes_ lévén az _igazság_  _gyümölcs_ a _Jézus_  _Krisztus_  _által_ az _isten_  _dicsőség_ és _dicséret_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _fundál_ szent pál azt ajó vélekedést amelyel vagyon a _filippi_ felöl amelyért _bízik_ üdveségekröl

 _f_ 1 Arra _fundál_  _hogy_ az Isten _elkezdvén_  _benne_ üdveségeknek munkáját _hisz_  _hogy_ elis fogja azt végezni 2 arra aszeretetre a melyel szivében _hordoz_ öket és a mely tsak az _isten_ volt 3 arra _hogy_ a _hozzá_ valo szeretetért szeretettel _felel_ néki részt vévén az ö _oltalmazás_ és az _evangélium_  _erősítés_ 

 _k_ Mint _kell_  _cselekedni_ apásztoroknak szent pál példájára azokal akik azö szeretettel valo munkájokal _jól_  _él_ 

 _f_ Hogy _ha_  _hasonló_ lélektöl _igazgattatik_  _hasonló_  _bizodalom_  _kell_ nékik mutatni üdveségek felöl

 _k_ Mitöl vagyon _hogy_ szent pál _esküvés_  _bizonyít_  _hogy_ szereti öket az _isten_  _híván_  _bizonyság_ a _Krisztus_ nem tilttyaé az _esküvés_ 

 _f_ A _Krisztus_ nem _tilt_  _teljesség_ az _esküvés_ mivel az _esküvés_ vallásbéli _cselekedet_ és _hogy_ a szent Lélek _aki_ szent pálban szollot magával nem _ellenkezik_ amit akristus szája _által_ szollot _hanem_ akristus a _könnyű_ és szükség nélkül valo _esküvés_  _tilt_ a midön _hamis_ vagy _igazságtalan_  _dolog_ akarunk _esküvés_  _bizonyítani_ vagy is amidön nem vagyunk _bizonyos_  _abban_ amiért _esküszik_ mivel _akkor_  _hiába_ vennök fel az ur nevét és _káromkodik_ a mely igen nagy vétek _háromféle_  _dolog_  _kívántatik_ az _esküvés_ avaloság az _igazság_ és az _ítélet_ a _teljesség_ meg üsmért valoság a _bizonyos_  _igazság_ és az _ítélet_ az az a voloságos szükség és a _helyes_  _ok_ 

 _k_ Hogy szeretünk valakit akristus szeretetében

 _f_ A midön azon lélekben és szeretettel szerettyük mint a melyel akristus szeretet minket és tsak egyedül _őérte_ szeresük _eszerint_  _kell_ alelkeket szeretni apásztoroknak _kész_ lévén azoknak üdveségekért _élet_ adni a _Krisztus_ és szent pál példájára _eszerint_ is _kell_ ahiveknek egy mást szeretni szent _János_  _szerint_ és nem _ember_ szines vagy _haszon_ valo szeretettel a mely _éppen_ nem _felebaráti_ szeretet

 _k_ Mit _kér_ szent pál az _isten_ : a _filippibeli_  _hív_ 

 _f_ Azt _kér_ nékik _hogy_ az ö szeretetek _hovatovább_ nevekedgyék a _tudomány_ és az _értelem_  _hogy_ meg _tud_  _különböztetni_ a mi _jobb_ és _hasznos_  _hogy_  _tiszta_ és _igaz_ legyenek és mind _holt_ az Isten uttyan _jár_ minden _botránkoztatás_ nélkül

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _botránkozás_ nélkül akristus napjáig

 _f_ Az Apostol azt akarja mondani _hogy_ egy _kereszt_ minden maga viselésivel meg _kell_ mutatni _hogy_  _egyéb_ nem _tekint_ tsak azt _hogy_ a _Krisztus_ mehesen az ö _bíró_ akinek egész _élet_ valo számot _kell_ adni nagy vigyázás _kell_ arra _hogy_  _holt_ azon az uton _járhat_ a mely _az_ a _cél_ vezet szüntelen _kell_  _kérni_ a szeretetnek és az _értelem_ nevekedésit

 _k_ Miért _kér_ az Apostol _hogy_ ahivek _teljes_ legyenek az _igazság_  _gyümölcs_ 

 _f_ Mert az _igazság_ mely maga aszeretet _soha_ sem _henyélő_ senem magtalan annak _gyümölcs_  _kell_  _hozni_  _tudniillik_ jó _cselekedet_ és _keresztényi_ jó _erkölcs_ a melyek _gyökér_ a szeretet azt mondgya _hogy_ ezek agyümöltsök akristus _által_  _adattatik_ mivel a szeretetet az ö _érdem_  _által_ veszük azt mondgya _hogy_ a _hív_ az Isten _dicsőség_ és _dicséret_ legyenek _teljes_ azon _gyümölcs_ mert valamit a szeretet teremt azt mind az Isten _dicsőség_ és _dicséret_  _kell_  _fordítani_ aszeretet az _isten_  _jön_ mondgya szent _János_ és viszá is siet szüntelen _hozzá_ amit pedig az ö _dicsőség_ és _dicséret_ nem _fordít_ a se nem az _igazság_ se nem a szeretetnek _gyümölcs_  _hanem_ a magunkhoz valo szereteté a mely tsak a maga _dicsőség_  _keres_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 22 15

Akor el menvén a _farizeus_  _tanács_  _tart_  _hogy_  _megfog_  _ő_  _beszéd_ és _hozzá_  _küld_ atanitványokat aHerodiánusokal mondván Mester _tud_  _hogy_  _igaz_ vagy és az Isten utát _igazság_  _tanít_ és nints néked _gond_ valakire mert nem nézed az emberek személlyét mond meg azért nékünk mit álitasz szabadé adót adni a _császár_ vagy nem  _értvén_ pedig _Jézus_ az ö álnokságokat mondá mit _kísért_ engem _képmutató_ mutassátok meg nékem az adó pénzt azok pedíg _előhoz_ néki egy pénzt és mondá nékik _Jézus_  _kié_ ez _akképp_ és a felyül valo _írás_ mondák néki a _császár_ akkor mondá nékik adgyátok meg _tehát_ a _császár_ ami a _császár_ és ami az _isten_ az _isten_ 


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_  _hasonlít_ azokhoz a _farizeus_ kik meg akarák _fogni_ akristust _beszéd_ 

 _f_ Az ollyanok kik _hízelkedvén_ rosz _kívánság_  _keres_ magoknak okot és menttséget a _Szentírás_ és akik _hogy_  _elfedez_  _feslett_  _élet_ és szokásokot tsak azon részek és _hely_ mellé állanak az _írás_ amelyek az Isten _irgalmasság_ szolnak és el _hagy_ azokot amelyek azö _igazság_  _emlékezik_ az ollyan mint _ha_ magát a szent lelket akarná _kísérteni_  _ha_ lehetne azt akarván véle mondatni a mit nem mondot és amit nem mondhat valamint ezek a _farizeus_ akik azt akarák mondatni akristusal amit se nem _kelletik_ mondani senem mondhatta

 _k_  _kicsoda_ azok kik valamint a _farizeus_ és a _herodianus_ fel _támad_ akristus és az ö _tanítás_ ellen ámbár ök magok _között_  _ellenkező_  _tart_ is

 _f_ Azok az _eretnek_ kik meg _egyezik_ egy másal az Anyaszent egyház ellen _aki_ a _Krisztus_  _jegyes_ és _test_ noha magok _között_  _ellenkező_  _tanít_ is _de_ azon meg _egyezik_  _hogy_ az Isten szolgait és az _igazság_ üldözék

 _k_ Mitsoda _kérdés_  _tesz_ a _farizeus_ és a _herodianus_ az urnak

 _f_ Azt _kérd_ tölle _ha_ szabadé adot _fizetni_ a _császár_ vagy nem az ö szándékjok avala _hogy_ meg fogják szavában akár mi némü választ adgyon _ha_ azt _felel_  _hogy_ nem szabad a romai _gubernátor_  _kéz_  _esik_ a _herodianus_ is _jelen_ lévén _bizonyság_  _tesz_ ellene _hogy_  _ha_ pedig azt _felel_  _hogy_ szabad adot _fizetni_ a _császár_ azal anép _harag_  _esik_  _aki_ azt _tart_  _hogy_ tsak az _isten_  _függ_ és _aki_  _kénytelenség_ vagyon _idegen_  _hatalom_ alat afarisaeusok pedig anép mellet _tartván_  _kész_ valának _bizonyság_  _tenni_ anépnek ellene _de_ ollyan _bölcs_ és _okos_  _felelet_  _ad_ nékik _hogy_ se a _császár_ se anépnek _harag_ nem _eshet_ik_ se _ellenség_  _abban_ semit nem _találhat_  _megtanul_ ebböl a példábol _hogy_ mindenkor ollyan _eszes_ legyünk mint akigyók és egy ügyüek mint a _galamb_ és _hogy_ meg ne sérttsük amenyiben töllünk lehet a _feljebbvaló_ 

 _k_ Nem kellé _ki_ mondani azal a szent nemesi szabadságal _gondolat_ a midön az _isteni_ szolgálatrol és az _igazság_ vagyon akérdés

 _f_ A meg lehet _tartozik_ is azt _ki_ mondani szabadságal a midön aszükséges az Anyaszent egyháznak és másoknak lelki _java_  _de_ semmit olyat nem _kell_ mondani a mi meg sérthetné atiszteletet a melyel _tartozik_ atiszttségben lévöknek se más felöl el nem _kell_ árulni a lélek üsméretet se az _igazság_ a _keresztényi_ szabadság se nem _félénk_ se nem _illetlen_ se nem _kevély_ arra vigyáz _hogy_  _helytelen_ magának _baj_ ne _csinál_ se _hogy_ ajót el ne ronttsa a melyet _cselekedhet_ik_  _de_ meg más felöl _kész_ mindenre adni magát inkáb mint sem _kötelesség_ el mulasa

 _k_ Nem kellé mindenkor az _igazság_  _ki_ mondani

 _f_ El lehet és el is _kell_ azt némelykor _hallgatni_ a midön a szükség nem _hoz_  _hogy_ szollyanak vagy is amidön több roszat _cselekedik_ mint jót _ha_ szollanának _de_ a midön _kényszeríttetik_ a szollásra ugy szollyunk _hogy_ senkit meg ne serttsünk _mindazonáltal_  _igazán_  _tiszta_ és _homályosság_ nélkül _kell_ szollani _soha_ sem szabad _ellenkező_ mondani az _igazság_ se _kétértelmű_ szót _hogy_ azal _elfedez_ 

 _k_ Honnét vagyon _hogy_ a _Krisztus_  _aki_ mindent _tud_ még is az ado pénzt akará meg látni _elsőbben_ minek elötte _megfelel_ akérdésre

 _f_ 1 Mert az _önnönmaga_  _felelet_ akará meg szégyeniteni azokot kik _ő_  _kísér_ mivel azt _felelvén_  _hogy_ a _császár_  _kép_ vagyon apénzen azt magok láttyák _hogy_  _tartozik_ adoval a _császár_ mert a pénz a _császár_  _kép_ vagyon _verve_ 2 azt is meg akará nékik mutatni _hogy_ meg vetette volna a _földi_  _gazdagság_ azért is akará látni apénzt mert azt nem üsmérte

 _k_ Mitsoda _felelet_  _ad_  _tehát_ nékik akristus

 _f_ Azt _felel_ nékik _hogy_ adnák meg a mi a _császár_  _de_  _tartozik_ azal is _hogy_ meg adgyák az _isten_ a mi az _isten_ mint _ha_ azt mondaná nékik valamint a pénzre nyomatatot _kép_ a _császár_  _jelent_ a _földi_  _dolog_ valo _hatalom_  _köz_ ugy az _isten_ lelkünkben nyomtatot _kép_  _jelent_ az ö _örökös_  _hatalom_ azokon ebböl azt _kell_  _kihozni_  _hogy_  _ha_  _teljes_  _engedelmesség_  _tartozik_ az _örökös_ urunknak minden világi _dolog_ annál is inkáb _tartozik_ szorgalmatoságal: és _hűség_  _engedelmeskedni_ az _isten_ mindenekben mind a lelki mind a testi _dolog_ és mint _hogy_ mindeneket ö tölle vettünk és mindenekel ö néki _tartozik_ ö néki is _tartozik_ viszá adni mindeneket azt ellehet mondani _hogy_  _kevés_ vannak _aki_ a _fejedelem_  _törvény_ ellen _cselekedik_  _de_ még _kevés_ vannak akik _engedelmeskedik_ az Isten _törvény_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO 23DIK VASÁRNAPON 

Imádság

Kérünk uram tégedet _megbocsát_ népednek _bűn_ mert ami _gyarlóság_ abünnek _kötél_  _ejtvén_ minket a _te_  _jóság_ attol meg szabaditassunk ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál _Fülöp_ 3 17

Legyetek én _követő_  _atyámfia_ és vegyétek _ész_ azokat _aki_ ugy _jár_ amint ami példánk nálatok vagyon mert sokan _jár_  _ki_  _gyakorta_ mondottam néktek (most pedig sirvais mondom:) a _Krisztus_  _kereszt_  _ellenség_  _ki_ végek aveszedelem _aki_  _has_ az _isten_ és _dicsőség_ az ö _gyalázat_ vagyon kik a _földi_  _kedvel_ a mi nyájaskodásunk pedig mennyekben vagyon _ahonnét_ várjuk az üdvezitöt is a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _aki_ meg ujittya ami alázatos _test_  _hasonló_  _tévén_ az ö _dicsőséges_  _test_ a _cselekedet_  _szerint_ melyel mindeneket maga alá vethet az okáért szerelmes és _kívánatos_  _atyámfia_ én _öröm_ és én _korona_ igy állyatok az urban szerelmesim _Evodia_  _kér_ és Syntikesnek _könyörög_  _hogy_  _egyetért_ az urban _kér_ tegedet is _igaz_  _társ_ segittsed meg azokot akik én velem munkálodtak az _evangélium_  _Kelemen_ és az én több segitöimmel _aki_ nevek az _élet_  _könyv_ vannak


Magyarázat

 _k_ A pásztorok és a _feljebbvaló_ nem mondhattyáké azt el szent pálal legyetek a mi _követő_ 

 _f_ Igen is vagyon ollyan alkalmatoság amelyben el mondhattyák el is _kell_ mondaniok _de_ ugy _hogy_  _megfeddhetetlen_ legyenek magok viselésiben és szokásokban amidön példának okáért az alattok valojok _kísértet_ vagy _háborúság_ vannak _akkor_ amagok példájokot _kell_  _elébe_ adni _de_ egyedül ahozájok valo szeretetböl és azért _hogy_  _megoltalmazhat_ öket az _esés_ 

 _k_ kik valának azok _aki_ szól szent pál _hogy_ a _hív_  _óv_ töllök magokot _követvén_ az ö példáját

 _f_ Azok ollyanok valának _aki_ sirás nélkül nem szolhatot mert _ellenség_ valának a _Krisztus_  _kereszt_ azok _hamis_ apostolok valának kik _enged_  _tanítvány_ meg romlot _hajlandóság_ azt mondgya _hogy_ sirva szól _az_ mert nagy _kár_  _tesz_ a _filippi_  _hív_  _aki_ ö igen szerette

 _k_ Mitsodások valának még azok ahamis _doktor_ 

 _f_ A _has_  _tart_  _isten_ mindent az _étel_ és az _ital_  _gyönyörűség_  _fordít_  _holott_ tsak az Isten _dicsőség_  _kell_ mindent _fordítani_ minden _dicsőség_ a _fertelmes_ és vétkes _cselekedet_  _tesz_ azokot _tart_  _boldogság_  _dicsekedvén_  _abban_ amit szégyenleni _kelletik_ tsak a _földi_  _dolog_  _kíván_ és szerették ugy mint agazdagságokot a testi _gyönyörűség_ mely _kívánatos_  _dolog_ volna _ha_ sokan a _kereszt_  _közül_ söt még az _egyházi_ szolgák _közül_ is ezekhez nem _hasonlít_ 

 _k_ Mit várnak avaloságos _kereszt_ akristustol az ö második _eljövetel_ a mi atesteket _illet_ 

 _f_ várják az _isten_ valo _fogad_  _fiúság_ egész _beteljesedés_ mely atesteknek válttsága és meg szabaditása suhajtva várják _hogy_ meg változtassa azt a rothadot _test_  _hasonló_  _tévén_ amaga _dicsőséges_  _test_ mert amint másut mondgya az Apostol _hogy_ a mi _test_ mint amag rothattságban nemtelenségben és _erőtlenség_ vettetik el _de_ rothadatlanságban _dicsőség_ és _erő_  _feltámad_ 1 cor 15 42 43 44 epedig annak az _erő_  _hatalom_ megyen végben a melyel a _Krisztus_ maga alá vett mindeneket

 _k_ Mire _int_ minket az Apostol mind ezekre valo nézve

 _f_ Arra _int_  _hogy_  _hív_ meg maradgyunk az urban mivel a nem _elég_  _hogy_ ugy _kezd_  _élni_ mint a menynek lakosi mint ollyanok kik már a _keskeny_ utra mentenek _hanem_ álhatatoságal _kell_  _járni_ és meg gyözni az akadályokot egy szoval mind végig álhatatosnak _kell_ lenni

 _k_ Mit _ért_ az _élő_  _könyv_ valo _beírattatás_ 

 _f_ Azt _ér_  _hogy_ azok _között_ lehesünk _aki_ még _eleve_ üsmért és szeretet és _aki_ világ _teremtés_ elött választotta el az ö akarattyának szándéka _szerint_  _hogy_ szentek és makula nélkül valok lennének az ö szine elött és _aki_  _fogad_  _fia_ rendelte a _Krisztus_  _által_ ö magában rom 8 24 Efes 1 4 5 nintsen más mod _abban_  _hogy_ azok _között_ a _boldog_  _között_ lehesünk és _hogy_  _megtudhat_  _ha_ azok _között_ vagyunké vagy sem _hanem_  _hogy_ menyei _élet_  _él_ és szeretettel _jár_ az _evangélium_ uttyán


 _evangélium_ 

szent Matth 9 18

Mondván ö ezeket nékik _íme_ egy _fejedelem_  _előjárul_ és _imád_  _ő_ mondván uram a leányom most _meghal_  _de_ jere _tesz_ reá a _kéz_ és _megéled_ és _felkelvén_  _Jézus_  _követ_  _ő_ és az ö _tanítvány_ és _íme_ egy aszszony _ki_  _vérfolyás_ szenved vala _tizenkét_  _esztendő_  _hátul_  _járul_ és _illet_ az ö ruházattya peremét mert mondgya vala magában _ha_ tsak aruházattyát _illet_ is _meggyógyul_  _Jézus_ pedig _fordulván_ és látván _ő_ mondá _bízik_ leányom ate _hit_  _meggyógyít_ teged és _meggyógyul_ az aszszony azon _óra_ és midön _Jézus_ a _fejedelem_  _ház_  _jön_ és látta volna a siposokot és atolyongo sereget mondá _eltávozik_ mert nem _meghal_ a leánzó _hanem_ aluzik és _csúfol_  _ő_ és midön _ki_ vettetett volna a sereg bé mene és a _kéz_  _fog_ és _felkel_ a leánzo és ehir _ki_ mene az egész _föld_ 


Magyarázat

 _k_ A _Krisztus_ miért tett uttyában meg más _csoda_ is minek elötte _feltámaszt_ a _fejedelem_ leányát

 _f_ Azért _hogy_  _megerősít_ ahitét annak a _fejedelem_  _aki_ még _gyenge_ volt ahitben mint _hogy_ szükségesnek tartálenni az üdvezitönek személyében valo _jelenlétel_ és _kéz_  _holt_ leányára valo _tétel_  _hogy_  _feltámadhat_ azt is akará példájával meg mutatni _hogy_ szüntelen _kell_ munkálodni és _hogy_  _egy_ jó _cselekedet_ a másikát _kell_  _követni_  _hogy_ semmi üreség ne légyen _élet_ 

 _k_ kit _jelent_ ez a _beteg_ aszszony _aki_  _vérfolyás_ szenvede _tizenkét_  _esztendő_ 

 _f_ Jelenti az ollyanokot kik meg vénülnek a vétekben _főképpen_ atesti és _fertelmes_ vétekben azok kik erre az _ocsmányság_ adták magokot ritkán _elhagy_ és _kevés_ látunk ollyat _aki_ ellene mondgyon azoknak aveszedelmes szoktatásoknak az _evangélium_ azt mondgya _hogy_ az _orvos_ semit nem segithettek ezen az aszszonyon söt még _orvosság_ ártot nyavalyályának ebböl azt láttyuk _hogy_ amely lélek meg akar gyógyulni _betegség_ ne ragaszkodgyék az _ember_ se _benne_ ne _bízik_ se magában _hanem_ egyedül _abban_ az _örökös_  _orvos_  _aki_ egyedül _meggyógyíthat_  _ő_ nintsen _őelőtte_  _meggyógyíthatatlan_ nyavalya mert mitöl vagyon _hogy_  _gyakorta_ egy nehány _esztendő_ mulva szintén ollyan _betegség_ vannak még nagyobban mint sem _eleinte_  _hanem_ attol _hogy_ tsak az _ember_  _bízik_ és nem _folyamodik_ akristushoz _bizodalom_ tsak az _ember_  _beszél_ anyavalyárol és nem akristusnak

 _k_ Mit _talál_ még valamit _olyas_ ennek az aszszonynak _cselekedet_ 

 _f_ Nagy _hit_ és nagy alázatoságot _talál_ olyan nagy _tisztelet_ vala akristushoz _oly_ seminek _tart_ magát lenni és _oly_  _érdemtelen_  _hogy_ véle szollyon és _elébe_ menyen _hogy_ rettegve és _titkon_  _közelít_  _hozzá_ el rejtvén magát anép _között_ el hitetvén magával _hogy_  _hacsak_ a _köntös_ illetheti is meg _hogy_  _meggyógyul_ 

 _k_ Noha akristust a sereg igen szorongatta miért mondá _tehát_  _hogy_ valaki meg _illet_ a többi nem illettéké meg

 _f_ Mert tsak azok _megillet_  _ő_ akik _élő_  _hit_  _járul_  _hozzá_ az Anyaszent egyházban lévö testi emberek valo _hogy_  _ő_ szorongattyák _de_ nem _illet_  _külső_ igen _közelget_  _hozzá_  _de_ a szivek mesze vagyon tölle ö tsak az alázatos _penitenciatartó_  _tekint_ atöbbit számban sem veszi _hogy_  _ő_  _megillethet_  _megillet_  _előbbször_ magunkot _tekint_ a magunk nyomoruságát egy felöl és más felöl az üdvezitönek _tisztaság_ és szenttségét

 _k_ A _Krisztus_ miért akará _hogy_ aköntösének also részit _megillet_ ez az aszszony _hogy_  _meggyógyít_  _ő_ 

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_ ollyan _eszköz_ amitsodásal néki tettzik mutattya meg vagy atestben vagy alélekben az ö _mindenhatóság_  _erő_  _hogy_  _ha_ pedig az _érzéketlen_ és még az alá valo _dolog_ is _ki_ mutattya munkálkodását azért vagyon _hogy_ annál nagyob _fényesség_  _kitetszik_ az ö _örökös_  _hatalom_ és _hogy_ ne az _eszköz_  _tulajdonít_ az _őkegyelme_ és _jóság_  _csoda_  _hanem_ az elsö oknak és azokért _dicséret_ adgyanak néki _eszerint_ adgya _kegyelem_  _nagy_  _erő_ akülsö és láthato _jel_ a melyek tsak alá valo _dolog_ magokban illyenek a szenttségek amelyeket rendelt az Anyaszent egyházban _eszerint_  _cselekedik_ a szentek _tetem_ és aláb valo _dolog_ amelyek _hozzá_  _tartozik_  _hogy_  _csoda_  _tesz_ és _hogy_ meg változtassa atermészetnek rendét szent péternek az árnyékja a _keszkenő_ vagy a ruha melyek szent pál testét _ér_  _eszerint_  _meggyógyít_ abetegeket és üzik vala el az _ördög_ még _élte_ act 5 15 _c_ 19 12 etehát a _kezdet_ annak a _tisztelet_ a melyel vannak a _hív_ a szentek _tetem_ akik az _isten_  _baráti_ akristusnak _tag_ és a szent léleknek _templom_ 

 _k_ Ez az aszszony volté valamely _hálaadás_ akristushoz atölle vett _jótétemény_ 

 _f_  _Euszébiosz_  _ír_ az Anyaszent egyház _história_  _hogy_ látta akö _kép_  _Caesarea_Philippi_ amelyet ez az aszszony _csináltat_ akristus _tisztelet_ ebböl láttzik mely régi _szokás_  _akképp_ az Anyaszent egyházban

 _k_ A _Krisztus_ miért üzeté _ki_ a sereget kik aholt leány mellet nagy zajgásal valának

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_ ugy nyerjük meg lelkünknek _meggyógyulás_ és _megtérés_  _hogy_  _ha_  _abból_  _ki_ üzzük arendeletlen _hajlandóság_ és a _földi_  _dolog_ valo _kívánság_ a mellyek _abban_ rendeletlenségeket _okoz_ el _kell_ távoznunk avilági _tolongó_ seregtöl a melyek _között_ nehéz az _isten_  _térni_ ö magát _békesség_  _isten_ nevezi azért nem akar a zürzavar és rendeletlenség _között_ lenni

 _k_ Hogy mondhatá azt az ur _hogy_ a leány nem _meghal_ tsak aluszik

 _f_ Azt akará meg mutatni _hogy_ ö néki olyan _könnyű_ egy _halott_ fel _támasztani_ valamint fel ébreszteni valakit álmábol és _hogy_ az _igaz_  _halál_  _kezdet_ aboldog _élet_ és álom a _test_  _aki_ nyugszik _feltámadás_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ az ur midön _feltámaszt_ a leányt

 _f_ Meg _fog_ néki a _kéz_ és parantsolá _hogy_  _felkel_  _aki_ is azonal _engedelmeskedvén_  _felkel_ az után parantsolá _hogy_ néki _enni_ adnának és _járni_  _kezd_ epéldáza mind azt valamit ö _cselekedik_ láthatatlan képen az ollyan _bűnös_ kit meg akar téríteni _megillet_  _belső_  _ő_ mindenhato _kegyelem_  _kéz_ meg fogja néki _kéz_  _hogy_ jó _cselekedet_ mivellyen parantsollya néki _hogy_  _felkel_ avéteknek mélységéböl és _elhagy_ aroszra vivö alkalmatoságot és azonal _engedelmeskedik_ abünös fel _kel_ és meg mutattya _cselekedet_  _hogy_  _élet_ vagyon penitentziát _tart_ az Isten parantsolatinak uttyán _kezd_  _járni_ az Isten _ige_  _kenyér_  _táplál_ magát és _hovatovább_  _jobban_  _készül_  _az_  _hogy_ magát akristusal _táplálhat_ a szenttségben

 _k_ Mitsoda _oktatás_ vehetnek ebböl az _ifjú_ leányok

 _f_ Azt _hogy_ mód nélkül igen _fél_ alelki _halál_ és _hogy_ még _eleinte_ igen vigyázanak a _kis_ rosz _hajlandóság_ a mellyek lassanként arendeletlenségekben vetik a midön azoknak _elei_ nem veszik _hogy_ pediglen azokot meg lehesen _orvosolni_  _megkezdette_  _kell_ azokot meg sanyargatni _hasonló_ avilági _hiábavalóság_ valo szeretetet is amely véghetetlen vétkeket _okoz_  _hogy_  _ha_ az alkalmatoságokot el nem _kerül_ amái _evangélium_ lévö leánynak a szüléi akristust _ház_  _híván_  _imádság_ nyerék meg _feltámadás_ apedig _keserves_  _dolog_  _hogy_  _gyakorta_ az atyák és az anyák adgyák leányokot avilági szokásokra és _hiábavalóság_ meg ölik öket rosz példájokal és _tanács_ 

PÜNKÖSD UTÁN VALO UTOLSO VASÁRNAPON

Imádság

 _kér_ uram tégedet ujisd meg sziveinket ugy _hogy_ nagyob _buzgóság_  _hozván_  _gyümölcs_ abennünk munkálodo _kegyelem_  _hovatovább_ jobban _élhet_ az _orvosság_ mellyeket ate jóvoltod _enged_ nékünk a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál Coloss 1 9

Azokáért mi is amely naptol _fogva_  _hall_ meg nem szününk _érte_  _imádkozni_ és _könyörgeni_  _hogy_  _betöltetik_ az ö akarattyának üsmerétivel minden _bölcsesség_ és lelki _értelem_  _hogy_  _jár_ méltán az _isten_ mindenekben _kedveskedvén_ minden jó _cselekedet_  _gyümölcsözvén_ és nevekedvén az _isteni_  _tudomány_ minden _erő_  _megerősíttetvén_ azö _dicsőséges_  _hatalom_  _szerint_ minden _békességes_ szenvedésben és _hosszú_  _tűrés_  _öröm_  _hála_ adván az _atyaisten_  _ki_ méltokká tett minket a szentek _örökség_ részesülésére avilágoság _által_  _ki_ meg szabaditot minket a setétség _hatalom_ és _általvisz_ azö szerelmes _fia_  _ország_  _ki_ válttságunk vagyon az ö vére _által_ a _bűn_  _bocsánat_ 


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket a szent pál példája szüntelen _imádkozik_ ahivekért

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ egy pásztornak _aki_ azon lélektöl vezéreltetik szüntelen valo pásztori szorgalmatoságban _kell_ lenni az ö reaja _bízattatik_  _juh_  _aki_  _kemény_ számadásal _tartozik_ az utolso napon szüntelen _kell_  _érte_  _imádkozni_  _kérvén_ az _isten_ abünösöknek _megtérés_ és _hogy_ ajókót azokban meg _tart_ mind végig

 _k_ Mit _kér_ az Apostol akolossa béli _hív_ 

 _f_ Azon _kér_ az _isten_  _hogy_  _betölt_ akarattyának üsméretivel adván nékik minden _bölcsesség_ és lelki _értelem_  _hogy_ az Isten elött méltán visellyék magokot és _hogy_ mindenekben az ö _kedv_  _jár_ valamit az _ember_  _cselekedik_ és valamihez fog tsak amaga akarattyábol amind néki nem tettzik mind _ő_ meg sérti tsak azok üdvezülnek kik azö akarattyát _követ_ szükséges _tehát_ mind magunknak mind másoknak azt _kérni_  _hogy_  _betölt_ akarattyának üsméretivel és szeretetivel mivel egész _élet_ és üdveségünk azon áll és _azonkívül_ tsak a setéttségben _kell_  _járni_ 

 _k_ Hogy _kell_ az Isten elöt méltán viselni magunkot

 _f_ Ugy _hogy_ minden _cselekedet_ tsak arra vigyazunk _hogy_ ö néki _tetszik_  _hozván_ rendünkhöz valo jó _cselekedet_  _gyümölcs_  _igyekezvén_ azon _hogy_ minden nap nevekedhesünk az _isteni_ szeretetben és _félelem_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ az _isten_  _tetszhet_ik_ mindenben

 _f_ Szükséges _hogy_ mentek legyünk minden féle _halálos_ vétektöl _kiirtván_ magunkbol arosz _kívánság_  _gyökér_ még tsak abotsánando vétkekhez sem lévén semmi _hajlandóság_ és azokot el _kell_  _kerülni_ amenyiben az _ember_  _gyarlóság_ azt meg engedi

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ ajó _cselekedet_  _gyümölcs_  _hozhat_ 

 _f_ A _kertész_  _kell_  _követni_  _aki_ egész _élet_  _abban_  _tölt_  _hogy_ arosz _fű_  _kigyomlál_ és ajót mivellyék egy _kereszt_ egész _élet_  _eszerint_  _kell_  _cselekedni_ azon _igyekezni_  _hogy_ arosz _kívánság_ meg ne gyükeredzék szivünkben és _hogy_ a jó _fa_ minden féle jó _gyümölcs_  _teremt_ amely nem _egyéb_  _hanem_ az _isteni_ szeretet melyet a szent Lélek _hint_ szivünkben erre valo nézve szükséges _hogy_  _ki_  _ki_  _megtanul_ egészen rendének és _hivatal_  _kötelesség_ amelyben az Isten _tesz_ mert a _gyümölcs_ tsak anyiban jó a menyiben _illik_ kinek kinek rendéhez vagy _hivatal_ példának okáért más az Atyáknak és az Anyaknak jó _cselekedet_ más a _fi_ más a _gazdag_ más a szegényeké más egy _hivatal_ lévöé más egy _különös_  _ember_ mindenik _fa_ amaga nemeszerént valo _gyümölcs_  _hoz_  _eszerint_  _kell_  _cselekedni_ akülömb _különbféle_ renden lévöknek is szükséges _hogy_  _ki_  _ki_ bé _tölt_  _hivatal_  _kötelesség_ és azt tsak az _isten_ valo nézve mivellye

 _k_ A jó _cselekedet_  _gyümölcs_ mi magunktol vannaké

 _f_ A vétektöl _fogvást_ az _ember_ sziv _meglévén_ romolva semmi jó _gyümölcs_ nem _hozhat_ magátol a rosz _fa_ jó _gyümölcs_ nem _teremhet_ mint _hogy_ ajó _cselekedet_  _gyümölcs_ ajó _fa_  _jön_ tsak a szeretettöl is _kell_ azoknak _jönni_ mivel a _fa_ atészi _jó_ a szeretet pedig szent _János_  _szerint_ az _isten_  _jön_ 1 joa 4 7 és szent pál _szerint_ a szent Lélek _hint_ azt a szivünkben rom 5 5 ne _tulajdonít_  _tehát_ atermészetnek se _erő_ se munkánknak ami tsak egyedül akegyelemtöl _jön_ ajó _cselekedet_ az akarat és a munka _kívántatik_ szent pál _szerint_ az Isten _cselekedik_  _benne_ az akaratot és a véghez vitelt a mint néki tettzik _Fülöp_ 2 13 _őneki_  _kell_  _tehát_ adni aditsöséget minden jó _cselekedet_ 

 _k_ Mitsoda az _isteni_  _tudomány_ valo nevekedés

 _f_ Az Apostol itt nem tsak aközönséges _tudomány_  _ért_  _hanem_ a szeretettel valo _tudomány_ ugyan ezen _értelem_ is mondgya az _írás_  _hogy_ az Isten üsméri a _juh_ és ajuhai is üsmérik _ő_ azokot üsméri kik az _övé_ azokot pedig nem üsméri kik _gonoszság_ mivelnek ezen _értelem_ mondgya szent _János_  _hogy_  _aki_ azt mondgya _hogy_ az _isten_ üsméri és meg nem _tart_ parantsolatit az ollyan _hazug_ 1 Joa 2 4 ebböl _következik_  _hogy_ az _isteni_  _tudomány_ valo nevekedés nem _egyéb_  _hanem_ az _isteni_ szeretetben valo nevekedés mentöl inkáb szeretik az _isten_ annál inkáb üsmérik _ő_ mert az Isten szeretet lévén _aki_  _ő_ szereti _ő_ magában _bír_  _ti_ pedig mondgya az ur meg üsméritek az _igazság_ lelkét mert nálatok marad és _benne_ lészen joa 14 17 _titeket_ pedig _barát_ mondottalak mondgya meg másut mert mindeneket melyeket _hall_ az atyámtol _tudta_ adtam joa 15 15 mentöl inkáb nevekedünk az ö szeretetiben annál inkáb meg üsmérjük az ö akarattyát és annál inkáb _hisz_ az ö _titok_  _igazság_ 

 _k_ Mit _kér_ még szent pál az _isten_ ahiveknek

 _f_ Azt _kér_ nékik _hogy_  _teljes_ legyenek _erő_ az ö _dicsőséges_  _hatalom_  _szerint_ és _hogy_ minden féle állapottyokban _békességes_  _tűrő_ és _öröm_ valo _hosszútűrő_ legyenek _kér_ azért nékik ezeket ajó _erkölcs_ mert akik méltán _jár_ Isten elött azok _ellenség_  _csinál_ magoknak és szüksegek vagyon az _erő_  _hogy_  _ellene_ álhassanak abékeséges _tűrés_  _hogy_  _keresztényi_ modon szenvedgyenek ahoszu _tűrés_  _hogy_ a _gonosz_  _jó_  _fizet_ és _öröm_ el hitetvén magokal _hogy_ az Isten _irgalmasság_ szenvedteti öket és _hogy_ szenvedésünkért az Isten _megkoronáz_  _örökös_ nyugodalomal és _dicsőség_ 

 _k_ Mire _int_ minket az utolso szavaiban

 _f_ Arra _int_  _hogy_ adgyunk _hála_ az _isten_ az _igazság_ világoságáért a melyel meg világositot és azért az ajóságért a melyel meg szabaditot minket a setéttségnek _hatalom_ az _ördög_ és avétek szolgálattyábol _által_ is vitt minket az ö szerelmes _fia_  _ország_ és méltoká tett minket a szentek _örökség_ részesülésére ezek mind ollyan nagy és _drága_  _kegyelem_ a melyek _megérdemel_ alázatos _hálaadás_ és az ö parantsolatinak _megtartás_  _mindennyi_  _irgalmasság_ után semmitöl ugy nem _félhet_ se semmi vétkeseb nem volna mint ahálá adatlanságunk _de_ söt még mint azö szolgálattyához és üdveségünkhöz valo vigyázatlanságunk azokot a _kegyelem_ akristus nyerte meg nékünk vérinek _kiontás_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 24 15

Midön azért láttyátok apusztaság utálatoságát mely meg mondatot _Dániel_ profétátol álván a szent _hely_  _aki_  _olvas_  _ért_  _akkor_ akik _Júdea_ vannak _fut_ ahegyekre és _aki_ ahéjazaton le ne szállyon valamit el vinni aházábol és _aki_ a mezön viszá ne _tér_ ruhaját el vinni _jaj_ pedíg a nehezkeseknek és a szoptatoknak azokban anapokban _imádkozik_ pedig _hogy_ ne légyen ati _futás_  _tél_ vagy szombaton mert nagy _háborúság_ lészen _akkor_ minémü nem volt világ _kezdet_  _fogva_ adig nem is lészen és _ha_ meg nem rövidittettek volna azok a napok egy _ember_ sem szabadulna meg _de_ aválasztattakért meg rövidittettnek azok anapok _akkor_  _ha_  _ki_ néktek mondgya _íme_  _itt_ vagyon akristus vagy amot ne _hisz_ mert _támad_  _hamis_  _Krisztus_ és _hamis_ proféták és nagy _jel_ és _csoda_  _tesz_ ugy _hogy_  _tévelygés_ vitessenek (: _ha_ lehet) még a választattak is _íme_  _eleve_ meg mondottam néktek _ha_ azért mondgyák néktek _íme_ apusztában vagyon _ki_ ne mennyetek _íme_  _rejtekhely_ ne _hisz_ mert amint a villámlás _ki_ megyen _napkelet_ és fel tettzik nap nyugotig ugy lészen az _emberfia_ el jöveteleis valahol atest lészen _odagyűl_ a sasok is mindgyárt pedig azok anapok _háborúság_ után a nap _meghomályosodik_ és a _hold_ nem adgya világoságát és a _csillag_  _leesik_ az _ég_ és az _ég_  _erő_  _megindul_ és _akkor_ fel tettzik az _emberfia_  _jel_ az _ég_ és _akkor_ sirnak a _föld_ minden nemzetségi és láttyák az _ember_ Fiát az _ég_  _felhő_  _jönni_ nagy _hatalom_ és _felség_ és _elküld_ az ö Angyalit _trombita_ és nagy szozattal és _egybegyűjt_ az ö választottit anégy szelekröl az _ég_ végeitöl _fogvást_ azok _határ_ a _fügefa_ pedig _tanul_ példát midön _immár_ az ága _gyenge_ lészen és a levelei _kifakad_  _tud_  _hogy_  _közel_ vagyon anyár azon képen _ti_ is midön láttyátok mind ezeket _közel_ vagyon az ajtokban _bizony_ mondom néktek _hogy_ el nem mulik enemzettség mig nem mind ezek meg lésznek az _ég_ és a _föld_ el mulnak _de_ az én _beszéd_ el nem mulnak


Magyarázat

 _k_ Mitsoda a pusztaságnak utálatosága amelyet _megjövendöl_  _Dániel_ profeta

 _f_ A nem más _hanem_ a _jeruzsálemi_  _templom_  _irtóztató_ valo meg szeplösitése amely _abban_ az _idő_ lett a melyben azt a nyomorult várost aromaiak meg vették és el rontották mivel _sok_ számu szabad _életű_ és _háborúságszerző_  _ifjú_ a sidó nép _közül_  _aki_  _sok_  _tolvaj_  _ad_ magokot akik zélatoroknak nevezék magokot ezek atemplomban zárkozván avárost prédállyák vala és _onnét_  _oltalmazván_ magokot mint valamely _erősség_ amidön anép _kerget_ öket és ót anyi _gyilkosság_ és _tolvajság_ miveltenek _hogy_ aszent _hely_  _tó_ állot avér és _tele_ volt _holttest_ etehát az a _szentségtörő_ utálatoság amelyért avárosra szálla az _isten_ rettenetes _bosszúállás_ és egészen valo el romlása és veszedelme atemplomnak avárosnak és az egész _Júdea_ 

 _k_ Mit _jelent_ ez a pusztaságnak utálatosága

 _f_ Jelenti a szent _dolog_ és az _egyházi_ szolgáknak _szentségtörés_ mivel az _isten_ szenteltetet _dolog_ valo _visszaélés_ a pásztoroknak és apapoknak rendeletlenségek _okoz_ anépeknek és az _ország_ veszedelmeket anépek azért szenvednek és azért _büntetődik_ mert rend _szerint_ ök is részesülnek a _feljebbvaló_ rendeletlenségekben és _követ_ rosz példájokot az Isten illyen pasztorokot _ad_ nékik _harag_  _büntetés_ az ö vétkekért valamint _hogy_ egy jó pásztor az Isten áldása és sokaknak üdveségekre leszen _ellenben_ egy rosz pásztor igen nagy _ostor_ néki és sokaknak lelki romlásokra lészen

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ amidön az Isten _harag_ illyen nagy _jel_ láttyuk

 _f_ Ki _ki_  _tarthat_ attol _hogy_  _ok_ lehet az ollyan nagy nyomoruságnak _hálaadatlanság_ lagyságáért az Isten _kegyelem_ valo _visszaélés_ és a _szentségtörés_ szükséges azért _olyankor_ magunkot még jobban meg aláznunk az ö mindenhato _kar_ alat és azon _igyekezni_  _hogy_  _fohászkodás_  _penitenciatartás_  _megengesztel_ az ur _harag_ és _hogy_  _irgalmas_  _tekintet_ vesse reánk el _kell_  _hagyni_  _Babilónia_ ne _hogy_ részt vévén vétkeiben részt ne vegyünk _büntetés_ ahegyekre _kell_ szaladni az az _ki_  _kell_  _kelni_ avilági romlásbol és _erő_  _kell_ venni magunkon _feljebb_  _emelkedvén_  _hogy_  _közel_ lehesünk és _követhet_ a szent _doktor_ és pásztoroknak példájokot és _tanítás_  _aki_  _jelent_ ahegyek

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _aki_ aház _tető_ vagyon le ne szállyon valamit el vinni _ház_ 

 _f_ Ezek azt _tesz_  _hogy_  _ha_  _egyszer_ azon voltunk _hogy_ avilágot és annak szokásit meg vessük az után már nem _kell_  _az_ viszá _térni_ el _kell_ szaladnunk agonosztol és az _isten_  _kell_ sietnünk legyünk _kész_ az _isten_ és az üdveségért mindent el _hagyni_ és el veszteni nem _kell_  _követni_ a lóth _feleség_ nem _kell_  _visszatekinteni_  _ha_  _egyszer_ az ekét _kéz_ vettük sokan akeresztyének _közül_  _kíván_ ugyan az üdveséget _de_ azt tsak _ingyen_  _kíván_  _kis_  _haszon_ sem akarnának ellene mondani avétekre vivö alkalmatoság _elkerülés_ és el _hagyni_ azt ami megakadályozhattya üdveségeket

 _k_ Mit _jelent_ azok az Aszszonyok kik nyomorultak _ha_ nehezesek vagy szoptatosok lésznek

 _f_ Jelentik az olyan _sok_ számu _keresztény_ kik a világhoz valo ragaszkodást _táplál_ magokban akik mód nélkül szeretnek _bizonyos_  _dolog_  _gondolván_  _hogy_ azok szükségesek noha _ellenkezik_ az üdveségekel akik szükségesnek _tart_ a minden féle alkalmatoságban valo _élet_ és az _ember_  _tekintet_ és _irtózva_ szemlélik a magános és a _penitenciatartó_  _élet_ 

 _k_ Magyarázd meg ezeket aszokot _imádkozik_  _hogy_ ne légyen a _ti_  _futás_  _tél_ vagy szombaton

 _f_ Az ur arra _int_  _hogy_ ami szeretetünk se meg ne hüllyön se meg ne lankadgyon _hogy_ se _heverés_ se _tunyaság_ ne _találtatik_ amidön avilágtol el _kell_ távoznunk valamely üldöztetésért vagy a midön valamely veszedelmes _kísértet_  _esik_ mivel _akkor_ lészen _nagy_ szükségünk abuzgo _isteni_ szeretetre az _erő_ és az álhatatos jó _erkölcs_ 

 _k_ A mit az ur mond _hogy_ nem _kell_  _hallgatni_ azokot _aki_ azt mondgyák akristus itt vagy amot vagyon nem ellenkeziké a mint aprotestánsok _tart_ a _tanítás_ kik a _Krisztus_ az _oltár_ szenttségben valo _jelenlét_  _tanít_ 

 _f_ Eppen nem _ellenkezik_ azzal atanitásal ezek a szok nem is _illik_ az _oltár_ szenttségre avilágosan _ki_ tettzik _hogy_ az üdvezitö ezekel a szokal még _előre_ akará _tudta_ adni ahiveknek _hogy_ lésznek ö utánna ollyan _csalárd_ kik messiásnak neveztetik magokot a mint emeg is _történik_  _Jeruzsálem_ romlása _idő_  _Titusz_  _birodalom_ alat mivel mi nem magunktol mondgyuk az _oltár_ szenttség felöl _hogy_ a _Krisztus_  _itt_ vagy amot vagyon _hanem_ akristus maga mondgya ez az én _test_ ót vagyon _tehát_ a _Krisztus_ az Anyaszent egyház ezt a _tanítás_ a _Krisztus_ magátol vette és ezt _tizenhét_ saeculumtol _fogvást_  _tanít_ a _csalárd_  _aki_ itt szol az ur a népel akarják azt el hitetni _hogy_ akristus itt vagy amot vagyon a pusztában vagy valamely _rejtekhely_ mí pedíg nyilvánságosan mondgyuk és _tart_  _hogy_ valahová _elterjed_ a _közönséges_ Anyaszent egyház a _Krisztus_ ót mindenüt vagyon és minden az ö nevére szenteltetet _templom_ 

A SZENTEK _ünnep_ 

SZENT M MAGDOLNA NAPJÁN

Imádság

Oh’ _isten_ akinek _egyetlenegy_  _fia_  _feltámadás_ után _előbbször_ Maria Magdolnának _megjelenik_ adgyad uram _hogy_ ezen szentnek _esedezés_  _által_ meg láthasuk ate _fia_ ami urunk _Jézus_  _Krisztus_ ate _jobb_  _kéz_ felöl ülni _kér_ tégedet ami urunk J k


 _episztola_ 

Cant 3 2

Fel kelék és _megkerül_ avárost a szorosakon és uttzákon _keres_ a kit szeret az én lelkem _keres_  _ő_ és nem _talál_ reám _talál_ az _őrző_ kik avárost _őriz_ láttátoké akit szeret az én lelkem egy _kevéssé_ midön _meghalad_ öket _megtalál_ akit szeret az én lelkem és meg fogám _ő_ el sem botsátám mig nem bé viszem _ő_ az anyám _ház_ és a szülém _kamara_ 


Magyarázat

 _k_ Mivégre _olvastat_ az Anyaszent egyház amái napon a salamon _ének_ 

 _f_ Mert szent Magdolna akinek ma az _ünnep_ üllyük magát _megkülönböztet_ akristushoz valo _buzgó_ szeretetével és _hogy_ másut nem lehetet volna _találni_ olyan szokot a melyek ugy a _hív_  _elébe_  _tesz_ az ö _égő_ szeretetét mint _ebben_ az _ének_ példának _ok_ ezek a szók _felkel_ és _megkerül_ avárost a szorosakon és az uttzákon _keres_ akit szeret az én lelkem meg mutattyák mitsoda szorgalmatoságal _keres_ a _Krisztus_  _élet_ és _feltámadás_ után jó regel _felkelvén_ akristus _koporsó_ ment _hogy_ atestét _kenet_  _megken_ és _mindaddig_  _keres_ még meg nem _jelent_ néki _feltámadás_ után ugyan _ő_ is _küld_  _hogy_ adná _tudta_ az Apostoloknak _feltámadás_ ezekböl _meglát_  _hogy_ mitsoda _buzgó_ szeretetben _kell_ lennünk a várost fel _kell_  _járni_ az az atemplomokot ót _kell_  _keresni_ az _isten_ és az üdveségünket a szent _könyv_  _kell_ venni és azokban _keresni_ akristust a lelkünknek _táplálás_ és vigasztalását

 _k_ Mit _tesz_ a _jegyes_ ezek a szavai _keres_ és meg nem _talál_  _ő_ 

 _f_ Azt adgyák _értés_  _hogy_ az Isten nem _meghallgat_ mindenkor _kérés_ mindgyárt _mihelyt_  _hozzá_  _folyamodik_  _elhalaszt_  _kérés_ meg adni azért _hogy_ nagyob _buzgóság_ és álhatatoságal _kér_ 

 _k_  _kicsoda_ azok alelki _őrző_ kik avárost _őriz_ 

 _f_ Azok alelki pásztorok akik arra rendeltettek _hogy_ az Anyaszent egyházra vigyázanak és az _hív_  _igazgat_ a _jegyes_ az _örző_  _kérd_  _hanem_ láttáké azt _aki_ szeret és _keres_ ugyan alelki _örző_ is _kell_  _folyamodni_  _hogy_ töllök _megtanulhat_ atitkokot és az _evangélium_  _tudomány_ ugyan töllök is _kell_ meg tudni azt _hogy_ mikor lehet akristust _megtalálni_ és az utat mely az _isten_ vezet

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ el mondhassuk ajegyesel _megfog_ el sem _bocsát_  _ő_ 

 _f_ Hogy azt el lehesen mondani szükséges _hogy_  _buzgó_ szeretetünkért a _Krisztus_  _jegyes_ lehesünk és _oly_ igen _kapcsol_ magunkot aboltseséghez az _igazság_ és avalosághoz _hogy_ szent pál _szerint_ semmi azoktol el ne vonhasson nem _elég_ akristust és az _evangélium_  _megfogni_  _hanem_ még álhatatoságal _kell_  _hozzá_ ragaszkodni minden _kísértet_ és szenvedésinkben ugy _hogy_ valoságal el mondhassuk a _jegyes_ el sem _bocsát_  _ő_ 

 _k_ Mitsoda az a _ház_ és az a _kamara_ a melyben a _jegyes_ akarja vinni a vö legényt

 _f_ Az az Anyaszent egyház a mi Anyánk _aki_ mehében _fogad_ minket és szült minket a _keresztség_  _által_ az a mennyei _Jeruzsálem_ a lelkeknek _örökös_  _lakóhely_  _aki_ a _bárány_ lészen _férj_ 


 _evangélium_ 

szent Jan 20 11

Mária pedig _ki_ áll vala akoporsonál sirván midön azért sirna _lehajlik_ és akoporsoba _tekint_ és _két_ Angyalt láta _fehér_ ruhában ülvén _egyik_ afejénél és a másikát alábainál _ahova_ a _Jézus_  _test_  _tétetik_ mondának néki azok aszszony állat mit sirsz _felel_ nékik mert el vitték az én uramat és nem _tud_  _hova_  _tesz_  _ő_ ezeket midön mondotta volna _hátrafordul_ és látá _Jézus_ állani és nem _tud_  _hogy_  _Jézus_ volna mondá néki _Jézus_ aszszony állat mit sirsz kit _keres_  _állítván_ ö _hogy_  _kertész_ volna mondá néki uram _ha_  _te_ vitted el _ő_ mond meg nékem _hova_  _tesz_ és én el viszem _ő_ mondá néki _Jézus_ Maria _fordulván_ amaz mondá néki Rabboni mely mesternek mondatik monda néki _Jézus_ ne illess engem mert még fel nem mentem az Atyámhoz meny el pedig az atyám _fia_ mondgyad nékik fel megyek az én Atyámhoz és ati Atyátokhoz az én _isten_ és ati _isten_ el jöve Mária Magdolna _hír_  _tévén_ atanitványoknak _hogy_ láttam az Urat és ezeket mondotta nekem


Magyarázat

 _k_ A _Krisztus_ miért _megjelenik_  _előbbször_ Maria Magdolnának akinek ahite _oly_  _gyenge_ láttzik lenni

 _f_ Mert a szeretet _benne_ nagy vala és igen _óhajt_  _ő_  _bírni_ ö a szivröl _ítél_ a szót és nem a szivet a szóról anyughatatlanság a melyben volt nem nyugodván _mindaddig_ még fel nem _talál_ az urat enékünk nagy példa és meg mutattya _hogy_ amidön tölle _eltávozik_ avétekért _addig_ semi _békesség_ se vigasztalásunk ne légyen mig fel nem _talál_ 

 _k_ Miképen _keres_ Maria Magdolna akristust

 _f_ Siránkozva _keres_  _ő_  _kérvén_ azt akit _kertész_ álittá lenni _hogy_ mondaná meg _hova_  _tesz_ akristus testét nem _tudván_ akristustol _tudakozódik_ akristusrol _eszerint_  _kell_ abünösnek _keresni_  _ő_  _fohászkodván_ és siránkozván Isten elött szeretetböl valamint magdolna _az_  _kell_  _folyamodni_  _aki_ akristus _kép_ viseli _hogy_ attol _megtanulhat_ miképen _kell_  _keresni_ és _megtalálni_  _ő_ ez ollyan _kegyelem_ amely tsak azoknak _megadatik_ akik azt _buzgóság_ ás álhatatoságal _keres_ mint magdolna

 _k_ Mire lehet még vigyázni _abban_ abuzgoságban a melyel _keres_ az üdvezitöt

 _f_ Arra lehet még vigyázni _hogy_ mitsoda nagy szorgalmatoságban és _foglalatosság_ vagyon az üdvezitö felöl nem _tekint_ az _örző_ se az _éjszaka_ se az Angyalokot _aki_ lattya és akik _hozzá_ szolnak a szeretet vezetvén _ő_ mas nintsen elméjiben tsak a _megfeszíttetik_  _Krisztus_ enagy példa lehet egy _bűnös_ elöt akinek tsak a _megfeszíttetik_  _Krisztus_  _kell_  _keresni_  _felfeszítvén_ maga amaga testét rendeletlen _kívánság_ együt szent pál mondása _szerint_  _keres_  _ő_ jó _cselekedet_  _jótétemény_ és minden modon amint arendéhez _illik_ példának okáért látogassa meg a szegényeket abetegeket azokot vígasztallyaés segittse a menyiben lehet az alatta valoit _oktat_  _int_ jó _tanács_ és jó példát adgyon mindennek _elfáradhatatlan_ légyen ajó _cselekedet_ a _hivatal_ szorgalmatoságában azon pedig _oly_ igen _kell_  _igyekezni_  _hogy_ akegyelmet viszá nyerhesse _hogy_ semmi _ember_  _tekint_ se semmi más _egyéb_ meg ne gátollya _igyekezet_ 

 _k_ A _Krisztus_  _feltámadás_ után miért nem _megjelenik_ mindgyárt Mária magdolnának _hanem_ az után minek utánna sokat _keres_ 

 _f_ Azért _hogy_ azzal inkáb nevekedgyék az ö _buzgó_  _kívánság_ és _hogy_  _azáltal_  _érdemes_ légyen _bő_  _kegyelem_ venni a midön _megtalál_ ugyan ezen _ok_ is láttzik némelykor mint _ha_  _eltávozik_ töllünk és tsak magunkra _hagy_ azért _hogy_ fel _indít_  _benne_ abuzgoságot meg is akarja probálni _hűség_ és szeretetünket azért _hogy_  _sok_  _kérés_ után meg _talál_  _ő_ valamint Magdolna és _akkor_ annál nagyob légyen az _öröm_ mennél továb _keres_  _ő_ és mennél nagyob _buzgóság_ 

SZENT _Jakab_ APOSTOL NAPJÁN

Imádság

Szenteld meg és _megtart_ uram népedet ugy _hogy_ segitöje lévén szent _Jakab_ Apostolod ugy viselhese magát _hogy_  _előtte_  _tetszik_ és _teneked_ szolgálhason _csendes_ elmével _kér_ tegedet ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál 1 Cor 4 9

Mert vélem _hogy_ az Isten minket leg utolso Apostoloknak mutatot ugy mint _halál_ valokat mert _csoda_ lettünk a világnak és az Angyaloknak és az _ember_ mi _bolond_ vagyunk akristusért _ti_ pedig okosok akristusban mi _erőtlen_  _ti_ pedíg _erős_  _ti_ nemesek mi pedig nemtelenek mi ez _óra_  _éhezik_ és szomjuhozunk és mezitelenek vagyunk és artzul verettetünk és ide s’ _tova_  _bujdosik_ és munkálkodunk _kéz_  _dolgozván_ átkoztatunk és áldunk üldözést szenvedünk és _eltűr_  _káromlattatik_ és _könyörög_ mint evilágnak szemeti lettünk mindenek mosléki mind ez _idő_ nem _ír_ ezeket _hogy_ meg szégyenittselek _titeket_  _hanem_ ugy mint szerelmes _fia_  _int_ mert _ha_  _tízezer_  _tanító_ vagyon is akristusban _de_ nem _sok_ Atyátok mert akristus _Jézus_ az _evangélium_  _által_ én szültelek _titeket_ 


Magyarázat

 _k_ Mint _kell_  _cselekedni_ egy _egyházi_ szolgának a midön szent _Jakab_ példájára valo nézve nyomoruságokot és _gyalázat_ szenved

 _f_ Ámbár az emberek ellene legyenek is _de_ nagy _hűség_  _kell_  _hivatal_  _eljárni_ nagy _bátorság_ és _csendesség_ a _sok_  _gyalázat_ és szenvedések _között_ is és igy lészen valamint szent _Jakab_  _tisztelet_ az _ember_ az Angyalok _csodál_ és az Isten _tekint_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok mi _bolond_ vagyunk akristusért _ti_ pedig okosak akristusban

 _f_ Ezek a szók meg mutattyák mitsoda _különbség_ vagyon az _evangélium_  _bölcsesség_ és az _ember_  _okosság_  _között_ az elsö _abban_ áll _hogy_ inkáb mindent szenvedgyünk és el veszesünk _hogy_ sem el mulasuk azt a mivel _isten_  _tartozik_ az _igazság_ és afelebarátunknak ezt nevezi _tehát_ szent pál avílági _tartás_  _szerint_ a _Krisztus_ valo _bolondság_ mivel avilági emberek nem üsmérvén avaloságos _jó_  _bolondság_  _tart_ el _hagyni_ a _földi_  _jó_ és szenvedni azért _hogy_ amazokot el ne veszesék

 _k_ Miért mondgya szent pál _hogy_ az Apostolok el vetésben vannak

 _f_ Mert meg akarja mutatni az _evangélium_ szolgainak _hogy_ a _Krisztus_ magát a _féreg_  _hasonlítván_ a kit az emberek lábokal _tapod_ szenvedgyék ök is _ha_ öket meg vetik az _igazság_  _hogy_  _ha_ a _Krisztus_  _tanítvány_ akarnak lenni

 _k_ A _gyalázat_ és averésen _kívül_ mit szenvednek vala még az Apostolok az ö szolgálattyokban

 _f_ Az _éhség_ szomjuságot és amezitelenséget szenvedik vala szent pál _kéz_  _dolgozván_ nagy _fáradság_  _keres_ mind azt ami szükséges volt az _élet_ ez apélda _kárhoztat_ atunya _kevély_ és pompával valo _élet_ azoknak kik avilág _szerint_  _él_ és az ollyan _egyházi_ szolgákot kik a szegények _jószág_  _hizlal_ magokot semmi _haszon_ nem _tévén_ az Anyaszent egyháznak mind ezek után az Apostolokot mind átkozák mind üldözik vala mindenüt _ugyanezért_ is _kell_ pirulni azoknak kik nem Apostoli _fáradság_ és _tűrés_  _él_ a szegények _jószág_  _de_ söt még azt a _kényes_  _élet_  _fordít_ 

 _k_ Miképpen _bánik_ az Apostolokal

 _f_ Ugy _tekint_ öket valamint a szemetet a melyet _kihány_ az uttzára ebböl azt láttyuk _hogy_ azok kik részesülni akarnak az Apostolok _boldogság_ ugy munkálodván valamint ök azt várhattyák _hogy_ vélek is ugy _bánik_ valamint amazokal _bánik_ 

 _k_ Mitsoda elmével mondá mind ezeket szent pál a _korinthoszbeli_  _hív_ 

 _f_ A szemekre akará _hányni_ az _őhozzá_ valo _kevés_  _buzgóság_ és szereteteket azt _fogad_  _mindazonáltal_ nékik _hogy_  _ha_ ugy szol is _hozzá_  _de_ azt nem azért _cselekedik_  _hogy_ nékik _gyalázat_ akarna _okozni_  _hanem_ azért _hogy_  _kötelesség_  _int_ valamint az atya _int_ a fiát szeretettel ezen példával arra _tanít_ apásztorokot _hogy_ mindenkor _kegyes_ szeretettel _megelegyít_ az _intés_ a mellyeket _tartozik_ adni azoknak kik _gondviselés_ alat vannak tudni _kell_  _megegyeztetni_ akegyeséget a _keménység_ 


 _evangélium_ 

szent matth 20 20

Akkor _hozzá_ mene a Zaebedaeus _fia_ annya a _fia_  _imádván_ és _kérvén_ valamit tölle _ki_ mondá néki mit akarsz mondá néki mondgyad _hogy_ üllyön az én _két_  _fia_  _egy_ ate _jobb_ és _egy_ ate _bal_ ate _ország_  _felelvén_ pedig _Jézus_ mondá nem _tud_ mit _kér_ meg ihattyátoké apohárt amelyet én _megiszik_  _felel_ néki _megihat_ mondá nékik az én poháromot _megiszik_ ugyan az én _jobb_ ülni pedig vagy _bal_ nem _enyém_  _hogy_ néktek adgyam _hanem_ akinek _készíttetik_ az Atyámtól


Magyarázat

 _k_ Szent _Jakab_ és szent _János_ mitsoda elmével _kéret_ az Anyokal az urtol akét elsö _hely_ az _ország_ 

 _f_ A nagyra vágyásnak elméje vezeti vala még öket tsak atiszteletröl és az elö menetelröl _gondolkodik_  _olyankor_ is amidön nékik a _kereszt_ és a szenvedésröl _beszél_ ugy _tekint_ még akristus uralkodását valamint _gondolkodik_  _aziránt_ avilág szeretö sidok akik azt várták _hogy_ a Messiás ugy fog a _föld_ uralkodni valamint atöbb _király_ és _hogy_ az ö _birodalom_ alá fogja vetni az egész nemzeteket illyen _értelem_ magyarázák vala az _ígéret_ és a _jövendölés_  _ebben_  _sok_ számu világi _keresztény_ példáztak akik is nem _gondolván_ azt meg _hogy_ az ur az _evangélium_ nékünk tsak lelki _jó_ és _örökös_  _jutalom_  _ígér_ és atanitványit _durva_ és szenvedö _élet_  _int_ ök pedig tsak a _kényes_  _élet_ az elö menetelt és amagok _haszon_  _keres_ 

 _k_ Az ur miért _megenged_ az Apostoliban ezt a _fogyatkozás_ 

 _f_ Meg _enged_ azért _hogy_ meg mutatná nékünk _őbennük_  _hogy_ az _ember_ mi légyen tsak magátol és _hogy_ mi is _eltűr_ a mások _gyengeség_ remélvén _hogy_ még az az Isten _kegyelem_  _által_ üdveségekre szolgálhat

 _k_ Miért _enged_ azt meg _hogy_ ennek akét Apostolnak az annyok ollyan nagyra vágyó _dolog_  _kér_ tölle

 _f_ Meg akará mutatni _hogy_ ennek az Aszszonynak szándékában mitsoda _ellenkező_ vagyon az ö _evangélium_ az ollyan Atyáknak és anyáknak szándekjok kik az elö menetelért és a _haszon_ minden féle modon azon _igyekezik_  _hogy_ agyermekeknek _jószág_  _tisztség_ és _egyházi_ méltoságokot szerezenek _de_ az ur mind más képen _ítél_ azö _gondolat_ mondván nem _tud_ mit _kíván_ 

 _k_ Miért mondá az ur atanitványinak _hogy_ nem _tud_ mit _kíván_ 

 _f_ Mert ök azt _gondol_  _hogy_ az ö _ország_  _földi_  _ország_ volna a _jutalom_ még az _érdem_ elöt akarák meg nyerni a _győzedelem_ aviaskodás elött azért is _kérd_ töllök hameg ihattyáké apohárt amelyet ö _megiszik_ akereszten valo _halál_  _által_ aszenvedesre _int_ öket meg akarván azal mutatni _hogy_ az ö _ország_ nem ollyan féle _ország_ volna amint ök _gondol_ és _hogy_ tsak anyiban részesülnek az ö _ország_ amenyiben részt vesznek szenvedésiben az után mondá nékik _hogy_ amely _hely_  _kér_ tsak azoké _aki_ az ö Attya fogja adni

 _k_ Mitsoda _indulat_  _kezd_  _bosszankodni_ az Apostolok ezen _két_ atyafi ellen

 _f_ A nagyra vagyás és az _irigység_ vivé öket arra nehezen _esvén_ nékik a más _kettő_  _kérés_  _ezért_ is vetekedének _gyakorta_ egy más _között_ az _elsőség_  _megtanul_ ebböl apéldábol _hogy_ vigyazunk szivünk _indulat_ és ne tsak amagunk elö menetelét _keres_  _hanem_ még amások _előmenetel_ se _meggátol_ és ne _irigyel_  _ha_ másokot _elöben_  _tesz_ 

 _k_ Miképen _megfedd_ az ur az ö nagyra vágyásokot

 _f_ Arra _oktat_ öket _hogy_ az ö _ország_ tsak az alázatoságal lehet bé menni és _hogy_ a mely _hatalom_  _ad_ nekik a lelkek _igazgatás_ nem arra _céloz_  _hogy_ azokon uralkodgyanak se _hogy_ azokon _hatalmaskodik_ valamint a _földi_  _király_ a népeken _hanem_  _hogy_  _haszon_ legyenek az alattok valojoknak és _hogy_ azoknak üdveségeket _keres_ minden _tehetség_ az után ezel _befejez_  _hogy_  _aki_ elsö és nagyob akar lenni az ö _ország_ a mely az Anyaszent egyház leg aláb valo és szolgája légyen atöbbinek mind ezekböl _ki_ tettzik _hogy_ nem az elsö _hely_  _kell_  _keresni_  _hanem_ az utolsora _kell_ vágyni

UR SZINE VÁLTOZÁSA NAPJÁN

Imádság

 _ó_  _isten_  _aki_  _egyetlenegy_  _fia_  _dicsőséges_ valo szine változásakor _megbizonyít_ ahitnek _titok_ az ö törvény béli szenteknek _bizonyság_  _által_ és _aki_ meg mutattad _oly_  _csodálatos_ a _fi_  _fogad_  _fiúság_ a _fényes_  _felhő_ valo szózat _által_  _megenged_ nékünk jó voltodbol _hogy_  _örökös_  _társ_ lehesünk annak az _örökös_  _dicsőség_  _király_ és _hogy_ részesülhesünk azon _dicsőség_ ami urunk J k


 _episztola_ 

Szent Peter 2 lev 1 16

Mert nem mesterséges meséket _követvén_ adtuk néktek _tudta_ ami urunk _Jézus_  _Krisztus_  _erő_ és _jelenlét_  _hanem_ látoi lévén az ö _felséges_ voltának mert az _atyaisten_  _tisztelet_ vett és _dicsőség_ illyen _szózat_ jövén alá _hozzá_ anagyságos _dicsőség_ Ez az én szerelmes Fiam _ki_ nékem _kedv_  _telik_  _ő_  _hallgat_ és ezt az _ég_  _adat_ szozatot mi _hall_ mikor ö véle volnánk aszent _hegy_ és aprofétáknak _erős_  _beszéd_ vagyon nálunk melyre _figyelmezvén_  _jól_  _cselekedik_ mint ahomályos _hely_ vilagoskodo szövétnekre mig a nap meg világosodgyék és ahajnal _csillag_ fel _támad_ sziveitekben


Magyarázat

 _k_ Mikeppen _kell_  _tekinteni_ akristus szine változását

 _f_ Mint az ö _hatalom_  _dicsőséges_  _erő_ és ugy mint _forma_ az ö _feltámadás_ után valo létének _ezért_ is akará _hogy_ ezen _titkon_  _három_  _bizonyság_ lenne _jelen_  _hogy_ arrol _bizonyság_  _tesz_ az egész világon azok pedig valának Péter _Jakab_ és _János_  _hogy_ ezek inkáb az elméjekre adhassák az után az _ember_ azt a _boldogság_ amely _ígéret_ vagyon azoknak kik fel _támad_ akristusal minek utánna szenvedtenek volna ö véle

 _k_ Miért akará _hogy_  _gyaláztatás_ és _halál_ anyi _bizonyság_ lennének _dicsőség_ pedig tsak _három_ akara _hogy_ legyenek

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_ az ö _gyaláztatás_ és szenvedésének példája nékünk sokal _hasznos_ és szükségeseb ez _élet_ mint sem az ö _dicsőséges_ voltának látása mert mi még _természet_  _szerint_ is szeretnök _ő_  _dicsőség_  _kísérni_ és _örömest_ el mondanok szent péterel jó itt lennünk _de_  _ellenben_ minden _indulat_ és _hajlandóság_  _irtózik_ a szenvedéstöl ugyan ezen _ok_  _több_  _harminc_  _esztendő_ az alatson rendben _töltvén_ aditsöségben pedig tsak egy nehány szem pillantásig mutatá magát ami szenvedésünk tsak ez _élet_ valo _idő_  _tart_ a mely rövid _de_ az _örökkévaló_  _dicsőség_  _örökös_  _bír_ itt _kell_  _tehát_ azt _megérdemelni_ akereszt és a szenvedés _által_ és várnunk a _jutalom_ szükséges vala azért _hogy_ nékünk arra példát mutasson a maga személyében és _kegyelem_ nyerjen _halandó_  _élet_ 

 _k_ Mit _foglal_ magában abizonyság tétel amelyet tett _felőle_ az Attya szine változásakor

 _f_ A vallásnak _három_  _fő_ nagy _igazság_  _foglal_ magában az elsö a _hogy_ ö az _isten_  _fia_ a második _hogy_ az Attya egyedül _ő_ szereti és mindent tsak _őbenne_ és ö általa szeret aharmadika _hogy_ ö az az egyedül valo mester akit _hallgatni_  _kell_ és _hogy_ az Attya azért _elküld_  _hogy_ minket _oktat_ és az üdveségre _tanít_ mint _hogy_ ö az _isten_  _fia_  _tartozik_  _ő_  _imádni_ és néki szentelni szivünknek minden _indulat_ és minden _cselekedet_ mivel az Attya tsak _ő_ szereti _tartozik_ mi is tsak _ő_ szeretni és az _isten_  _imádni_ szeretni _őbenne_ és ö általa mivel _hogy_ ö az az egyedül valo mester akit _hallgatni_  _kell_ nem _kell_  _tehát_  _többé_  _hallgatni_ se a _test_ se avért se a világot se az ollyan _ember_  _aki_ új _dolog_  _tanít_ nem lehet azért menttségek azoknak kik az ollyan _hamis_  _doktor_  _hallgat_ kik _ember_  _tudomány_ és a magok _találás_  _tanít_ és azokot ugy _tanít_ mint _ha_ az Anyaszent egyház _tanítás_ volna _aki_ mást nem _tanít_  _hanem_ amit vett az ö _örökös_ mesterétöl _hogy_  _tanít_ ugyan tsak egyedül az ö _tanítás_ is _kell_  _hallgatni_ mivel maga mondgya akristus _hogy_  _aki_ az Anyaszent egyházat _hallgat_  _ő_ magát _hallgat_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ még a mái lettzkének utolso szavaibol

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_  _élet_ és _hit_ valoságos szabot rende nem más _hanem_ az Isten _ige_ melyet az Anyaszent egyház _ad_  _elöben_  _aki_ is annak magyarázoja és _aki_ szent Péter _szerint_ ollyan lámpás mely a setettségben világosit mivel ez _élet_ ugy _jár_ mint a setéttségben és szükségünk vagyon ollyan valoságos világoságra mely minket meg világosittson más világoság pedig nintsen _hanem_ azok az _isteni_  _ige_ mellyek a profétiákban az _evangélium_ és az Apostolok _írás_ vannak _jár_  _tehát_ ennek alámpásnak világánál _mindaddig_ valamég anap nem világosit és a reggeli _csillag_ fel nem _kel_ szivünkben _tudniillik_ valamég akristus meg nem jelenik _fényesség_ és _dicsőség_ és bé nem _tölt_ sziveinket világoságával mivel _akkoron_ nem lészen már _többé_ se árnyék se setéttség se _írás_ se _hív_  _hanem_  _ő_ egészen meg fogjuk látni


 _evangélium_ 

szent Matth 17 1

 _és_  _hat_ nap után melléje vévé _Jézus_ pétert _Jakab_ és _János_ annak _öcs_ és vivé öket egy magos _hegy_  _külön_ és szinében el változek _előtte_ és _fénylik_ az _orca_ mint anap aruhái pedig _fehér_ lönek mint ahó és _íme_  _megjelenik_ nékik mojses és _Illyés_ szolván véle _felelvén_ pedig péter mondá _Jézus_ uram jó nékünk _itt_ lennünk _ha_ akarod _csinál_ itt _három_  _hajlék_ néked _egy_ Mojsesnek _egy_  _Illyés_  _egy_ meg ö szolván _íme_  _fényes_  _köd_ árnyékozá meg öket és _íme_  _szózat_ aködböl mondván Ez az én szerelmes Fiam _ki_ nékem _jól_  _kedv_  _telik_  _ő_  _hallgat_ és _hallván_ atanitványok _orca_  _borul_ és _megfélemlik_ és _hozzá_ mene _Jézus_ és _illet_ öket és mondá nékik _felkel_ és ne _fél_  _felemelvén_ pedig az ö szemeket senkit nem látának _hanem_ tsak egyedül _Jézus_ és alá jövén azok ahegyröl parantsolá nékik _Jézus_ mondván senkinek ne mondgyátok alátást mig az _ember_  _fia_  _halott_ fel nem _támad_ 


Magyarázat

 _k_ Miképpen lett meg akristus szine változása

 _f_ Az _imádság_  _közben_ anapnál _fényes_ lett az ö _orca_ ahonál _fehér_ az ö _köntös_ az ö _isteni_  _dicsőség_  _meghatván_ testét és ruháját _külső_ is _ki_ mutatta magát ezt a _dicsőség_ és _fényesség_ tsak _kevés_  _idő_ mutatá _ki_ az ö _halandó_  _élet_ söt még _feltámadás_ után is még eföldön marada _elfedez_ mindenkor az ö _emberség_  _fedél_ mert ahalando és vétkes emberek méltatlanok valának arra _hogy_  _ő_ lássák az ö _dicsőséges_ állapottyában azt is meg akará nékünk mutatni _hogy_ tsak az alatson és az alázatos állapotot _kell_  _keresni_ ez _élet_ és elkel kerulnünk mind azt valami mások elött fel magasztalhatná és nevelhetné _kevélység_ és nagyra vágyásunkot

 _k_ Miért akará az ur meg mutatni _abban_ afényeségben magát

 _f_ 1 Hogy meg mutassa nékünk még _előre_ aditsöséges _test_  _fényesség_ valamint meg mutatta azok _könnyűség_ amidön avizen _jár_ és valamint meg mutatá azoknak _hathatósság_ amidön akoporsobol _ki_ mene noha a _kő_ rajta vala és amidön az Apostoloknak _megjelenik_ aházban noha bé zárva vala 2 azért _hogy_ arrol aditsöséges állapotrol valo _gondolat_ areménség a melyre _hívattatik_ amás _élet_  _megenyhít_ eföldön valo szenvedésinket és nyomoruságinkot

 _k_ Miért _hogy_ Mojses és _Illyés_  _megjelenik_ ahegyen akristusal és nem mások az _igaz_  _közül_ 

 _f_ Meg akará az ur mutatni nékünk _hogy_ a törvény mellyet Mojses adot _ki_ és a proféták _aki_  _jelent_  _Illyés_ tsak akristust _tekint_ és ö rolla _tesz_  _bizonyság_ és tsak _ő_ is _kell_  _hallgatni_ atörvény és ajövendölesek tsak arra valok valának _hogy_ ö rolla _bizonyság_  _tesz_ és _ő_  _megígér_ a _figura_  _homályosság_ alat _de_ a _Krisztus_ el jövén maga _hogy_ azokot bé _tölt_ azoknak el _kelletik_ mulni és tünni valamint _hogy_ Mojses és _Illyés_  _megjelenvén_ és _beszélgetvén_ véle _halál_  _csakhamar_  _eltűnik_ és egyedül _hagy_ a _Krisztus_ az Apostolival akik ennek adolognak _bizonyság_ lévén _ki_ nyilatkoztaták az egész világon az uj _törvény_ predikálásával

 _k_ Miért _kíván_ szent péter ahegyen maradni akristusal

 _f_ Nem _tud_ mit _kíván_ mondgya az _írás_ ahartz elött _kíván_ el venni akoronát és a munka elött ajutalmat _ebben_ ö _sok_ számu _keresztény_ példázot akik is szeretvén az _élet_ és annak _kedvesség_ mindenkor az _élet_ akarnának maradni _ha_ lehetne akik tsak azon _igyekezik_  _hogy_  _itt_ lehesenek _boldogság_ és akik a szam _ki_ vetésnek _hely_  _haza_ akarnák _tenni_  _ezért_ is rekesztetnek _ki_ a valoságos Mennyei _haza_  _sok_  _kereszt_ akarnák _követni_ a _Krisztus_ a _Tábor-hegy_  _de_ igen _kevés_ vannak ollyanok kik a _Kálvária_  _hegy_  _követ_ igen _kíván_ a _dicsőséges_  _Krisztus_  _tanítvány_ lenni _de_ nem akarnak _tanítvány_ lenni ugyan azon _Krisztus_  _ki_ szenvedet a _keresztfa_ és _meghal_ a Menyei _dicsőség_  _kíván_ tsak a ne _telik_ valamely szenvedésben

SZENT LÖRINTZ MARTYR NAPJÁN

Imádság

Oh’ _mindenható_  _isten_  _kér_ tégedet adgyad azt az _erő_ nékünk _hogy_ rosz _kívánság_  _tűz_  _elolthat_ mivel aboldog lörintznek testi _kín_ azt a _kegyelem_ adtad _hogy_ azokot meg _meggyőzhet_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál 2 Cor 9 6

Azt mondom pedig _aki_ szüken vett szüken is arat és _aki_ áldásokal vet áldasokal is arat _ki_  _ki_ mind amint _eltökél_ szivében nem szomoruságbol vagy _kénytelenség_ mert _jókedvű_  _adakozó_ szeret az Isten _hatalmas_ pedíg az Isten minden malasztot _megbővíteni_  _tibennetek_  _hogy_ mindenekben mindenkor minden _elégség_ legyen _bővelkedik_ minden _jótétemény_ amint _írva_ vagyon _osztogat_ a szegényeknek adot az ö _igazság_ meg marad _örökkön-örökké_  _aki_ pedig magot _ad_ avetöknek _kenyér_ is _ad_ az _eledel_ és meg sokasittya ati magotokot és _megöregbít_ ati _igazság_ veteményinek nevekedesit


Magyarázat

 _k_ Mit ért szent pál ezeken a szokon vetni és aratni

 _f_ A vetésen _ért_ az alamisnalkodást és az aratáson a _jutalom_  _aki_ vet ugy tettzik mint _ha_ el vesztené abuzáját _de_ az aratásnak _idő_  _harminc_  _hatvan_ száz magot veszen _egy_ az _evangélium_ mondása _szerint_  _hasonló_  _aki_ alamisnát _ad_ atesti szemnek ugy láttzik mint _ha_ el vesztené _jószág_ mivel ollyanoknak adgya akik viszá nem adhattyák _de_ amit a szegényeknek _ad_ akristusnak adgya _aki_ meg _ígér_  _hogy_  _ahelyett_ száz anyit _visszaad_ még evilágon a másikán pedig még sokal _több_  _ebben_ az _élet_ akegyelemnek _java_ adgya a melyek szászorta _drága_ a világi _jó_ a melyeket el veszttyük egy szem pillantás [szem-pillantás] alat és a más _élet_ az Isten magát adgya nékünk _hogy_  _bír_ és olyan _boldog_  _örök_  _élet_ a mely _drága_ az egész világnál _aki_ nem vet nem arat és _aki_ alamisnát nem _ad_ noha adhatna az ollyannak nem lészen része a _feljebb_ meg mondot _jó_ az Anyaszent egyház azért _olvastat_ a mai _ünnep_ ezt a letzkét a melyben láttyuk _hogy_  _tartozik_ meg segiteni a szegényeket mert ennek a nagy Martyrnak _kéz_ lévén ahivek alamisnái és az Anyaszent egyház _kincs_ melyek a szegények _örökség_ ö azokot nagy _bőség_  _osztogat_ nékik

 _k_ Hány féle lehet az alamisnálkodás

 _f_ Lehet _háromféle_ akét szinüeké a _félkeresztény_ és a valoságos _keresztény_ az _első_ adnak ugyan _de_ mint egy _kénytelen_ és _erőszak_ azt akarják _hogy_  _adakozó_  _tartatik_ a második renden valok adnak _de_  _kevés_ és nehezen és tsak _ember_  _tekintet_ aharmadik renden lévök valamint vala a mái szent _diakónus_  _öröm_ és _bőség_  _hint_  _java_ a szegényekre el hitetvén magokal _hogy_ a _Krisztus_ adgyák alamisnájokot az _első_ az Isten el szenvedi és _gyűlölség_  _tekint_ a második renden lévöket _kegyesség_  _tekint_ anyiban _hogy_ jót _cselekedik_ tsak azon _igyekezik_  _hogy_  _tökéletes_ legyenek aharmadik renden lévöket szeretettel _tekint_ és reájok _hint_  _kegyelem_ és _dicsőség_  _gazdagság_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_ egy pásztornak szent lörintz példájára a midön _sok_ szegényeket _kell_ segiteni

 _f_ Tellyes szeretettel _kell_ azokot segiteni az _egyházi_  _jószág_ melyek _kéz_  _között_ vannak tsak _éppen_ anyit _megtartván_ magának azokbol a mi szükséges a szent Atyák _tanítás_  _szerint_  _hogy_  _ha_ pedig akeze _között_ valo _jószág_ nem volna _elegendő_  _folyamodik_ a szegények Attyához és _imádkozik_  _érte_  _hogy_ minden napi _kenyér_ nyerhesen nekik azonban _int_ a _gazdag_ arra _hogy_ a szegényeket segittsék meg annak nevében a kinek _tag_ a szegények _hogy_  _ha_ pedig az ollyanok _ő_ nem _hallgat_ azon meg ne ütközék _ha_ nem _csendesség_  _hagy_ a mindenhato Isten rendelésire a kinek _könnyű_ leszen a midön ö akarja _adakozó_ szivet adni azokban _ki_  _jószág_ lévén a szegényeket meg segittsék legyünk pedig _bizonyos_  _abban_  _hogy_ tsak azok vannak _fogyatkozás_ ez _élet_  _aki_ anyi _hit_ nintsen _hogy_ magokot a _földi_  _jó_ el vonnyák se _bizodalom_ a szükségek _iránt_ valo _tápláltatás_ se _felebaráti_ szeretetek _hogy_ a _kevés_ is részesittsék a szegényeket se reménségek az _örökös_  _jó_  _ígéret_  _iránt_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ amái letzkének az utolso szavaibol

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ azok akik aszegényeket szeretik _négyféle_ alamisnát vesznek _isten_ minden nap _eledel_ annak _idő_ minden féle magot minden _esztendő_  _bőség_ valo _betakarítás_ minden féle _földi_  _gyümölcs_ minden _idő_ és minden _óra_ az _igazság_ és ajó _erkölcs_  _gyümölcs_ meg _kell_  _tehát_ azt _tekinteni_  _hogy_ tsak azt adgyák a szegényeknek amit az _isten_ vettek és attol nem _tarthat_  _hogy_ szükségben _esik_ mivel rend _szerint_ sokal _több_ vesznek mint adnak _de_ ami _drága_ ahogy _bőség_ valo _kegyelem_ veszik evilágon és amásikában az _örökös_  _dicsőség_ 


 _evangélium_ 

szent jan 12 24

Bizony _bizony_ mondom néktek _ha_ a _búzamag_ a _föld_  _esvén_ meg nem _hal_ tsak maga marad _ha_ pedig meg _hal_  _sok_  _gyümölcs_  _hoz_  _aki_ alelkét szereti el veszti azt és _aki_ alelkét _gyűlöl_ evilágon az _örök_  _élet_  _megőriz_ azt _ha_  _ki_ nékem szolgál engem _követ_ és _ahol_ én vagyok ót lészen az én szolgám is _ha_  _ki_ nékem szolgál _megtisztel_ azt az én Atyám most az én lelkem _megháborodik_ és mit mondgyak Atyám szabadits meg engem ez _óra_  _fogva_  _de_ azért _jön_ ez _óra_ Atyám _megdicsőít_ ate nevedet _szózat_ jöve azért az _ég_ Meg is ditsoitettem és _ismét_ meg _dicsőít_ a sereg azért mely ót áll vala és _hall_ azt mondgya vala _hogy_  _mennydörgés_ lett volna _egyéb_ mondgyák vala Angyal szollot néki _felel_  _Jézus_ és mondá nem _érte_  _jön_ eszozat _hanem_  _tiértetek_ most vagyon evilág _ítélet_ most evilág _fejedelem_  _ki_ vettetik és én _ha_ fel magasztaltatom a _föld_ mindeneket magamhoz vonszok ezt pedig mondgya vala _jelentvén_ mi némü _halál_  _meghal_  _felel_ néki a sereg mi azt _hall_ a _törvény_  _hogy_ a _Krisztus_ meg marad _mindörökké_ és mint mondod _te_ szükség fel magasztaltatni az _emberfia_  _kicsoda_ ez az _ember_  _fia_ mondá azért nékik _Jézus_ még egy _kevéssé_ avilágoság _tiveletek_ vagyon _jár_ mig világoságtok vagyon _hogy_ a setéttség _titeket_  _él_ lepjen és _aki_ a setettségben _jár_ nem _tud_  _hova_ mégyen amig világoságtok vagyon _hisz_ avilágoságban _hogy_ a világoság _fia_ legyetek ezeket szollá _Jézus_ és el mene és el rejté magát _előtte_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _kell_  _érteni_ abuza magon amely _gyümölcs_ nem _terem_  _ha_ meg nem _hal_  _de_ amely sokat teremt _ha_  _meghal_ 

 _f_ A _Krisztus_ maga magát _hasonlít_ abuza maghoz valamint _hogy_ szükséges abuza magot el vetni és a _föld_  _eltakarni_  _hogy_ ót _meghal_  _megfogan_ és _gyümölcs_  _hoz_ ugy a _Krisztus_ is a világ _megtérés_  _által_ valo _gyümölcs_ az után _hoz_ minek utánna _meghal_ és _eltemettetik_ ugyan _akkor_ is láttyuk abuza magnak véghetetlen el szaporodását az egész világra minden népekre és számlálhatatlan _megtérés_ munkálodni akristus azt is akarja nékünk meg mutatni ezen _hasonlítás_  _által_  _hogy_ az _egyházi_ szolgai akik _ő_ nagyob _tökéletesség_  _tartozik_  _követni_ semmi állando _gyümölcs_ nem _hozhat_ szolgálattyában _hogy_  _ha_ tsak meg nem _hal_ a véteknek avilágnak és magoknak és _hogy_  _ha_ tsak a szent léleknek segittségivel meg nem fojttyák magokban az _óember_ rosz _kívánság_ és _hajlandóság_  _hív_ is _kell_ ezen _igyekezni_ mivel _aki_ azt akarja _hogy_  _bőséges_ aratása lehesen az _örökkévaloság_ azon _kell_ lenni _hogy_ magában _megfojt_ a magához valo szeretetet akevélységet nagyra vágyást ahivalkodást _fösvénység_ és atöbb rosz _kívánság_ és a szent Lélek _szerint_  _él_ amag tsak magában marad és _gyümölcs_ nem _hoz_  _hogy_  _ha_ tsak _elsőbben_ meg nem rothad és _hogy_  _ha_ a magon lévö _hártyácska_ le nem _esik_  _hogy_  _kicsírázhatik_ igy _hasonló_ egy _egyházi_ szolga egy _keresztény_  _haszon_ nem lehet se magának se másoknak se _gyümölcs_ nem _hozhat_ az üdveségre _hogy_  _ha_ a szivet _ki_ nem vetkezteti vétkes szokásibol és rosz _kívánság_ ugy _hogy_ az _örök_  _élet_  _cira_  _aki_ is a szent Lélek _abban_ az után jó _cselekedet_ mivelhesen

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket a szókót _aki_ az _élet_ szereti el veszti azt

 _f_ Ezek azt _tesz_  _hogy_ az ollyan _aki_ atestét amaga alkalmatoságit _kedv_  _betöltés_  _csendesség_ szereti _aki_ el _kerül_ mind azt valami _ellenkezik_ rosz _kívánság_  _aki_ semmit nem akar szenvedni se magán valami _erő_ venni az ollyan _örökös_ el veszti magát és _boldogtalan_ lészen _ellenben_ pedig _aki_ magát _meggyőz_ mind ezeknek ellene mond akeresztet szereti magát meg aláza az _isten_ az _igazság_ és az üdveségiért az illyen nem _hogy_ valamit el vesztene _ha_ az _élet_ el vesztenéis _de_ magának _örök_  _élet_ szerez valamit az _isten_ el vesztünk annak száz annyi _jutalom_ evilágon és a másikában az _örök_  _dicsőség_ 

 _k_ A _Krisztus_ lelke miért _megháborodik_ az ö _halál_  _közelgetés_ valo nézve

 _f_ A nem tsak azért volt _hogy_ nékünk meg mutassa _hogy_ a mi _dicsőség_ meg _kelletik_ magát alázni _gyengeség_ fel venni _félelem_ és _háborodás_ lenni _hanem_  _hogy_ még meg vigasztallya azokot _félelem_ és _háborodás_  _esik_ valamely veszedelmes _betegség_ vagy nagy _ínség_  _esés_ példát akara adni _hogy_ azokot az _indulat_  _meggyőz_ vagy leg aláb azokot _békesség_ szenvedgyék _értés_ adván _hogy_ az ollyan _félelem_ nem vétkesek _hogy_  _ha_ magunkot el nem _hagy_ és _ha_ az Isten rendelése alá ajánlyuk és _ha_ ö reája valo nézve miis az Isten akarattyára _hagy_ magunkot _bizodalom_ fel vévén magára az _ember_  _gyengeség_ meg akará _egyszersmind_  _bizonyítani_ az Anyaszent egyházának avaloságos _megtestesülés_ és _emberség_ és _hogy_  _meggyőz_ az ollyan _eretnek_ kik azt _tanít_  _hogy_ tsak _külső_ valo és nem valoságos _ember_  _test_ volt

NAGY _b_ ASZSZONY NAPJÁN

Imádság

Kérünk uram tégedet _megbocsát_ szolgaidnak vétkeket mert nem _tetszhetvén_ néked _cselekedet_  _érdem_ ate _fia_ a mi urunknak Annya _esedezvén_  _érte_ nyerje meg üdveségünket _kér_ tégedet ami urunk J k


 _episztola_ 

Eccli 24 14

Kezdettöl _fogva_ és az _idő_ elött _teremtetik_ és mind ajövendö világig meg nem szünöm és a szent _lakóhely_ elötte szolgáltam és igy sionban _megerősít_ és a meg szentelt városban _hasonló_ meg nyugodtam és _Jeruzsálem_ az én _hatalom_ és _meggyökerezik_ a _becsületes_ nép _között_ és az én _isten_ részében az ö _örökség_ és a szenteknek _teljes_ voltában az én lakásom mind a _cédrus_  _Alibanus_ fel magasztaltattam és mint a _ciprus_ a Sion _hegy_ mint a pálma fel magasztaltattam _Kádes_ és mint a rosa plántálása _Jerikó_ mint a szép _olajfa_ a mezökön és mint a _plátanusfa_ fel magasztaltattam a viz mellet az uttzákon mint a _fahéj_ s’ a szépen _illatozó_  _balsamum_  _illatozik_ mint avalogatot myrha adtam a jó _illat_  _gyönyörűség_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda az a nyugodalomnak _hely_ a melyet mindenüt _keres_ aböltseség és az urnak az az _örökség_  _ahol_ fog maradni

 _f_ A nyugodalomnak _hely_ nem más _hanem_ a szentek _kórus_ és az _örökség_ melyben a _bölcsesség_ fog maradni az _isten_  _ország_ melyet _kezdet_  _fogva_ készitet el: aválasztattaknak el mondhatni még _hogy_ a _hely_  _ahol_ nyugszik és az _örökség_  _ahol_ lakik az Anyaszent egyház valojában az a nyugodalomnak _hely_ és az _örökség_ melyet az _isten_  _fia_ a _megtestesült_  _bölcsesség_ nyerte meg magának vére árrával a melyben is fog maradni világ végiig eföldön és _örökös_ a menyekben _holott_ aböltseség tsak ugy maradot a sidok synagogájokban valamint egy sátor alat és tsak egy _idő_ 

 _k_ Az Isten _fia_  _hasonló_ lévén az Attyához mitsoda _értelem_ mondgya _tehát_ az _írás_  _hogy_ a mindeneknek _teremtő_ parantsolatot adot néki

 _f_ Mert itt akristus ameg testesült _bölcsesség_ az _emberség_  _szerint_ szol _aki_ parantsolattyát vette az Attyának és minden _beszéd_  _cselekedet_ és szenvedésiben az ö akarattyát és parantsolattyát _követ_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _aki_ engemet _teremt_ az én _hajlék_ nyugodot

 _f_ Azt teszik _hogy_ az _isteni_  _ige_ az _isten_  _fia_ ugy nyugodot az ö _emberség_ és _test_ valamint egy _hajlék_ és _templom_  _megtestesülés_  _által_ 

 _k_ Magyarázd meg akövetkezendö szokot is _Jákob_ lakjál

 _f_ Az _örök_  _fogva_ Atya evilágra _küldvén_ Fiát _elébe_ adgya akarattyát _hogy_  _Jákob_ lakjék azaz a sidok _között_ a _test_  _szerint_ valo _atyjafia_  _között_ és azt _ígér_  _hogy_  _örökség_ adgya néki _Izrael_  _de_ mint _hogy_ ez a régi nép az _isten_ valoságos népit peldázta kik a valoságos _kereszt_ azt _kell_ mindenkor _ész_  _tartani_  _hogy_ avaloságos _Jákob_ a _Krisztus_ Anyaszent egyháza ez is az az _örökség_ a melyet az Attya adta néki _halál_  _jutalom_ és a mellyet szent pál nevezi az Isten _Izrael_  _ugyanabban_ is álitotta fel _örökös_ meg maradását

 _k_ Mit _tesz_ ezek szok _kezdet_  _fogva_ és az _idő_ elött _teremtetik_ és mind a _jövendő_ világig meg nem szünöm

 _f_ Ezt aböltseségröl magárol _kell_  _érteni_ nem _kezdődik_ a világal mivel minden _idő_ elöt volt _örök_  _fogva_ valo mivel _kezdet_ nem lévén véginek sem _kelletik_ lenni azt mondgya maga felöl _hogy_  _teremtetik_  _de_ tsak azért _él_ ezel a szoval _hogy_  _jobban_  _ki_ mondhassa az Attya _kebel_ valo _örökös_ és _isteni_ születésit ezen aszón _teremtetik_ nem _kell_  _érteni_ azt a _cselekedet_ a melyel lételt _ad_ annak a mi az elött nem volt _hanem_ tsak azt a _cselekedet_ a melyel _kiad_ vagy _ki_ nyilatkoztat valamit akár mi formában légyen az a _kiadás_ vagy _ki_ nyilatkoztatás

 _k_ Miért mondgya aböltseség _hogy_ az Isten elött a szent _hely_ szolgált

 _f_ Mert ugyan ö rendelte el az _ó_ törvény béli papoknak és lévitáknak szolgálattyokot el is mondhatni _hogy_ ö maga vitte végben a szolgálatot mivel minden az ö _értelem_ és rendelése _szerint_ volt _de_ azon _értelem_  _szerint_ amelyre _inkább_ vigyázot a szent Lélek a _Krisztus_  _kell_  _érteni_  _aki_ mint _ha_ maga mondaná ezeket a szokot mivel ö _követ_ papságának szolgálattyát _élet_ és _halál_  _feláldozván_ magát Attyának az egész _ember_ nemzet _bűn_  _bocsánat_ ugyan ö is rendelt a szent _hely_ mely az Anyaszent egyház uj renden lévö papokot és lévitákot kik az ur elött szolgállyanak az ö rendelése és lelke _szerint_ és azt el mondhatni _hogy_ ezekben ö maga viszi végben a szolgálatot

 _k_ Magyarázd meg ezeket a szokot és igy sionban _megerősít_ és a szent városban meg nyugodtam

 _f_ Ezek a szok azt teszik _hogy_ a _bölcsesség_ el _hagyván_ ahajlék alat valo szolgálattyát a mely egy sátor vala és a mely _gyakorta_ változtatta ahelyét magának állando és maradando _hely_ választot sionban és _Jeruzsálem_ meg nyugodot _ahol_ Salamon maradando _templom_  _építtet_ és azt Sionnak nevezék a _hegy_ melyen volt _építve_ és szent városnak azért mert ót szolgálták az _isten_ az ö rendelése _szerint_  _de_  _inkább_ ezt mind az Anyaszent egyházra _kell_ magyarázni a melyet az _írás_ sionnak és szent városnak nevezi _ahol_ az _isten_  _imád_ valoságal lélekben és _igazság_ és a melynek _Jeruzsálem_ és a sion _hegy_ tsak példái valának _ugyanabban_ is választot maradando _hely_ magának a _megtestesült_  _bölcsesség_ és _abban_ fog nyugodni mind világ végiig lehet még itt _érteni_ mélyeb _értelem_ a menyei Anyaszent egyházat _ahol_ akristus választatival lakik mint nyugodalmának _hely_ és _ahol_ fog lakni _örökös_ szenttyeiben

 _k_ Miért mondgya abölts _hogy_  _Jeruzsálem_  _helyheztet_  _hatalom_ 

 _f_ Mert _abban_ avárosban alitotta fel a sidok _király_ székit és onnet _igazgat_ az Isten népit vagy akirályok _által_ vagy a nagy _tanács_  _által_ ezt még _feljebbvaló_  _értelem_ lehet az Anyaszent egyházra magyarázni a melyben vagyon _helyheztetve_ a _király_  _király_ szeke _ahol_ a _Dávid_ székiben ül a _Krisztus_ és _ahol_ uralkodik _örökös_ a valoságos _ház_  _Jákob_ 

 _k_ Miért mondgya azt _hogy_  _meggyökerezik_ abetsületes nép _között_ 

 _f_ Meg gyükeredzet mert állando maradását atiszteletben _felemeltetik_ nép _között_ választotta ugy mint a sidó nép _között_ a melyet az Isten magának választotta volt _hogy_ szolgálattyára szentellye és a mely népet _dicsőséges_  _tesz_ a _sok_  _jel_  _által_ melyeket tett _érte_  _hogy_ arabságbol _ki_ szabadittsa és ameg igert _föld_  _helyheztet_ ez a nép mind ezel anagy _dicsőség_ tsak példája vala más egy olyan népnek akinek _dicsőség_ sokal _feljebb_  _halad_ a sidó nép _dicsőség_ és _aki_  _között_ álitotta fel a _bölcsesség_  _lakóhely_ és _meggyökerezik_  _hogy_ ót maradgyon _örökös_ 

 _k_ Mitsoda nevet _ad_ aböltseség a sido népnek _tekintvén_ ugy ezt a népet mint példáját az Isten valoságos népének

 _f_ Az Isten részének és _örökség_ nevezi és a szentek _gyülekezet_ mert annak az Isten volt az ura ö ót uralkodot ót _tiszteltetik_ és az a nép szent lévén az urnak volt szenteltetve _de_ mind ezek valojában tsak akeresztyéneket _illet_  _aki_  _jelent_ a sidok akik is _igazán_ az a rész és _örökség_ a melyet az Isten adot akristusnak _aki_ is azt vérével nyerte meg ez ollyan nép _aki_ nagy szenttségek _által_ szentetetet az ö szolgálattyára amelyek valoságos _igaz_  _tesz_ annak az _igazság_ az _isteni_ szeretet a _kezdet_ 

 _k_ Mit _tesz_ mind azok afák amelyekhez _hasonlít_ magát a _bölcsesség_ 

 _f_ A libanuson valo _cédrus_ és a sion _hegy_ valo _ciprus_  _jelent_ az ö _meghalhatatlan_ voltát _tisztaság_ nagyságát és _felemeltetés_ anépe _között_ ajerikoi rosa az _olajfa_  _jelent_ az ö szépségit _erő_  _bőség_ és a _bűnös_ valo _irgalmasság_ a _fahéj_  _balsamum_ a myrha a _Krisztus_  _Jézus_  _illat_  _jelent_ és azt is meg mutattyák nékünk _hogy_ nintsen semmi _kedves_ aböltseségnél _azelőtt_ kik azt szeretik

 _k_ Mit _kell_  _mindaz_  _tanulni_ amiket mondottál nékünk

 _f_ Az Isten _megtisztítván_ minket _hogy_  _belőle_  _különös_ népet _csinál_  _ki_ az ö szolgálattyára légyen szentelve és _bővelkedik_ ajó _cselekedet_ azért el mondhattyuk _hogy_  _benne_  _kell_ lakozni aböltseségnek _benne_  _kell_  _elhinteni_ jó _illat_ és _hogy_  _benne_  _kell_ munkálodni végben vitetvén mind azt valamire az _őkegyelme_  _tanít_ minket

 _k_ Miért _olvastat_ az Anyaszent egyház amái napon ezt a lettzkét

 _f_ Mert a _boldogságos_ szüzben _megtestesül_  _örökkévaló_  _bölcsesség_ és _benne_ is lakozot és ugyan ö altala is ment a sido néptöl az Anyaszent egyházban _hogy_  _abban_ válaszon magának új és _örökös_  _lakóhely_ 


 _evangélium_ 

szent luk 10 38

Lön pedig midön mennének öis bé mene egy _kastély_ és egy márta nevü Aszszony állat bé _fogad_  _ő_ az ö _ház_ és ennek egy Mária nevü _öcs_ vala _ki_ az Urnak lábainál ülvén _hallgat_ az ö _ige_ Márta pedig szorgalmatoskodik vala agyakor szolgálattyában _ki_ meg álla és mondá Uram nem gondolszé véle _hogy_ az _öcs_ egyedül _hagy_ engemet szolgálni mondgyad azért néki _hogy_ segéttsen engem és _felelvén_ mondá néki az ur Marta Márta szorgalmatos vagy és _sok_  _törődik_  _de_ egy a szükséges Mária _jobb_ részt választot mely el nem vétetik _tőle_ 


Magyarázat

 _k_ Az Anyaszent egyház miért _olvastat_ ezt az _evangélium_ a mai _ünnep_ a _boldogságos_ szüznek

 _f_ Mert végben vitte _egyszersmind_ mind a Martha mind a Maria _hivatal_ mivel az ö _nagy_ és szüntelen valo _foglalatosság_ avolt _hogy_  _hallgat_ és _elmélkedik_ az Isten _ige_ a mely _cselekedet_  _oly_ igen _dicsér_ a _Krisztus_  _ebben_ az _evangélium_ az ö _házi_  _gond_ és _cseléd_ valo _foglalatosság_ a mellyeket nyughatatlanság nélkül viszi vala véghez az _elmélkedés_ el nem _fordít_ mert az _isteni_ szeretet a melyel _teljes_ volt az ö szive meg nem _enged_  _hogy_ a _földi_  _dolog_  _fordít_ elméjit _ezért_ is mondgya az _írás_  _felőle_  _hogy_  _hallgat_ az ö szenttséges szent _fia_ az Isten _ige_ és a szivében _tart_ mind azokot a miket _hall_  _felőle_ és amiket látot _benne_  _megtanul_ ebböl a példábol _hogy_ meg _kell_ szentelnünk valamint a szent szüz a _közönséges_  _foglalatosság_ is az _evangélium_ igazságokboz valo nagy szeretettel munkálodgyunk ugy mint az Isten szemei elöt és valamint _cselekedik_  _hit_ és szeretettel _cselekedik_  _ilyenformában_ aleg _közönséges_  _cselekedet_ is meg szentellyük és az Isten elött _kedves_ és üdveségünkre valo _dolog_  _cselekedik_ 

 _k_ Mit _tanulhat_ a Martha és a Maria példájokbol kik _ház_  _fogad_ akristust

 _f_ Azt _tanulhat_  _hogy_ nagy _tisztelet_  _tart_ a szegényeket _befogadni_ és nékik szállást adni és ugy _bánni_ vélek valamint _bánni_ akarnánk a _Krisztus_ mivel maga mondgya _hogy_  _aki_ a szegényeket _befogad_  _ő_ magát _befogad_ 

 _k_ A Szent Atyák _szerint_ mit _jelent_ Martha és Mária

 _f_ Martha _jelent_ amunkás _élet_ Mária pedig az _elmélkedő_  _élet_ az elsö _abban_ áll _hogy_ akülsö jó _cselekedet_ adgyuk magunkot vigasztallyuk abetegeket és akeseredetteket _oktat_ másokot és _hogy_  _követ_ mind azokot ajó _cselekedet_ melyek az Isten _dicsőség_ és a _felebarát_  _haszon_  _tekint_ a másika _abban_ áll _hogy_  _foglal_ magunkot az _elmélkedés_ az _isteni_  _dolog_  _tanulás_ atitkokban és mind azokban az _igazság_ melyekre ahit _tanít_ ezeket a szivünkben _tart_ és ezekröl _gondolkodik_ nintsen ollyan _keresztény_ akinek az illyen _élet_ szükséges ne volna és akinek ne _kell_  _ebben_  _foglalni_ magát amidön akülsö _dolog_ arra _idő_ adnak az illyen lelki _eledel_ ollyan szükséges aléleknek valamint atestnek az _étel_ mint _hogy_ a _sok_  _dolog_  _között_ is arra _elegendő_  _idő_  _talál_  _hogy_ a _test_  _eledel_ adgyanak szükséges azért _idő_ venni arra is _hogy_ magunkban szálván _elmélkedik_ az üdveségnek _igazság_ és _hogy_ azokhoz szabjuk magunkot

 _k_ A _Krisztus_ miért _megfedd_ Márthát az ö maga viselésiröl

 _f_ Nem az ö maga viselésiröl _megfedd_  _ő_ mivel ö jót _cselekedet_  _gazdálkodván_ és szolgálván akristusnak _hanem_ az ö nagy szorgalmatoskodásárol és nyughatatlanságárol _megfedd_  _ő_ ebböl azt _kell_  _megtanulni_  _hogy_ meg _kell_ egyeztetnünk a munkálodo _élet_ szorgalmatoságát az _elmélkedő_  _élet_  _csendesség_ és azok akik _felebarát_ szolgállyák vagy _haszon_  _keres_  _öröm_ vigyék azt végben és _elkerül_ az _ember_ nyughatatlankodásokot _csendes_ elmével és mindenkor az _isten_ valo _figyelmetesség_ mivellyék a mit mivelnek akristus maga mondgya _hogy_ Mária _jobb_ részt választot volt magának mivel ö _csendesség_  _hallgat_ az Isten _ige_ arrol _elmélkedik_ és a sziviben _forgat_ és _hogy_ aleg szükségeseb _dolog_ tsak a _hogy_ az _isten_  _kapcsol_ magunkot és ö néki adgyuk magunkot _igyekezik_  _tehát_  _hogy_ azt a _jobb_ részt nyerhesük el nem adván magunkot akülsö _cselekedet_ 

 _k_ Tartoznaké minnyájan akeresztyének _megegyeztetni_ az _elmélkedő_  _élet_ a munkálkodo _élet_ 

 _f_ Mind azok _aki_  _kötelesség_  _hoz_ magával _hogy_  _gond_ légyen _felebarát_ testi vagy lelki szükségire _kell_ igen is azon lenni _hogy_ el ne válaszák _egyik_ amásikátol _hogy_  _ha_ veszedelemre nem akarjak magokot adni a munkálodás az _elmélkedés_ nélkül _hiábavaló_  _külső_ és nem állando _cselekedet_ az _elmélkedés_ pedig _cselekedet_ nélkül az ollyanokban akik _tartozik_ másokra _gond_ viselni lelki vagy testi képen tsak _hiábavaló_  _elmefuttatás_ és _magamegcsalás_ anem _elegendő_ egy pásztornak egy atyanak és anyának _aki_  _gyermek_ és _cseléd_ vannak _hogy_  _élet_ az _elmélkedés_ és az _imádság_  _tölt_ az illyenek _tartozik_  _teljesség_ munkálodni és _hivatal_ bé _tölteni_ alattok valojoknak _gyermek_  _cseléd_ lelki és testi szükségekben _fáradozni_ 

 _Bertalan_ APOSTOL NAPJÁN

Imádság

Örök mindenhato Isten _ki_ minket _betölt_ szent _öröm_ a mái napon amelyen _ül_ ate Apostolodnak aBoldog _Bertalan_  _ünnep_  _megad_ azt a _kegyelem_ Anyaszent egyházadnak _hogy_ szeresse a mit ö _hív_ és _hirdet_ amit ö _tanít_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál 1 Cor 12 27

Ti pedig akristus _test_ vattok és _tag_ valo _tag_ és némellyeket _helyheztet_ ugyan az Isten az Anyaszent egyházban _először_ Apostolokot másodszor profétakot _harmad_  _doktor_ az után _erő_ az után agyogyitásoknak ajándékit segittségeket vezérléseket anyelveknek _különbség_ abeszednek magyarázásit vallyon minyájan Apostoloké vallyon minyájan profétáké vallyon minyájan doktoroké vallyon minyájan eröké vallyon minyájoknak vagyoné _gyógyítás_ valo ajándékja vallyon minyájan nyelveken szollanaké vallyon minyájan magyaráznaké _igyekezik_ pedig _jobb_ ajándékokra


Magyarázat

 _k_ Mit _kell_  _abból_  _tanulni_ amit szent pál mond _hogy_ minnyájan akristus _test_ vagyunk

 _f_ Két _igazság_  _tanulhat_ az elsö a _hogy_ a _Krisztus_  _test_ azért vagyunk _hogy_  _követ_ az _élet_ melyet _él_ eföldön _betöltvén_ az ö szenvedésit és _hogy_  _hordoz_  _kereszt_ mivel ezek nélkül nem fog _test_ üsmérni az utolso napon amásodik a valamint _hogy_ a _test_ tsak a lelkünk _által_  _él_ ugy nékünk is tsak a _Krisztus_ lelkével lehet _élet_ és minnyájunknak tsak egy szivünknek és lelkünknek _kell_ lenni valamint a _tag_  _hogy_ tsak egy szive és lelke vagyon

 _k_ Mire _tanít_ azal amidön azt mondgya _hogy_ az Isten az Anyaszent egyházban némelyek az _apostolság_ rendelte Etc

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az _isten_  _illet_  _hogy_ válaszon _hív_ és rendellyen _egyházi_ szolgákot az Anyaszent egyházában és nem az _ember_  _hogy_ magok válaszák _hív_ és rendellyék magokot az igen vétkes nagyra vágyodás volna és magunknak _tulajdonít_ azt a mi az _isten_  _illet_ a mit az Apostol mond akülömb _különbféle_ szolgákrol _aki_  _ad_ az Anyaszent egyházának ami töllünk nagy _hálaadás_  _kíván_  _mindaz_ az ajándékokért a melyeket _hint_ arra a szent _test_ akinek olyan _boldog_ vagyunk _hogy_  _tag_ lehetünk _aki_ anyi saeculumoktol _fogvást_  _fent_ áll és _fent_ is fog állani az _idő_ végiig és akit se a szokásoknak se a népnek meg romlási el nem ronthattyák még mostanában ís látunk _abban_ Apostolokot apüspökökben kik utánnok _következik_ és _aki_ az Apostoli _bélyeg_ és _hatalom_  _megvan_  _abban_ látunk profétákot az _evangélium_ predikátoriban és _doktor_ kik _tanít_  _abban_  _tiszta_ az _evangélium_  _tudomány_ meg _tart_ az Anyaszent egyház meg _tart_ mindenkor _egyenlő_ a _Szentírás_ és a _tradíció_ az Isten _ige_ és a _titok_ amelyek ollyan _ki_ merithetetlen _kútfő_  _hogy_ azokban fel _találhatni_ mind azt valami szükséges az üdveségre

 _k_ Mit akar az Apostol amidön azt _kérd_  _ha_ minden Apostolé profétaé vagy _doktor_ 

 _f_ Arra _tanít_ minket azal _hogy_  _egy_ amásikának ne _irigyel_ az ajándékokot és az _értelem_  _hanem_  _ki_  _ki_  _jó_  _fordít_ azokot a melyeket vett az _isten_ nem lehet mindennek egy aránsu ajándékot venni mert nem hivatattak mindnyájan egy aránsu _hivatal_ és szolgálatra _de_ mindennek lehet részt venni _egy_ a másikának ajándékiban a szeretet és az _egyesség_  _által_ ez igy lévén el mondhatni _hogy_  _ki_  _ki_  _bír_ mind azokot az ajándékokot az _egyesség_ mert minyájan _tag_ azon _test_ a melynek akristus a _fej_ és _hogy_ amásoknak _adat_ ajándekok a miénké lésznek _hogy_  _ha_  _örül_ a mások _cselekedet_ mint _ha_ azt magunk _cselekedik_ és _ha_ azért _hála_ adunk az _isten_  _hogy_  _ha_ pedig azt _irigyel_ mind a nékünk mind a másoknak _adat_ ajándékoknak _haszon_ nem veszük szükséges _tehát_  _hogy_ minyájan _örül_ azokért az urban és _dicsőít_  _ő_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _igyekezik_ pedig _jobb_ ajándékokra

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ nem a _fő_ se nem alegg tiszteleteseb ajándékokot _kell_  _keresni_  _hanem_ aleg jóbbakot és a melyek aléleknek _hasznos_ a magunkhoz valo szeretet és _kevélység_ volna _hogy_  _ha_ az ollyanokot _keres_ a melyek _fényes_ és a melyeket legg inkáb _csodál_ az emberek ollyan formában az Anyaszent egyház szolgálattyában a magunk _dicsőség_  _keres_ és nem az _isten_  _ezért_ is mondgya az ur _hogy_ az utolso napokban lésznek olyanok kik _jövendöl_  _ördög_ üznek és _jel_  _tesz_ az ö nevében _de_ akik meg vettetnek _isten_ mint _hamisság_ munkási anem _elegendő_  _hogy_ valaki _rendkívül_ valo ajándékokot és _értelem_  _bír_  _hanem_ azokal szentül _kell_  _élni_ és azokal ugy _él_ szentül _hogy_  _ha_ azokot az Anyaszent egyház szolgálattyára _fordít_ és tsak egyedül az Isten _dicsőség_  _keres_ 

 _k_ Az ajándékok _között_ melyik az a melyet leg nagyób _buzgóság_  _kell_  _kívánni_ 

 _f_ Az a szeretet _hogy_ az _isten_ szeresük _teljes_ szivünkböl és a _felebarát_ mint magunkot ezel az ajándékal atöbbi mind _hasznos_ és üdveségesek és _enélkül_ atöbbi veszedelmesek


 _evangélium_ 

szent luk 10 1

Ezek után rendele az ur más _hetvenkettő_ is és _elküld_ öket _kettő_ az ö szine elöt minden városba és _hely_  _ahova_ menendö vala és mondá nékik az aratás _sok_ ugyan amunkások pedíg _kevés_  _kér_ azért az aratásnak urát _hogy_  _küld_ munkásokot az ö aratására menyetek el _íme_ én _elküld_  _titeket_ mint abárányokot a _farkas_  _közé_ ne _hordoz_ zatskot se _táska_ se sarut és senkit az uton ne _köszönt_ valamely _ház_ bé mentek _először_ azt mondgyátok _békesség_ eháznak és _ha_ ót lészen abékeség fia meg nyugszik ö rajta ati _békesség_ hapedig nem _tihozzátok_  _tér_ azon _ház_ maradgyatok pedig _evén_ és _íván_ a melyek nálok vannak mert méltó amunkás az ö _bér_ ne menyetek _ház_  _ház_ és valamely városba mentek és _befogad_  _titeket_  _eszik_ amik _elöben_  _tetet_ és _meggyógyít_ abetegeket kik _abban_ vannak és ezt mondgyátok nékik _hoz_  _közelget_ az Isten _ország_ 


Magyarázat

 _k_ Miért _olvas_ amái _evangélium_ szent Márk és szent lukáts _ünnep_ 

 _f_ Mert ezek _tanítvány_ valának az Apostoloknak szent Márk szent Péter mellé _ad_ magát és szent lukáts szent pál mellé

 _k_ A _Krisztus_ miért választa az Apostolokon _kívül_ még _hetvenkét_  _tanítvány_ 

 _f_ Mert az aratás meg szaporodván a munkások számát is meg _kelletik_ szaporitani akristus _hasonló_ parantsolatot _ad_ nékik valamelyet az Apostoloknak adot vala és _hatalom_ is _hasonló_ az Isten _ige_  _hirdetés_ és a _csodatétel_  _kettő_  _kettő_  _elküld_ öket _hogy_ egy mást segithesék és _hogy_ az ö _bizonyságtétel_ nagyob _erő_ légyen

 _k_ Mit _kell_  _érteni_ abö aratáson a melyröl szól nékik akristus

 _f_ A sidó népnek egy részit _kell_  _érteni_  _aki_ akristus _belső_ munkálodék _hogy_ a _hit_  _híván_ az _evangélium_ bé venné _mindazonáltal_ azt mondá nékik _hogy_ ugy _küld_ öket mint _bárány_ a _farkas_  _közibe_ mivel sokal _több_ valának az ollyanok kik meg veték az _evangélium_ és üldözék annak predikátorit mint sem akik _az_  _hajlik_ abárányokhoz _hasonlít_ öket mert tsak akegyeségel és az egy ügyüségel _kelletik_ ellene állani azoknak kik öket üldözék ezek atanitványok _mindazonáltal_ a _farkas_  _közül_ sokakot meg szelidittének és valoságos _bárány_  _tesz_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_  _jelent_ az aratásnak munkási

 _f_ Mint _hogy_ az Apostolok _jelent_ az utánnok lévö püspökököt ugy a _hetvenkét_  _tanítvány_  _jelent_ apásztorokot és a papokot kik _hely_  _következik_ és _aki_ a _Krisztus_ az _evangélium_ predikálására _elküld_ azt is láttyuk a mái _evangélium_  _hogy_ a _tudomány_ és a jó _erkölcs_ nem _elegendő_ arra _hogy_ valaki az ur szölöjében munkálodhasék _hanem_ még az is szükséges _hogy_ arra _hívattatik_ a _szőlősgazda_ aközönséges _hív_ is munkálodhatnak- _abban_ az ö modgyok _szerint_ mivel azoknak _aki_ az Isten nem _hív_ a munkára valamint az _egyházi_ szolgákot és pásztorokot _mindazonáltal_  _abban_  _kell_ munkálodni az _imádság_ a jó _példaadás_ és az Anyaszent egyház _java_  _keresni_ a _hív_  _tartozik_ azal _hogy_  _kér_ az aratásnak urát _hogy_ jó munkásokot _küld_ az Atyák az Anyák és _közönséges_ atseledes _gazda_  _tartozik_ azal _hogy_  _gyermek_ és _cseléd_ üdveségeken munkálodgyanak _ugyanezért_ is mondgyák a szent Atyák _hogy_ atselédes _gazda_  _ház_ ollyanok mint apüspökök _aki_  _oktatni_  _inteni_ és _feddeni_  _kell_  _gyermek_ és _cseléd_ és vigyázni _kell_ reájok

 _k_ Miért nem akará az ur _hogy_ atanitványi se _erszény_ se sákot se sarut vigyenek magokal se _hogy_  _köszönt_ valakit az uton

 _f_ Meg akará azal mutatni _hogy_ mely szükséges az _egyházi_ szolgaknak _hogy_ a _földi_  _dolog_ és avilági _gond_ el _távozik_ és _hogy_ magokot _teljesség_ az _egyházi_ szolgálatra adgyák a _köszöntés_  _megtiltván_ nem _tilt_ azt meg _hogy_  _egy_ amásikának _tisztelet_ ne adgyon _holott_ a még szükséges az _egység_ és a szeretet _megtartás_  _hanem_ azt akará velünk _megértetni_  _hogy_ semminek nem _kell_  _megtartóztatni_ az ö szolgait _hivatal_ végben vitelében és _hogy_ el _kell_ nékik távoztatni avilághoz valo _kedvezés_ ahaszontalan valo látogatást és avilági mulattságokot mivel tsak egyedül a magok _hivatal_  _kell_ magokot _foglalni_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _ha_ ót lészen a _békesség_ fia meg nyugszik ö rajta ati _békesség_ hapedig nem _visszatér_  _hoz_ 

 _f_ A _Krisztus_ azt akarja _hogy_ valahová _küld_  _tanítvány_ magokal el vigyék mindenüvé abékeséget és azt mind _kíván_ mind meg szerezék amenyiben töllök lehet mind azoknak _aki_  _él_  _főképpen_ azoknak kik öket _ház_  _fogad_  _de_ ne avilág _békesség_  _hanem_ akristusét a mely az _isten_ valo _megegyesülés_ áll és akegyelem _java_  _bírás_ és utánna tészi _hogy_ a mely _ház_ mennek _ha_ ót nem laknak a _békesség_  _fia_ azon meg ne ütközenek mivel ök veszik el _jutalom_ munkájoknak és azokot ajókot melyeket másoknak akarták szerzeni

 _k_ Miért mondgya az ur _hogy_  _aki_ munkálodik _megérdemel_ ajutalmat ahivek segittségit ugy kellé _tekinteni_ mint _jutalom_ 

 _f_ Azt akarja ahivekel _megértetni_  _hogy_  _tartozik_ meg segiteni azokot kik öket _oktat_ és részesiteni aföldi _java_ szent pál mondása _szerint_ alelki _jó_ melyeket vesznek töllök ettöl vagyon _hogy_ amit ahivek adnak nekik azt ne ugy _tekint_ mint alamisnát _hanem_ ugy mint olyan részt a melyel _tartozik_ azoknak kik munkálodnak az _egyházi_ szolga amaga _hivatal_ az _imádság_  _oktatás_ és a szenttségek _ki_ szolgáltatásában _foglalatoskodván_ nem szerezheti maga magának mind azt a mi szükséges az _élet_  _főképpen_  _ha_ másunan nintsen valamely _jövedelem_ anép annál is inkáb _tartozik_  _gond_ viselni ezt mind a _természet_ mind az _isten_  _törvény_  _hoz_ magával a midön az ur mondgya _hogy_  _aki_ munkálodik meg _érdemel_ ajutalmat nem _ért_ azt _hogy_ amit adnak néki ugy adgyák mint a munkájáért valo _fizetés_ vagy mint a szent _dolog_ a simonia volna _hanem_ ugy mint olyan _dolog_ mely szükséges _táplálás_ a mely nélkül nem munkálodhatnék _ezért_ is modgya az ur meg másut _hogy_ méltó a munkás azö _étel_ matth 10 10 szent Agoston azt mondgya _hogy_ az _evangélium_ nem ollyan _dolog_  _hogy_ annak árrát lehetne szabni mint valamely árunak az _egyházi_ szolgák a neptöl veszik a szükségekre valo _táplálás_  _de_ tsak egyedül az urtol várják szolgálattyoknak _jutalom_ aug libr _de_ post _c_ 2

 _k_ Mi lehet annak az _ok_  _hogy_ az ur azt parantsollya a _tanítvány_  _hogy_  _ahol_ bé nem _fogad_ öket rázzák le _az_ a sarujokra ragadot port

 _f_ Ez az Isten átkának _jel_  _mindaz_ kik bé nem akarják venni a _hit_ és akik még _hallgatni_ sem akarják az ö _ige_ az illyen _cselekedet_ azt akarák nékik meg mutatni _hogy_ ugy _tekint_ az olyanokot mint Isten átkában lévöket és mint szám _ki_ vettetteket _aki_ semiben sem akarnak _közösülni_ söt még alábokra ragadot port is _letöröl_ az illyen _büntetés_ rettentö _de_  _igazságos_ 

 _kisasszony_ NAPJÁN

Imádság

Kérünk uram tégedet _hint_ szolgaidra menyei ajándékodot ugy _hogy_ a _b_ szüz születésének _ünnep_ melyet ma a szentelünk a _békesség_ szaporodását szereze azokban _aki_ azö születése az üdveségnek sengéjit _elhoz_ ami urunk J k


 _episztola_ 

prov 8 22

Az urbirt engem azö utainak _kezdet_ minek elötte valamit _teremt_  _kezdet_  _fogva_  _örök_  _fogva_ el rendeltettem és régtöl _fogva_ minek elötte a _föld_ lenne még nem voltak a mélységek és én már _fogantatik_ még a vizek _kút_  _ki_ nem fokattak vala még ahegyek meg nem állapodtak vala nehézségel ahalmoknak elötte születtettem vala én még a _föld_ nem _teremt_ és a _folyóvíz_ és a _földkerekség_ sarkait mikor az _ég_  _készít_  _jelen_ voltam mikor _bizonyos_ moddal és _kerítés_  _körülvesz_ amélységeket mikor az _ég_ ótt _fenn_  _megerősít_ és meg méri vala vizek _kút_ midön _körül_ fel veti vala a _tenger_  _határ_ és _törvény_  _ad_ avizeknek _hogy_  _által_ ne mennének a _határ_ mikor a _föld_  _fundamentum_ veti vala ö véle voltam mindeneket el rendelvén és _gyönyörködik_ naponként _játszadozván_ elötte minden _idő_  _játszadozván_ a _földkerekség_ és az én _gyönyörűség_ az emberek _fia_ lenni most azért _fia_  _hallgat_ engem _boldog_  _aki_  _őriz_ az én utaimat _hallgat_ az _oktatás_ és legyetek _bölcs_ és ne vessétek el azt _boldog_  _ember_  _aki_ engem _hallgat_ és _aki_ vigyáz az ajtoimnál naponként és várakozik az ajtomnak mellyékinél _aki_ engem _megtalál_  _élet_  _talál_ és üdveséget merit az urtól:


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket amái letzke

 _f_ Arra _tanít_  _hogy_ az _isten_  _bölcsesség_  _örök_  _fogva_ valo valamint azt a _bölcs_ mondattya magával aböltseségel mondván az ur _bír_ engem az ő utainak _kezdet_ minek elötte valamit _teremt_  _kezdet_  _fogva_ mint _ha_ azt mondaná az _isten_ voltam amidön _teremtés_  _elkezdet_ és még annak elötte is minek elötte valamit _teremt_ az az _örök_  _fogva_ mivel avilág _teremtés_ elött és az _idő_ elött mely avilágal _kezdődik_  _örökkévaloság_ volt

 _k_  _kicsoda_ az az _bölcsesség_  _aki_ még _kezdet_ volt _aki_  _örökös_ volt és az Isten _hogy_  _bír_ azt

 _f_ Az a _bölcsesség_ az Isten _fia_  _aki_  _önnönmaga_ aböltseség és _eredet_ minden _bölcsesség_ az Isten azt _bír_ mivel semmit inkáb nem _bír_ mint amaga véghetetlen _tökéletesség_ üsmérettségit az Isten _fia_ pedig az az üsmérettsége az Atyának _aki_  _örök_  _fogva_ üsmervén magát _örök_  _fogva_ szülte és _bír_ ugyan azon Fiát

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _hogy_ a _bölcsesség_ az _isten_ volt és mindeneket ö véle rendelt

 _f_ Azt teszik _hogy_ az Isten mindeneket amaga _bölcsesség_  _által_  _teremt_ és rendelt ez a _bölcsesség_ pedig az ö _fia_  _hozzá_  _hasonló_ Isten _aki_ véle együt munkálodot az egész _teremtés_ és _aki_ véle együt _igazgat_ és rendel mindeneket azt mondgya az _írás_  _hogy_ ez az _isteni_  _bölcsesség_  _játszik_ az ur elött minden _idő_ mert mindeneket ollyan _könnyű_ mivelte _hogy_ a világ _teremtés_ elötte tsak _játék_ és mulattság volt

 _k_ Az Isten _fia_ anem _teremtetik_  _bölcsesség_ miképen mutatta meg _hogy_ az ö _gyönyörűség_ a _hogy_ az emberek _fia_ legyen

 _f_ Meg mutatta azt nagy szeretete _által_  _ember_  _természet_ vévén magára _megtestesülés_  _által_ és nékik _örök_ üdveséget szerzet _sok_ szenvedési _által_  _de_ ami az ö _hozzá_ valo szeretetét meg _jobban_  _ki_ mutattya ahogy anyi _sok_  _jótétemény_ tsak azt a _hálaadás_  _kíván_  _hogy_ az _ember_ is minden _gyönyörűség_ a légyen _hogy_ véle lehesenek az az _hogy_ az ö lelkével és _kegyelem_  _élhet_ szeretettel _kapcsol_  _hozzá_ magokat szivesen _hallgat_ és _megtart_ parantsolatit _ezért_ is mondgya az _evangélium_  _hogy_ maradgyunk _őbenne_ valamint ö _benne_ marad joan 14 20 _hogy_ maradgyunk az ö szeretetiben valamint ö marad az Attyának szeretetiben ezt a _haszon_ akarja _hogy_ vegyék annak anagy szenttségnek amelyben _eledel_ adgya nékünk magát mondván _aki_ az én _test_  _eszik_ és az én véremet _iszik_ a _benne_ lakik és én _őbenne_ joan 657

 _k_ Mit _ad_  _elöben_ az Isten _fia_ a midön azt parantsollya _hogy_ az ö ajtoinál vigyázanak naponként

 _f_ Azt akarja _hogy_ szüntelen valo szent szorgalmatoságal _keres_  _ő_ és _hogy_ szivbéli _kívánság_  _kíván_  _hozzá_  _közelgetni_ és _ő_  _bírni_ amidön azt parantsollya _hogy_ minden nap az ö ajtojánál legyenek azal azt akarja _hogy_  _békességes_  _tűrés_ várakozanak az ö _irgalmasság_ ajtojánál _mindaddig_ még _hozzá_ nem _jön_  _hogy_ bé vigyen minket _abban_ a _boldogság_ melyet _ígér_ ez _élet_ után és a melyet _készít_ amenyekben legyetek _hasonló_ mondgya az ollyanoknak kik várják _hogy_ a _gazda_  _visszatér_ alakadalombol ugy _hogy_  _visszatérvén_ és a _kapu_ zörgetvén azonal meg nyithassák néki

 _k_ Az Anyaszent egyház miért _olvastat_ a _bölcsesség_ szavait a _b_ szüznek születése napján

 _f_ Mert ez az _isteni_  _bölcsesség_ azon a napon _kezd_  _betölteni_  _megtestesülés_  _ígéret_ annak születése _által_  _aki_  _test_ vett magára _hogy_ az emberek _között_ lakjék és _hogy_ üdveségünkben munkálodgyék szenvedési és _halál_  _által_ 


 _evangélium_ 

szent Matth 1 1

A _Jézus_  _Krisztus_  _ki_  _Dávid_ az _Ábrahám_  _fia_ fia nemzettségének _könyv_  _Ábrahám_ nemzé _Izsák_  _Izsák_ pedig nemzé _Jákob_  _Jákob_ pedig nemzé _Júda_ és annak attya _fia_  _Júdás_ pedig nemzé _Fáres_ és Zarámot _Tamár_  _Fáres_ pedig nemzé _Esron_  _Esron_ pedig nemzé Arámot Arám pedig nemzé Aminádábot Aminadab pedig nemzé Náássont naasson pedig nemzé Salamont Salamon pedig nemzé _Boáz_ Ráhabtol _Boáz_ pedig nemzé _Obéd_ Ruttól _Obéd_ pedig nemzé _Jessze_  _Jessze_ pedig nemzé _Dávid_  _király_  _Dávid_  _király_ pedig nemzé Salamont attol _aki_ uriásé volt Salamon pedig nemzé Roboámot Roboám pedig nemzé _Ábiás_  _Ábiás_ pedig nemzé _Aza_  _Aza_ pedig nemzé _Jozafát_  _Jozafát_ pedig nemzé _Jorám_  _Jorám_ pedig nemzé _Ozeás_  _Ozeás_ pedig nemzé _Joatam_  _Joatam_ pedig nemzé Akazt Akaz pedig nemzé _Ezekiás_  _Ezekiás_ pedig nemzé Manasest Manasses pedig nemzé Amont Amon pedig nemzé _Jósiás_  _Jósiás_ pedig nemzé _Jékóniás_ és annak attya _fia_ a _Babilónia_ valo _költözés_ és a _Babilónia_ valo _költözés_ után _Jékóniás_ nemzé Salatielt Salatiel pedig nemzé Zorobabelt Zorobabel pedig nemzé _Abiud_  _Abiud_ pedíg nemzé _Eliatzim_  _Eliatzim_ pedig nemzé _Azor_  _Azor_ pedíg nemzé Sadokot Sadok pedig nemzé _Akim_  _Akim_ pedig nemzé _Eliud_  _Eliud_ pedig nemzé _Eleazár_  _Eleazár_ pedig nemzé Mátant Matan pedig nemzé _Jákob_  _Jákob_ pedig nemzé _József_ a Mária _férj_  _ki_ születtetett a _Jézus_  _ki_  _Krisztus_  _hívattatik_ 


Magyarázat

 _k_ szent Mathé _leírván_ akristus nemzettségit nem ellenkeziké _Izajás_ profétával _aki_ azt mondgya _hogy_  _ki_  _kibeszélhet_ az ö nemzettségit és szent lukátsal _aki_ azt _különböző_  _leír_ 

 _f_ szent Mathé _egyik_ sem _ellenkezik_ l az Atya _kebel_ valo _ige_  _örök_  _fogva_ valo nemzettségéröl szól a kit nem lehet _megfogni_ se _ki_ mondani szent Mathé pedig a _megtestesült_  _ige_ nemzettségit _leír_ és az _emberség_  _szerint_  _aki_  _által_ a Pátriárkaktol és _Dávid_ származot 2 szent Mathé nem _ellenkezik_ szent lukátsal mert ö a mi Urunk nemzettségit atermészet _szerint_ valo _fiúság_  _szerint_  _feltesz_ szent lukáts pedig atörvény _szerint_ valo _fiúság_  _szerint_ 

 _k_ Mit _ért_ atörvény _szerint_ valo _fiúság_ 

 _f_ Értem azt _hogy_ egy _fia_ ugy _tekint_ mint más _ember_ fiát a törvény _szerint_  _de_ nem _természet_  _szerint_ a törvény azt parantsolta _hogy_ egy _atyafi_ vegye el a _testvér_ attyafiának _özvegy_  _ha_  _gyermek_ nem maradot és _hogy_  _abban_ a _házasság_ valo elsö szülöt a _meghalt_ nevét visellye és ugy _tekint_ mint a _meghalt_ fiát erre valo nézve _kényszerít_  _Jákob_  _Helias_  _elvenni_ az ö Annyárol valo _báty_  _feleség_  _aki_ is nem _hagy_ maga után _gyermek_  _-e_  _szerint_ volt _tehát_ szent _József_ a _boldogságos_ szüz _férj_  _Helias_ törvény _szerint_ valo fia _ez_ is mondgya szent lukáts _de_  _természet_  _szerint_  _Jákob_ fia volt valamint szent Mathé _ír_ ez a törvény azt _képzel_  _hogy_ a _Krisztus_  _halál_ után az Apostolok _aki_ Attya _fia_ nevezé _fi_ nemzenének az Anyaszent egyháznak akik az ö nevét viselnék és _keresztény_ (: vagy is _krisztusi_ ) neveztetének az illyen _különbség_ vagy is tsak _tetsző_  _ellenkezés_ meg mutattyák _hogy_ mitsoda _hív_ és _igaz_ valának az _evangélista_ és _hogy_ nem _egy_ amásikábol _ír_ amit _ír_ ugyan ekénszerit minket arra _hogy_  _függő_  _tart_ az _ítélet_ a _Szentírás_ ollyan _hely_ a melyek mi nékünk _homályos_  _tetszik_ és a mellyek mint _ha_  _ellenkezik_ egy másal és ne a magunk elméjit _követ_  _hanem_ az Anyaszent egyház magyarázattyát

 _k_ szent Máthé miért mondgya még _előre_ mindgyárt _hogy_ a _Krisztus_  _Dávid_ és _Ábrahám_ fia mint _ha_ nem lett volna fia a több _király_ és Patriárkáknak is

 _f_ Azért _hogy_ arra _inkább_  _figyelmez_ meg akarván _bizonyítani_ azal _hogy_ ö volt a Messiás mivel az Isten _megígér_  _hogy_  _különös_ az _Ábrahám_ és a _Dávid_ maradékábol fog származni mondván _Ábrahám_ minden nemzettségek meg áldatnak ate maradékodban és _Dávid_ ate székedben _helyheztet_ ate _ágyék_  _gyümölcs_ 

 _k_ szent Mathe miért _feltesz_ akristus nemzettsége _közibe_ az ollyan szüléit _aki_  _fogyatkozás_ vagy _aki_  _idegen_ valának

 _f_ Meg akará nékünk mutatni _hogy_ akristus a _bűnös_  _jön_ meg váltani és _hogy_ az _egyházi_ szolgáknak bé _kell_ venni az egyházban _ki_ vévén arendeletlenségböl azokot kik _abban_ születtek nem _tart_ az Isten _fia_  _gyalázat_ a nemzettsége _köz_  _tétetni_ az ollyan aszszonyokot _aki_ rendeletlenek vagy _idegen_ valának mert azért _jön_ a _föld_  _hogy_ alázatoságával el _töröl_ a _kevélység_ ugyan azért választá ollyan alázatos mondgyát születésinek _hogy_  _megegyezik_ és _hasonlít_ az ö _megtestesülés_ alázatoságával ö Isten _fia_ lévén a mi _természet_ vette magára és a szolgának _forma_ szegény Anyatol akara születni akinek _mesterember_ vala a _férj_ azért _hogy_  _ő_ is ugy _tekint_ mint egy átsnak fiát

 _k_ A _Krisztus_ illyen _cselekedet_ mire _tanít_ minket

 _f_ Arra _hogy_ egy _kereszt_ mindenben egy aránsu alázatosnak _kell_ lenni _ha_ ámbár nagy nemzetböl valo _ha_ a szüléi _főrend_ lévök vagy _gazdag_  _mindazonáltal_ azért nem _kell_  _kevélykedni_  _hogy_  _ha_ pedig alatson rendüek nem _kell_ azért meg pirulni se az ö szegénységeket szükségben valo léteket szégyenleni söt még igen _kell_ segiteni a szegény attyafiait _hasonló_  _tisztelet_ lévén azokhoz valamint agazdagokhoz

 _k_ A _Krisztus_ ezen _cselekedet_ mitsoda lelki _épület_ valot vehetnek magoknak az ollyanok kik nagy renden valok

 _f_ A _megtestesült_  _isten_ alázatosága és az _ember_  _hasonló_ léte _aki_ is azért _jön_  _hogy_ szolgállyon és nem azért _hogy_ szolgáltassék arra _kényszerít_ öket _hogy_  _kiirt_ szivekböl azt a _kevélység_ nagyra vágyodást és azt a pompát amelyeket _okoz_ a nemesi vér és a mely _gyakorta_ akadállya az üdveségnek mert meg gátollya rend _szerint_ az alázatoság uttyán _járni_ mely utat a _Krisztus_ adgya _elöben_ mind _tanítás_ mind példájával

 _k_ szent _József_ miképen vala _férj_ Máriának mivel egész _megtürköztetés_  _él_ egy másal

 _f_  _József_  _férj_ vala aházaság _kötél_  _által_ a mellyel egy máshoz _kötelez_ magokot sziveknek _egyesség_  _által_ atiszta és _istenes_ szeretet _által_ mely egy máshoz _kapcsol_ az ö elméjeket ez igen szép példa a _házas_ elött _aki_ egy mást akristus lelkében és az _isten_  _kell_ szeretni

SZENT MÁTÉ APOSTOL NAPJÁN

Imádság

Adgyad uram _hasznos_ segittséget _találhat_ a _boldog_ Apostol és _evangélista_ Máténak _imádság_ ugy _hogy_ a mit mi magunktol meg nem nyerhetünk az ö _esedezés_  _által_ azt el nyerhesük a mi urunk J k


 _episztola_ 

 _Ézéki_ prof 1 10

Az ö _orca_  _hasonlatosság_ pedig _ember_  _orca_ és _oroszlánorca_ anégynek _jobb_ felöl _ökörorca_ pedig anégynek _bal_ felöl és _sasorca_ a négy _felett_ az ö _orca_ és szárnyok _kiterjesztve_ felyül mindeniknek _két_ szárnyok egy mást _ér_ és _kettei_  _befedez_ az ö _test_ és mindenik _közüle_  _elébe_ mégyen vala artzal _ahova_ alélek _indulat_ vala oda mennek vala és meg nem _fordul_ midön _jár_ és alelkes állatok szine az ö _tekintet_ mint az _égő_  _tüzes_ szemek és mint a lámpásoknak _tekintet_ ez vala a látás _futosván_ a lelkes állatok _között_ atüznek _fényesség_ és atüzböl _ki_ menö villámlás és a lelkes állatok mennek és _jön_ mint a _csillámló_ villámlás


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ ezek anégy _titkos_ állatok _aki_  _ember_  _oroszlán_  _ökör_ és _sasábrázat_ vagyon

 _f_ Jelenti az Angyalokot _aki_  _elküld_ az Isten mint szolgait _hogy_ véghez vigyék némelykor az ö _irgalmasság_ némelykor az ö _igazság_ akarattyát ezek a profétának négy _orcájú_  _tetszik_  _különb-különbféle_  _ábrázat_ is adgya _elöben_ öket _hogy_  _meglát_ mitsoda _különbféle_ viszik végben szolgálattyokot _ember_  _ábrázat_ vagyon mely _jelent_  _hogy_  _ok_ és _jóság_  _cselekedik_  _oroszlánábrázat_ vagyon mely _jelent_  _hogy_  _meggyőzhetetlen_  _erő_ viszik végben az urok parantsolattyát és _hogy_ ök _elfáradhatatlan_ és lassuak a midön az Isten _tűrés_ várja abünöst apenitentziára a _sasábrázat_  _jelent_  _hogy_  _teljes_ világoságal és _hogy_ a mikor _kívántatik_ olyan nagy sebeségel munkálodnak _hogy_ semmi meg nem _tartóztat_ öket

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_ ollyanok mint atüz _hogy_ mindenik artzal mégyen _elébe_ és oda mennek _ahova_ alélek _indulat_ viszi és meg nem _fordul_  _járta_ 

 _f_ Azt akarja _elöben_ adni _hogy_ azok a mennyei lelkek atüzhöz _hasonló_ sebeségel _engedelmeskedik_ az _isten_ és nagy _buzgóság_ és _hogy_ ök tsak az Isten lelkének _indulat_ és parantsolattyábol _cselekedik_ és oda mennek _ahova_  _küld_ öket nem _fordulván_ se _jobb_ se _bal_ és _hogy_  _akkor_  _visszafordul_ a midön aparantsolatot végben vitték

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szók _hogy_  _befedez_ magokot a _két_ szárnyokal és a más _kettő_  _kiterjeszt_ a mellyekel egy mást _ér_ 

 _f_ Bé fedezvén magokot _két_ szárnyokal azal meg mutattyák az _isteni_  _felség_ valo nagy _tisztelet_ és _hogy_ mitsoda arra _hogy_  _őelőtte_ legyenek a más _kettő_ pedig _hogy_  _kiterjeszt_ azal meg mutattyák _hogy_ szüntelen _kész_ parantsolattyára és oda menni _ahova_  _küld_ öket szárnyokal egy mást _ér_ meg mutatván _hogy_ minnyájan _egyenlő_ akarattal és _egyesség_  _cselekedik_ 

 _k_ Miért _olvastat_ az Anyaszent egyház ezt a mái letzkét az _evangélista_  _ünnep_ 

 _f_ Mert szent _Hieronimus_  _szerint_ azoknak az állatoknak négy _ábrázat_ a négy _evangélium_  _kezdet_ fel _találtatik_ Az _ember_  _ábrázat_  _jelent_ a szent Maté _evangélium_  _aki_ akristus Nemzettségin _elkezd_ ugy mint az _ember_ Az _oroszlánábrázat_  _jelent_ a szent Márk _evangélium_  _aki_ a pusztában valo szent _János_ prédikálásán _elkezd_ valamint egy _oroszlán_  _ordítás_ Az _ökör_  _ábrázat_  _aki_ rend _szerint_ valo áldozat volt az _ótörvény_  _jelent_ a szent lukáts _evangélium_  _aki_ a Zakariás papságán _elkezd_ ez Attya volt szent _János_ A _sasábrázat_ pedíg _jelent_ a szent _János_  _evangélium_  _aki_ is mint egy sas magosan repülvén a napban néz fel repül az _isten_  _hogy_  _leírhat_ az _ige_ nemzettségit valoságos napját az _igazság_ 

 _k_ Nem leheté az _evangélista_ mint predikátorokra és az Isten szolgaira szabni mind azokot valamiket mondottunk az Angyalokrol _aki_  _jelent_ a négy állatok

 _f_ A meg _egyezik_ az Anyaszent egyház szándékával _aki_ is az ö _ünnep_ napján _olvastat_ ezt a letzkét mivel az _evangélium_ predikatori ollyanok valának mint akristusnak láthato Angyali _aki_  _elküld_  _hogy_  _hirdet_ parantsolatit és meg üsmértessék az egész világal az ö _tanítás_ és nevét ök tsak az Isten lelkének _indulat_  _ír_ és _tanít_ ök mindenüvé el mentenek valahová _küld_ öket és senki viszá nem térithette a szent lélektöl vévén _bátorság_ az egész _föld_ el vitték a szeretetnek _tűz_ és _elhat_ az ö szavok ö magok _ég_ azon _tűz_ a melyet akristus _hoz_ evilágra

 _k_ Mitsoda _hasonlatosság_ vagyon az állatok negy _ábrázat_  _között_ és ezen szent _evangélista_  _között_ 

 _f_ Az _ember_  _ábrázat_  _jelent_  _hogy_ mitsoda _jóság_ és magok meg alázásával _beszél_ az _ember_ és mint alkalmaztatták magokot az ö _értelem_  _tej_ adván a _gyenge_ és _erős_  _eledel_ az _erős_  _felemel_ magokot mint a sasok az _isten_  _hogy_ ö tölle _kitanulhat_ azokot az _igazság_ és _titok_ melyeket másoknak _tanít_  _tud_  _követni_ az _oroszlán_  _ordítás_ predikalván _kemény_ és _hangos_ szoval és rettegtetvén a _bűnös_  _elébe_ adták az Isten _ítélet_ szenvední is _tud_ valamint a _Krisztus_ áldozatra valo _ökör_  _feláldozván_ magokot néki és _ki_ ontván véreket az ö _dicsőség_ és az emberek üdveségekért és valamint azok az állatok ugy ök is _elfáradhatatlan_ valának szolgálattyoknak sulyos munkáiban


 _evangélium_ 

szent Maté 9 9

És mikor _onnét_ el menne _Jézus_ láta egy Maté nevü _ember_ a _vám_ ülni és mondá néki _követ_ engemet és _felkelvén_  _követ_  _ő_ és lön _letelepedvén_ ö a _ház_  _íme_  _sok_ publikánusok és _bűnös_ jövén _letelepedik_  _Jézus_ és az ö _tanítvány_ és látván a _farizeus_ mondák az ö _tanítvány_ miért _eszik_ a publikánusokal és abünösökel a _ti_ Mesteretek _Jézus_ pedig _hallván_ mondá nem szükség az _egészséges_ az _orvos_  _hanem_ abetegeknek el menvén pedig _megtanul_ mi légyen _irgalmasság_ akarok és nem áldozatot mer nem _jön_ az _igaz_  _hívni_  _hanem_ abünösököt


Magyarázat

 _k_ A _Krisztus_ miért marada _gyakorta_  _Kafarnaum_ városában a mely város igen _gonosz_ vala és miért _hív_ szent Mátét az _apostolság_  _aki_ is publikánus vagy is ado szedö volt

 _f_ Azért _hogy_  _abból_  _megtanul_  _hogy_ mennél inkáb uralkodik valamely _hely_ a vétek annál nagyob _buzgóság_  _kell_ az _egyházi_ szolgának munkálodni a _bűnös_  _megtérés_ és _hogy_ a vétek sokasága és nagysága miat nem _kell_  _kétség_  _esni_ a _bűnös_  _megtérés_ mert a mint szent pál mondgya az Isten _gyakorta_  _bőség_  _hint_ oda _kegyelem_  _ahol_ avéteknek _bőség_ vagyon az ur maga mellé vévé szent Mátét ollyan _idő_ a melyben _oly_ veszedelmes _hivatal_ volt meg akarván nékünk mutatni _hogy_ nintsen semmi lehetetlen az ö mindenhato _kegyelem_ és _hogy_ a mikor néki tettzik _könnyű_  _ki_ vehet akár kit aveszedelemnek mélységéböl és _eloldhat_ a _kötél_ melyel a vétekhez volt _köttetve_ 

 _k_ Mit _cselekedik_ szent Máté a midön az ur magához _hív_ 

 _f_ Azonnal el _hagy_ mindenét _hivatal_ és _jószág_  _követ_  _ő_ példát adván nékünk _hogy_ mitsoda _gyorsaság_  _kell_  _engedelmeskedni_ az Isten parantsolattyának _mihelyt_ meg világosit minket és meg üsmérteti velünk _hogy_ roszul _keres_  _jószág_  _bír_ vagy _hogy_ az ö _törvény_  _ellenkező_  _hivatal_ vagyunk _olyankor_ azon szem pillantásban el _kell_ azokot hagynunk valamint szent Máté a _gyorsaság_  _kedves_ és _érdemes_ tészi az Isten elöt az _elhagyás_ és el is kerülteti akisértetet a melyben a _halogatás_ vethetne

 _k_ Miképen _kell_  _tekinteni_ az üdvezitönek _cselekedet_  _aki_ a publikánusokal és a _bűnös_ ül egy asztalhoz

 _f_ Eléggé nem lehet _csodálni_ az ö _jóság_ és szeretetét és _ha_ anyira meg alázta magát _hogy_ még az _ellenség_ is szó nélkül nem _hagyhat_ azt egyedül tsak a _bűnös_  _megtérés_  _cselekedik_ és _ha_ szent Mátéhoz annyi _kedvezés_ volt _hogy_  _kérés_ el ment _hozzá_ vendégségben azt azért _cselekedik_  _hogy_  _ő_ jobban _megerősít_ szándekjában másokot pedig _hogy_ nyerhesen és _oktathat_ az üdvezitönek ez a példája _csodálat_ méltó _kevés_ vannak kik azt _követ_ mivel mi minnyájan _gyenge_ és _bűnös_ vagyunk és a vendégségek _sok_  _keresztény_ rontanak meg mivel ót _sok_ rosz példákot és _hiábavaló_  _beszéd_ látunk és _hall_ a mértekletlenség ót uralkodik a _okos_ is nehéz magát _megtartóztatni_ ót a _sok_  _étel_ és _ital_ ahelytelen nevetés _emberszólás_  _illetlen_  _beszéd_ ót az _étek_ és abornak _bőség_ valo _dicséretadás_ és több _efféle_ egy _kereszt_ nem _kell_ részt venni az ollyan vendégségekben _gyakorta_ az ollyanokbol mind akristust mind a szemérmeteséget mind a mértekleteséget _ki_ rekesztik _ahol_ pedig akristus nintsen atanitványinak nem _kell_ oda el menni a midön pedig a mod nélkül valo rendeletlenségek mértekletlenségek avendégségböl _ki_ rekesztetnek az _egyesség_ és a szeretet ót _jelen_ lésznek el lehet ugy oda menni _hogy_ ót valami lelki _haszon_ lehesünk másoknak a melyre is _kell_ vigyázni mindenkor egy _kereszt_ 

 _k_ Mi vivé szent Mátét arra _hogy_ az urat magánál meg vendégellye

 _f_ Az _öröm_ melyben volt _megtérés_ és aháláadás az ö tölle vet _kegyelem_ lehetetlen egy olyannak _aki_ valoságosan _megtért_  _hogy_  _külső_  _jel_  _által_ is _ki_ ne mutassa az _öröm_ melyet szivében _érez_ és _hogy_ meg ne hálállya azt _jótevő_  _hogy_  _ha_ a _Krisztus_  _elhív_ avendégségekre a melyeket a _kereszt_ adnak egy másnak ót meg látnák aszeretetet a szemérmeteséget és a mértékleteséget és minden az ur _dicséret_ menne végben _de_  _hol_ látunk illyen példát _hogy_  _ha_ pedig szent Máté a _Krisztus_  _elhív_ apublikánusokot és a _bűnös_ azt el _kell_  _hinni_  _hogy_  _felebaráti_ szeretetböl _cselekedik_ akarván azoknak is _hasonló_  _kegyelem_ nyerni mint amelyet magának nyert volt az urtol

 _k_ A _Krisztus_ vendégségben valo _jelenlét_ valaé _ok_ a _farizeus_  _hogy_  _megbotránkozik_ és azt szemekre _hány_ a _tanítvány_ 

 _f_ Semmi _ok_ nem vala a _megbotránkozás_ nem is más _hanem_ az _irigység_  _tarthat_ azt rosznak az üdvezitönek az ö ártatlan és _csodálatos_  _élet_ arágalmazásnak el _kelletik_ tölle _távozni_ és _jól_  _ítélni_  _hogy_ nagy _ok_ mégyen az ollyan vendégségekben _de_ az ö _gonosz_ szivek _irigyelvén_ az urnak szent _erkölcs_ és _emlékezet_ minden modon azon _igyekezik_  _hogy_ valamely okot _találhat_ a rágalmazásra _hogy_ a _tanítvány_ tölle _elidegeníthet_ és _ő_ magát el veszesék a midön a _hív_ vagy az _egyházi_ szolgákot _aki_  _tud_  _hogy_  _istenfélő_ a _hamis_  _társaság_ vagy asztalnál láttyuk _jól_  _ítél_  _felőle_ és _elhitet_ magunkal _hogy_ azt jó végre _cselekedik_ 

 _k_ Mit _felel_ az ur a _farizeus_ rágalmazásokra

 _f_ Azt _felel_  _hogy_ az _egészséges_ nintsen szükségek az _orvos_  _hanem_ a _beteg_ meg akarván azt vélek értetni _hogy_  _ha_ abünösökel _társalkodik_ azért _cselekedik_ mert ö alelki _orvos_  _hogy_  _ha_ pedig az _orvos_ abetegekhez mégyen nem megyen _hogy_ részt vegyen nyavalyályokban _hanem_  _hogy_  _meggyógyít_ öket _de_ ök akik azt _tart_ magok felöl _hogy_  _egészséges_ és _aki_ a rosz _kívánság_ anyira meg vakitotta _hogy_ se nem láttyák se nem _érez_ nyavalyályokot azért nintsen is nékik szükségek az _orvos_ ezeket pedig azért mondá nékik _hogy_ magokban _tér_ 

 _k_ A _Krisztus_ tsak a _bűnös_ jötté el

 _f_ Azért _eljön_  _hogy_ minden _ember_  _orvos_ légyen mivel minnyájan _bűnös_ és nyavalyások és mindennek vagyon szüksége az _orvos_ és az _orvosság_ az _igaz_ is tsak azok akik _hozzá_  _folyamodik_ és _egészség_ vesznek tölle _de_  _abban_ az _igaz_ voltokban is _tartozik_ tölle _orvosság_ az az _kegyelem_  _kérni_ a _gyengeség_ a lelki _gyógyítás_ nem ollyan mint a testi a rend _szerint_ valo _orvos_ a _test_ meg gyógyittya el vévén az _orvosság_ a _betegség_  _ok_  _de_ a midön az Isten valamely lelket _meggyógyít_ a rosz _kívánság_  _abban_  _meghagy_ a mely _gyökér_ és _ok_ avéteknek és a mely szüntelen valo _gyengeség_  _tart_  _élet_ 

SZENT MIHÁLY NAPJÁN

Imádság

Oh’ _isten_  _aki_  _oly_  _csodálatos_ rendel _osztogat_ a _különböző_  _hivatal_ az Angyaloknak és az _ember_  _megenged_  _jóvoltából_  _hogy_ azok atiszta lelkek kik mindenkor _előtte_ állanak a menyekben mi nékünk _gondviselő_ legyenek ez _élet_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

Apocal 1 1

A _Jézus_  _Krisztus_  _jelentés_ melyet néki adot az Isten _hogy_  _megjelent_ az ö szolgainak a melyeknek _hamar_  _kell_ lenni és _megjelent_  _elküldvén_ az ö Angyalátol az ö szolgájának _János_  _ki_  _bizonyság_ tett az Isten _ige_ és _bizonyság_ a _Jézus_  _Krisztus_ mindeneket a miket látot _boldog_  _aki_  _olvas_ és _hall_ eprofétálásnak _ige_ és meg _tart_ azokot melyek _abban_  _megírattatik_ mert az _idő_  _közel_ vagyon _János_ ahét Anyaszent egyháznak melyek Ásiában vannak malaszt néktek és _békesség_ attol _aki_ vagyon és a kivala és _aki_  _eljövendő_ és a _hét_ lelkektöl kik az ö _király_ székének szine elöt vannak és a _Jézus_  _Krisztus_  _aki_  _hív_  _tanú_ elsö szülöt a _hall_  _közül_ és eföld _király_  _fejedelem_  _aki_ minket szeretett és meg mosot minket a mi _bűn_ az ö vére _által_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tanulhat_ amái letzkének elsö szavaibol

 _f_ Azt _tanulhat_ valamint _hogy_ az Isten _ki_ nyilatkoztatta szent _János_ a _jövendő_ mert az Isten _ige_  _kihirdet_ és _hogy_  _bizonyság_ tett _mindaz_ a miket látot és _hall_ a _Krisztus_ ugy az _egyházi_ szolgák is _ha_ ujjab világoságot akarnak venni _hasonló_  _kell_ nékik is _hirdetni_ akristust és rolla _bizonyság_  _tenni_ 

 _k_ Mit _tesz_ ezek a szok _boldog_  _aki_  _olvas_ és _hall_ eprofétálásnak _ige_ és meg _tart_ azokot mellyek _abban_  _írattatik_ 

 _f_ Azt teszik _hogy_ ugy _talál_  _boldogság_ és vigasztalásunkot a szent Lélek _ígéret_  _szerint_  _ebben_ a szent _könyv_ és atöbb szent _könyv_  _hogy_  _ha_ azokot _hit_ és alázatoságal _olvas_  _ha_ azoknak _értelem_  _engedelmesség_ veszük az Anyaszent egyháztol és _ha_ azokban lévö _igazság_  _hűség_ és _halogatás_ nélkül _követ_ mivel az _idő_  _közelget_ a melyben számot _kell_ adni az _igazság_ a melyeket a _Krisztus_  _ki_ nyilatkoztatot nékünk ámbár ollyan _kevés_  _gondolkodik_ is arrol

 _k_ szent _János_ miért _kíván_  _hogy_ a _kegyelem_ és a _békesség_ velünk legyenek _azáltal_  _aki_ vagyon _aki_ volt és _aki_  _eljövendő_ az az akristus _által_ 

 _f_ Meg akarja nékünk mutatni _hogy_  _haszontalan_ volna az _igazság_ meg üsmérése _hogy_  _ha_ a _Krisztus_ azt nem szerettetné és nem _követtet_ velünk és _hogy_  _ha_ a szent Léleknek _békesség_ meg nem kostoltatná _itt_ velünk a _kegyelem_  _gyümölcs_ és reménséget nem adna a menyekben valo lakásunkrol szent _János_ akristust nevezi annak _aki_ volt vagyon és _aki_  _eljövendő_ mert volt _tegnap_ mondgya szent pál ma is vagyon és ugyan azon lészen minden _idő_ hebr 13 8 ö mindenkor ugyan azon mert ö Isten és nem vettetet változás alá mint az _ember_ ö ugyan azon minden _idő_ mert _feltámadás_  _által_ bé ment _dicsőség_ az ö _igazság_  _titok_  _evangélium_ és Anyaszent egyháza meg maradnak eföldön minden _idő_ és az utolso napon _eljön_  _hogy_  _megítél_ az egész világot és számot _kér_ malasztirol a melyeket _megtestesülés_  _elhoz_ 

 _k_ Miért adgya _hozzá_ és a _hét_ lelkek _által_  _tudniillik_ az Angyalok kik széke elöt vannak

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ az Isten a _kezdet_ és _kútfő_ akegyelmeknek az Angyalok pedig ollyan szolgai _aki_  _elosztogat_ az Anyaszent egyházban _hogy_ munkálodgyák a választattak üdveségeket ebböl _meglát_  _hogy_ nem roszul _cselekedik_  _ha_ az Angyalokhoz _folyamodik_  _könyörgés_ mivel _ha_ a rosz volna szent _János_ nem mondaná _hogy_ a _kegyelem_ és a _békesség_ azok aboldog lelkek _által_  _adatik_ nékünk _de_ ök azt ugy _cselekedik_ mint _isten_ szolgai ugyan ök is ajánlyák néki a _hív_  _könyörgés_ és nyernek nékik _kegyelem_ nem a magok _érdem_  _által_  _hanem_ akristus _érdem_  _által_ mivel tsak az ö _érdem_  _adatik_ akegyelem tsak az ö _beszéd_ avilágoság tsak az ö _feltámadás_ az _élet_ az ö vériben és _halál_ az üdveség és az ö szeretetében aremenség _ugyanezért_  _tartozik_ azon _kérni_  _ő_  _hogy_ meg nem szünvén minket szeretni meg se szünnyék minket meg mosogatni és _megtisztítani_ 


 _evangélium_ 

szent Maté 18 1

Azon _óra_  _járul_ atanitványok _Jézus_ mondván kit vélsz mennyeknek _ország_ nagyobnak lenni és _hozzáhíván_  _Jézus_ egy _kisded_ közikbe állatá _ő_ és mondá _bizony_ mondom néktek _ha_ meg nem _tér_ és nem lesztek mint a _kisded_ nem mentek bé menyeknek _ország_ valaki azért magát meg alázza mint ekisded a nagyob mennyeknek _ország_ és _aki_  _befogad_ egy illyen _kisded_ én nevembe engem _befogad_  _aki_ pedig _megbotránkoztat_  _egy_ ekisdedek _közül_ kik _énbennem_  _hisz_  _hasznos_ annak _hogy_ egy _malomkő_  _köttetik_ anyakára és atenger mélységiben el merittessék _jaj_ evilágnak abotránkoztatásokért mert szükség _hogy_  _botránkozás_  _jön_  _mindazonáltal_  _jaj_ annak az _ember_  _aki_  _által_  _botránkozás_  _jön_ [ _botránkozás_ - _jön_ ] _ha_ pedig akezed vagy lábad _megbotránkoztat_ téged vágd el azt és vesd el _tőle_  _jobb_ néked az _élet_ bé menned _béna_ vagy sántán _hogy_ sem _két_  _kéz_ vagy _két_ lábad lévén az _örök_  _tűz_ vettetned és _ha_ a szemed _megbotránkoztat_ téged vájd _ki_ azt és vesd el _tőle_  _jobb_ néked egy szemmel az _élet_ bé menned _hogy_ sem _két_ szemed lévén a _gyehenna_  _tűz_ vettetned meg lássátok _hogy_ meg ne utállyátok _egy_ akisdedek _közül_ mert mondom néktek _hogy_ ezeknek Angyali mennyekben mindenkor láttyák az Atyám _orca_  _ki_ menyekben vagyon


Magyarázat

 _k_ Mit _ért_  _itt_ az Apostolok a mennyeknek _ország_ és mit ért maga az _Krisztus_ azon az _ország_ 

 _f_ Az Apostolok _követvén_ még _akkor_ atesti sidoknak _gondolat_ ök azon világi és _földi_  _ország_  _ért_ valamint a _földi_  _király_ uralkodnak _de_ akristus azon az _örökkévaló_  _boldogság_  _ért_  _ahol_ uralkodni fog választattiban és _ahol_ az ö választatti uralkodni fognak ö véle és _őbenne_  _bírván_ az _isten_ az ö _örökös_  _java_ az Apostolok _tehát_ amidön azt _kérd_  _hogy_  _ki_ lenne _nagy_ a mennyeknek _ország_ meg mutaták azal _hogy_ az elsö _hely_ vágytanak _abban_ a _földi_  _ország_ a melyet a sidok várják vala

 _k_ A _Krisztus_ mit _felel_ nékik _hogy_ az ollyan nagyra vágyo _gondolat_  _elhagyat_ vélek

 _f_ Ez az alázatoságnak Mestere és _doktor_ egy _kisgyermek_  _híván_ magához közikben állittá és meg mondá nékik _hogy_  _ha_  _hasonló_ nem lésznek akis _gyermek_ a _mennyország_ részek nem lészen akár mely nagy renden lévö _gyermek_  _örömest_ adgya magát az alatson renden lévöhöz se az utolso se az elsö _hely_ nem válogat _eszerint_ is _kell_  _cselekedni_ az olyannak _aki_ nagy akar lenni a menyekben mivel a _mennyország_ az alázatosoknak _adatik_ meg és azoknak akik magokot meg vetik

KMit _tesz_ ezek aszok _aki_  _befogad_ egy illyen _kisded_ az én nevemben engemet _befogad_ 

 _f_ Az ur azt akarja _hogy_ ugy _tisztel_ az alázatosokot mint az ö _ország_  _fejedelem_ és _hogy_ azokal jót _tesz_ mint _hogy_ pedig ö az ollyanokot szereti _büntetés_ nélkül nem _hagy_  _ha_ azokot meg vetik vagy _megbotránkoztat_ avagy _megbánt_  _ha_ rosz példával rosz _beszéd_ vagy rosz _tanács_ avétekben _ejt_ azért is mondgya az ur _hogy_  _hasznos_ volna egy _ember_  _ha_ egy _malomkő_ a _tenger_ vetnék mint sem _botránkoztatás_ lenni egy olyan _kisded_  _aki_  _őbenne_  _hisz_ 

 _k_ Mitsoda _értelem_ mondgya az ur _hogy_ szükséges _hogy_  _botránkozás_  _jön_ 

 _f_ Azt akarja azal mondani valamint világosan mondgya szent lukátsnál 17 1 lehetetlen _hogy_  _botránkoztatás_ ne légyen mivel a _gonosz_ nagy számok _elterjed_ evilágon _aki_ rosz _példaadás_ veszedelmire vannak _sok_ számuaknak az Isten azt meg engedi a _gonosz_ valo rettenetes _igazság_ és a _jó_ valo _irgalmasság_ meg akarván mutatni _hogy_  _dicsőség_ és választatinak üdveségekre _tud_  _fordítani_ ugyan azon vétkeket a mellyekel _ő_  _megbánt_ és másokot avétekben _ejt_ meg engedi _abból_ az _ok_ is abotránkozásokot _hogy_  _félelem_ vigyázásban _könnyhullatás_ alázatoságban _tart_ szolgait _de_  _jaj_ annak _aki_  _által_ abotránkozás _jön_ mert _megbüntettetik_ mind a maga mind a mások vétkiért mind azért agonoszért a melyet akart _cselekedni_  _ha_ szinte a _teljesség_ végben nem ment is mivel mind példájával mind _tanács_ azon volt _hogy_ végben vihesse _hogy_  _ha_ tsak az Isten meg nem gátolta volna _kegyelem_ ez igy lévén abotránkozás azon vagyon _hogy_ el ronttsa az Isten munkáját szolgaiban és azért meg _érdemel_ az ö rettentö _bosszúállás_ 

 _k_ Magyarázd meg nékünk ezeket a szokot vájd _ki_ a szemedet vagd el a _kéz_  _ha_ ezek _megbotránkoztat_ 

 _f_ Meg akarja az ur velünk értetni az _ilyen_  _példabeszéd_  _által_  _hogy_ mitsoda szükséges üdveségünkre _hogy_  _elkerül_ a vétekre vivö alkalmatoságot _hogy_ vályunk és magunkot _megfoszt_ mind azoktol a mik _botránkozás_ lehetnének és a vétekben _ejthet_  _ha_ szinte azok _drága_ volnának is _előtte_ evilágon és _oly_ leg szükségesebbek valamitsoda szükséges a _kéz_ a láb és a szem _mihelyt_ valami _örökös_ veszedelmünket _okozhat_ azt ugy _tekint_ mint _ellenség_ és mint a mérget mit _használ_ egy _ember_  _ha_ a világot meg nyerné is _ha_ a lelkét el veszti az üdvezitö nem _ért_ azt _betű_  _szerint_  _hogy_ valaki el vágja a _kéz_ és _ki_ vája a szemét _hanem_  _hogy_ ezekel ne _él_ az ö _törvény_ ellen és _hogy_ el _távozik_ mind attol valami _felgerjeszthet_ a _rosszindulat_ és _felindíthat_ a rosz _kívánság_ 

 _k_ Mit _kell_  _cselekedni_  _hogy_ az _igaz_ meg ne vessük _aki_ a _kisded_ mert alázatosok és akik a testi szemnek alázatosoknak láttzanak

 _f_ A _hit_ szemével _kell_ öket _tekinteni_  _hogy_ meg láthassuk ök kik légyenek az Isten szemei elöt ne _külső_  _tekint_ öket _hanem_ azt visgállyuk meg _hogy_ az Isten mint _tekint_ öket mivel menyei lelkeket _ad_ melléjek kik öket _őriz_ reájok _gond_ visellyenek mondom néktek _hogy_ ezeknek Angyali menyekben szüntelen láttyák az Atyám _orca_ ezeket azért mondá _hogy_ annál is nagyob _tisztelet_ legyünk a _kisded_ és az alázatosokhoz meg _tekintvén_ mitsoda szolgait rendelte melléjek _hogy_  _gond_ visellyék és _aki_  _által_  _bosszú_ áll azokon kik azokot meg vetik vagy avétekben _ejt_ 

SZENT SIMON ÉS SZ _Júdás_ NAPJÁN

Imádság

Oh’ _isten_  _aki_ ate _boldog_ Apostolid _által_  _hív_ minket szent nevednek üsméretire adgyad _hogy_  _csodálván_ szent simon és szent _Júdás_  _örökös_  _dicsőség_ mi azt _haszon_  _tisztelhet_ ami urunk J k


 _episztola_ 

szent pál ephes 4 7

kinek kinek _közüle_ malaszt _adat_ akristus _ajándékozás_ mérteke _szerint_ az okáért mondgya fel menvén amagoságban _fogva_ vitte a _fogság_ ajándékokot adot az _ember_  _hogy_ pediglen fel ment mitsoda _hanem_  _hogy_ le is szállot _előbb_ a _föld_ also részeire _aki_ le szállot ö _aki_ fel is ment minden _ég_ feliben _hogy_ mindeneket _betölt_ és ö adot némellyeket ugyan Apostolokot némellyeket pedíg profétákot némellyeket pedig _evangélista_ némellyeket pedig pasztorokot és _doktor_ a szenteknek _teljes_ voltokra a _szolgálat_ munkájára a _Krisztus_  _test_  _épülés_ mig minnyájan _eljut_ a _hit_ és az _fia_ üsméretinek _egyesség_  _hogy_  _tökéletes_  _férfi_ legyünk akristus meg állapodot _idő_ mértéke _szerint_ 


Magyarázat

 _k_ Miért mondgya szent Pál _hogy_ malaszt _adat_ nékünk a _Krisztus_  _ajándékozás_ mérteke _szerint_ 

 _f_ Mert _ki_  _ki_  _különös_  _kegyelem_ vészi az _isten_ rendéhez és _hivatal_  _képest_ akristusnak rendelése és akarattya _szerint_  _aki_ is azt akarja _hogy_  _ki_  _ki_ avett ajándék _szerint_ munkálodgyék _ugyanezért_ is _tartozik_  _imádni_ az Isten akarattyát az ö malasztinak _elosztogatás_ el hitetvén magunkal _hogy_ ö azokot azoknak adhattya akinek akarja amikor akarja és ollyan formában a mint néki tettzik szeresük és _tisztel_ másokban is az Isten ajándékit munkálodgyunk pedig mi magunk is az ö akarattya és rendelése _szerint_ a munkán a melyre rendelt és a melyre adta ajándékját

 _k_ Mitsoda ajándékok azok a melyeket akristus az _ember_  _hint_ menyben menetelekor

 _f_ 1 Azok amalasztok a melyeket nevezik meg szentelö malasztoknak amelyek _kedves_  _tesz_ Isten elött az _igaz_ lelkeit és a mellyek azoknak üdveségekre _adatik_ kik azokot veszik 2 amalasztok a melyeket nevezik _ingyen_ valo _kegyelem_ a melyek amások üdveségekre _adatik_ és az Anyaszent egyház _haszon_ illyenek a _jövendölés_ az _idegen_ nyelvekre _csodatétel_ valo ajándékok a mellyek meg nem szentelik és a melyekel _jól_ vagy roszul _élhet_ azok kik azokot veszik az illyen _rendkívül_ valo ajándékok szükségesek valának _eleinte_ akristus _istenség_  _megbizonyítás_  _hogy_ a népek a _hit_  _téríttetik_ és az Anyaszent egyház fel állitására és _megerősítés_ 

 _k_ Miért mondgya az Apostol _hogy_ a _Krisztus_ fel ment a magoságba mert le is szállot vot _előbb_ a _föld_ also részeire

 _f_ Mert az _isten_  _fia_ meg alázta magát eföldön _ember_  _test_ vévén magára le szállot _halál_ után alimbusba a _föld_ also részeiben _hogy_  _onnét_ meg szabadittsa az _ótestamentumbeli_ szenteket _felemel_ menyben menetelekor _emberség_ a magoságba az az minden _teremt_ állatoknál az Apostol mondgya _hogy_ oda fel ment _hogy_  _betölt_ mindeneket _hatalom_ és _jóság_ a _föld_  _betölt_ malaszttyával és szent lelkének ajándékival apoklokot _meggyőz_ és a mennyekben _helyheztet_  _ország_ el mondhatni még _hogy_  _betölt_ és _beteljesít_ az _ótörvény_  _figura_ és _jövendölés_ ugyan azon _törvény_  _tökéletes_  _tesz_ és _kegyelem_ nyert az _ember_  _hogy_ azt _megtarthat_ 

 _k_ Miért mondgya az _írás_  _hogy_ akristus maga adta az Anyaszent egyházának némelyeket _hogy_ Apostolok legyenek Etc

 _f_ Meg akarja velünk értetni _hogy_ a _Krisztus_  _illet_  _hogy_ válaszon és rendellyen magának _egyházi_ szolgákot nem _ti_ választottatok engemet mondá atanitványinak _hanem_ én választottalak _titeket_ joan 15 16 _különbféle_ renden lévö szolgakot adot Anyaszent egyházának _hogy_  _ki_  _ki_ ajándéki _szerint_ munkálodgyék _hivatal_ a lelkek meg szentelésire az ö _test_ az az az Anyaszent egyház _épület_  _mindaddig_ valamég mindenek ahitnek _egyesség_  _jön_ az az _hogy_ a _Krisztus_ azért választotta öket _hogy_ azon legyenek _hogy_ a lelkeket _megtérít_ vagy a _hit_ vagy ajóbb _élet_ és azokot vezessék a szenttségre és _tökéletesség_ a melyekre rendelte Isten az Apostolokot ezt atekélleteséget akristus meg állapodot _idő_ mértékének nevezi a melyet _követ_ a _dicsőség_  _tökéletesség_ a midön ö minden lészen minden választatiban és a midön bé _tölt_ öket minden _gazdagság_ 


 _evangélium_ 

szent Ján 15 17

Ezeket parantsolom néktek _hogy_ szeresétek egy mást _ha_ vílág _titeket_  _gyűlöl_  _tud_  _hogy_ engem _előbb_  _gyűlöl_ nálatoknál _ha_ evilágbol valok lettetek volna avilág ami _övé_ volna szeretné azt mivel _hogy_ pedig evilágbol valok nem vattok _hanem_ én választottalak _titeket_ evilágbol azért _gyűlöl_  _titeket_ evilág _megemlékezik_ az én _beszéd_ melyet én mondottam néktek nem nagyob a szolga az uránál _ha_ engem üldöztek _titeket_ is üldöznek _ha_ az én _beszéd_ meg _tart_ atiéteket is meg _tart_  _de_ ezeket mind az én nevemért _cselekedik_ néktek mert nem _tud_ azt _aki_ engem _küld_  _ha_ elnem _jön_ volna és nékik nem szollottam volna _bűn_ nem volna most pedig menttség nints az ö _bűn_  _aki_ engem _gyűlöl_ az Atyámot is _gyűlöl_  _ha_ atselekedeteket nem _cselekedik_  _közötte_ mellyeket senki más nem _cselekedet_  _bűn_ nem volna most pedíg láttak is és _gyűlöl_ is engemet is s’ az Atyámot is _de_  _hogy_  _beteljesedik_ a _beszéd_ mely az ö _törvény_  _beíratik_  _hogy_  _ok_ nélkül _gyűlöl_ engem


Magyarázat

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ akristus parantsollya _hogy_ egy mást szeresék valamint ö szerette öket

 _f_ Ez a parantsolat _tekint_  _különös_ az Apostolokot és mindnyájan az _egyházi_ szolgákot mivel az ö _hivatal_  _kötelez_ öket a _hív_  _tanítani_ szoval és _példaadás_  _de_ arra _kötelez_ minnyájan akeresztyéneket is akristus azt akarja _hogy_ egy mást szeresük a mint ö szeretett minket ö minket ollyan _idő_ szeretet a melyben arra _teljesség_ méltatlanok voltunk söt még _élet_ s adta _érte_  _tartozik_  _tehát_ mi is szeretni az ollyanokot _aki_ nem _hogy_ azt _megérdemel_  _de_ söt még _gyűlölség_ vannak _hozzá_  _élet_ is _kész_ legyünk üdveségekért adni az illyen szeretetért akarja az üdvezitö _hogy_  _megkülönböztetik_ az ö _tanítvány_ másoktol

 _k_ Miért nem szereti avilág akristust se az ö szolgait

 _f_ Mert avilág tsak azokot szereti kik az _övé_ és _hozzá_  _hasonlít_ a _Krisztus_  _tanítás_ pedig _kárhoztat_ a világ _tanítás_ és _tartás_ 

 _k_ A világ szeretöi kik nem _tud_ az _evangélium_  _igazság_ vagy akik azokot nem _hisz_ menttségre valoké _ha_ akristust és az ö _tanítvány_ nem szeretik

 _f_ Az ollyan világiak kik _tudatlan_ teszik magokat vagy szán szándékal valo _hihetetlen_ minden _bizonnyal_ vétkesek nyisák fel egy _kevéssé_ szemeket meg láttyák az _igazság_ világoságát és azokat a _fényesség_ valo _bizonyság_ a mellyeket _hagy_ az ur nékünk _istenség_ és _tanítás_  _igaz_ voltárol azt pedig ollyan _cselekedet_  _által_ a mellyeket _soha_ senki nem _cselekedik_ se senkí nem _cselekedhet_ik_ a proféták _tesz_  _csoda_  _de_ azokot ugy nem _csodál_ mint a _Krisztus_  _csoda_ se ollyan _hatalom_ ök azokot nem _cselekedik_ ö magok _megjövendöl_ akristus _csodatétel_ a melyekel _megbizonyít_  _istenség_ 

MINDEN SZENTEK NAPJÁN

Imádság

 _örök_  _mindenható_ Isten _ki_ nékünk meg _enged_  _hogy_  _tisztel_ szenteidnek _érdem_ a mái napon _kér_ tégedet _hogy_ meg szaporitván _érte_ valo _esedező_ számokot annál is nagyob _bőség_  _hint_ mi reánk _irgalmasság_ a melyet _óhajt_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

apoca 7 2

És láték más Angyalt _feljönni_  _napkelet_ nála lévén az elö _isten_  _jel_ és nagy szoval _kiált_ a négy Angyalnak _aki_  _adat_  _hogy_ ártsanak a _föld_ és a _tenger_ mondván ne árttsatok a _föld_ és atengernek se a _termő_  _fa_ mig _megjegyez_ a mi _isten_ szolgait az ö _homlok_ és _hall_ a _megjegyeztett_ számát _száznegyvennégyezer_ valának _megjegyezve_ az _Izrael_  _fia_ minden nemzetiböl A _Júda_ nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a Ruben nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a _Gád_ nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ az Aser nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a Neftáli nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a Manasses nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a Simeon nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a Lévi nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ az _Isszachár_ nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a Zábulon nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a _József_ nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ a _Benjámin_ nemzetéböl _tizenkétezer_  _jegyeztetett_ ezek után láték nagy sereget melyet senki meg nem számlálhat vala minden nemzetekböl és nemzettségekböl és nepekböl és nyelvekböl álván akirályi szék elött és a _bárány_ szine elött _fehér_  _hosszú_ ruhákba _öltözve_ és pálma a _kéz_ és _kiált_ nagy szoval mondván üdveség ami _isten_  _ki_ akirályi székben ül és a _bárány_ és az Angyalok minnyájan akirályi szék és a vének és a négy lelkes állatok _körüláll_ és akirályi szék elött _orca_  _borul_ és _imád_ az _isten_ mondván Amen Áldás és _fényesség_ és _bölcsesség_ és _hálaadás_  _tisztelet_ és _érő_ és _erősség_ ami _isten_  _örökkön-örökké_ Amen


Magyarázat

 _k_ Mit _jelent_ az az Angyal _aki_ nagy szoval _kiált_ amás négy Angyaloknak

 _f_ Meg _tanulhat_ ebböl _hogy_ még amenyekben is vagyon subordinatio és _hogy_ az Isten némellyek _által_ üsmérteti meg akarattyát atöbivel ebböl _következik_  _hogy_ a _föld_ lévö Anyaszent egyhazban is _kell_ lenni subordinationak a melyben alá valo renden lévök vezéreltessenek és _igazgattatik_ a _feljebbvaló_ renden lévöktöl ugyan az is _megtartat_ az _egyesség_ abékeséget és a rendet amidön minden a menyei _hierarchia_  _szerint_  _igazgattatik_  _ahol_ minden a szeretet és az Isten lelke _szerint_ mégyen végben _kevélység_ és _erőszaktétel_ nélkül _ahol_ tsak az _isten_  _dicsőség_ és az Anyaszent egyház _java_  _céloz_ és a midön a _feljebbvaló_ tsak az Isten parantsolattyát adgyák _ki_ nem parantsolván mást az aláb valoknak _ha_ nem tsak ami azoknak _hagyatik_  _hogy_  _cselekedik_ és az aláb valok is szeretettel és alázatoságal _engedelmeskedik_ nékik mint az _isten_ magának

 _k_ Mitsoda parantsolatot _ad_ ez az Angyal a _többi_ az Isten részéröl

 _f_ A négy Angyalok _hatalom_ vévén az _isten_  _hogy_ árthassanak a _föld_ és a _tenger_ és _bosszú_ állyanak a _bűnös_ ez az Angyal pedig _hozzá_  _küldetik_  _hogy_ a parantsolatot _addig_ véghez ne vigyék még az _isten_ szolgai meg nem jegyeztetnek a _homlok_ adgyanak _idő_ is azoknak _aki_  _örök_  _fogva_ el választot arra _hogy_ vagy _megtér_ vagy _elérhet_ a _kegyelem_ mely nékik rendeltetett

 _k_ Mitsoda _bélyeg_ az a melyel meg jegyeztetnek az Isten szolgai a _homlok_ 

 _f_ Az a _Krisztus_  _kereszt_  _bélyeg_  _hogy_ részünk lehesen az ö _dicsőség_ részünknek is _kell_ lenni az ö _kereszt_  _gyalázat_ azt a szivünkben is _kell_  _hordozni_ mert szeretnünk _kell_ a szenvedést a _homlok_  _kell_ azt viselnünk meg nem pirulván azért az emberek elött vallást _kell_  _tenni_ a _megfeszíttetik_  _Krisztus_ és a _hit_  _igazság_  _halál_ is szenvedgyünk az ö neviért _ha_  _kívántatik_  _tart_ azt a mint Mojses _tart_  _hogy_ a _Krisztus_  _gyalázat_  _drága_ a egész világ _kincs_ szent Pál _szerint_ nem _elég_ az az üdveségre _hogy_ szivböl _hisz_  _hanem_ szájunkal és _cselekedet_ is vallást _kell_  _tenni_ hebr 11 26 rom 10 10 az Angyal azért _elküldetik_  _tehát_  _hogy_  _megjegyez_ az Isten szolgainak _homlok_  _aki_  _erő_ és _bátorság_  _ad_  _hogy_  _élet_ el vesztésivel is vallást _tehet_ a _Krisztus_ valo _hit_ ez a _jegy_ minden _idő_ valo nintsen olyan _keresztény_  _aki_ ne _tartozik_ nyilván és _közönséges_ vallást _tenni_ az _evangélium_ és mind azokot a nyomoruságokot _békesség_ és szeretettel el szenvedni a mellyek a _keresztényi_  _élet_  _követ_ 

 _k_ Mit _tesz_ azok az egy aránsu számok az _Izrael_ minden nemzetéböl

 _f_ Jelentik az sido népnek választatit akik valoságos _izraelita_ és valoságos _fia_  _Ábrahám_ nem atesti _körülmetélkedés_  _jegy_  _által_ se nem a Mojses _törvény_  _által_  _hanem_ akristus _kereszt_ és _kegyelem_  _jegy_  _által_ ezek a számok _jelent_  _hogy_ a választattaknak számok az Isten _örökös_ el rendelésiben meg vannak _határozva_ és _hogy_ ö azokot mind üsméri _aki_ pedig azt _óhajt_  _hogy_ az Isten _ő_ annak _idő_ az ö választot népe _közül_ valonak üsmérje azon _igyekezik_  _hogy_  _megtarthat_ a szent Léleknek _bélyeg_ az alázatoságnak _békességes_  _tűrés_ és az _isteni_ szeretetnek _jel_ 

 _k_ Mit _jelent_ az a nagy sereg a melyet senki meg nem számlálhattya vala

 _f_ Jelenti apogányok _közül_ valo meg számlálhatatlan szenteket kik az _evangélium_ állottanak a sidok _tiszteltetik_ az _elsőség_ mivel az Üdvezitö _közötte_ vette fel az _ember_  _test_  _de_ a pogányok _közül_ sokal több aválasztottak száma ezek a szentek mind _fennállva_ vannak a _bárány_ széke elött a melyel meg mutattyák _hogy_ egy _kereszt_ nem _kell_ a _föld_ ragaszkodni _hanem_ mindenkor _kész_  _kell_ lenni az Isten parantsolattyára azok _fehér_ vannak _pálmafaág_  _tartván_ akezekben amelyel _jelent_ akereszttségben vett ártatlanságot és _igazulás_ avilágon és vetken vett _győzedelem_ azok _fennszóval_  _énekel_ arra _tanítván_ minket _hogy_ a mely lelkek _teljes_ az _isten_ és az ö _kegyelem_ azoknak _dicsérni_  _kell_ az ö _irgalmasság_  _öröm_ és _hálaadás_  _kell_ lenni elötte

 _k_ Mitsoda _oktatás_  _kell_ magunknak venni _mindaz_ valamiket mond az _írás_ az Angyalokrol és a vénekröl

 _f_ Látván öket az _isten_ és az _érte_ fel áldoztatot _bárány_ szüntelen valo szent _félelem_ nagy _tisztelet_ és _imádás_ lenni szégyenlenünk _kell_ azt _hogy_ mitsoda _tiszteletlen_ vagyunk az Isten és akristus elött az ö szent _templom_ mitsoda _kevés_  _hit_ és _buzgóság_ és _hogy_ meg szeplösittyük az ö _ház_ anyi _sok_  _botránkoztató_  _illetlen_ magunk viselésivel

 _k_ Mire _int_ minket az ö _éneklés_ 

 _f_ Arra _hogy_ vélek együt _imád_ és _hála_ adgyunk az _isten_ és akristusnak és vallyuk meg _hogy_ ö néki _tartozik_  _mindaz_ a _győzedelem_ a mellyeket veszünk üdveségünk _ellenség_ 


 _evangélium_ 

szent Máté 5 1

Látván pedig _Jézus_ a seregeket fel mene ahegyre és midön le ült volna _hozzá_  _járul_ az ö _tanítvány_ és meg nyitván száját _tanít_ öket mondván Boldogok alelki szegények mert _övé_ menyeknek _ország_ Boldogok a szelidek mert ök _bír_ a _föld_ Boldogok _aki_ sirnak mert ök meg vigasztaltatnak Boldogok _aki_  _éhezik_ és szomjuhozák az _igazság_ mert ök _megelégíttetik_ Boldogok az _irgalmas_ mert ök _irgalmasság_ nyernek Boldogok atiszta szivüek mert ök meg láttyák az _isten_ Boldogok abékeségesek mert Isten _fia_  _hívattatik_ Boldogok akik üldözést szenvednek az _igazság_ mert _övé_ mennyeknek _ország_ Boldogok vagytok midön szidalmaznak _titeket_ és üldöznek _titeket_ és _hazudván_ minden _gonosz_ mondanak _ellene_  _énértem_  _örül_ és vigadgyatok mert ati _jutalom_  _bőséges_ mennyekben


Magyarázat

 _k_ Miért tészi fel az _evangélium_  _hogy_ nagy sokaság _követ_ akristust _hogy_  _hallgat_  _beszéd_ és _hogy_  _meggyógyíttatik_  _betegség_ matth 4 25 mark 3 7 luk 6 17

 _f_ Azért _hogy_ meg mutassa mitsoda _halogatás_ és _idegenség_ vagyunk az Isten _ige_ és _hogy_ nagyob _buzgóság_  _tanul_  _hallgat_ és _olvas_ azt és _hogy_ azal _élvén_ a mi lelki nyavalyáinknak _orvoslás_  _fordít_ abizonyos _hogy_  _ha_  _abban_ olyan _hit_ és szorgalmatoságal _keres_ a lelki _gyógyulás_ mint a melyekel _keres_ ez a nép atesti _gyógyulás_  _megérez_ valamint ök akristus _mindenhatóság_  _erő_ 

 _k_ Miért mene akristus ahegyre _hogy_  _imádkozik_ Apostolokot válaszon és azokot _tanít_ 

 _f_ l Azért _hogy_  _különös_  _imádkozhat_ik_ és _távol_ a világtol 2 azért _hogy_ nagy _gondolat_ adgyon szolgainak az _evangélium_  _tökéletesség_ a melyre _hívattatik_ és az ö mennyei _tanítás_ melyet prédikállot _tanítvány_ és a népnek 3 meg akará nékünk mutatni _hogy_ azokot az _igazság_ se meg nem lehet _jól_  _fogni_ se _követni_  _hogy_  _ha_ elménket és szivünket _feljebb_ nem _emel_ a _földi_  _dolog_ 

 _k_ Mit _foglal_ magában az a _csodálatos_ predikatio melyet tett a _Krisztus_ a _hegy_ 

 _f_ A nyolcz _evangélium_  _boldogság_  _foglal_ magában _tudniillik_ mind azt valami _boldog_  _tehet_ az _ember_ eföldön minden _ember_  _kíván_  _boldog_ lenni ugyan erre avégre is _céloz_ minden munkájokban és szivek _indulat_  _ebben_ meg is _egyezik_ minnyájan _de_ ez a _természet_  _szerint_ valo _hajlandóság_  _benne_ nagy _tévelygés_  _okoz_ avétektöl _fogvást_ és _sok_ vétekben veti öket mert nem üsmervén és nem _kedvelvén_ az _örökös_ jót a mely egyedül _tehet_ öket _boldog_ és mint egy _tapogatva_  _jár_ ót _keresvén_ aboldogságot _ahol_ nintsen és ót nem _keres_  _ahol_ vagyon ugy anyira _hogy_ a magok meg romlot _hajlandóság_  _követvén_ ollyan _dolog_ ragaszkodnak a mellyek öket el ámittyák és _megcsal_ és a melyek tsak _boldogtalan_  _tehet_ öket _ugyanezért_ is _elkezd_ ezen a meg váltó predikátioját _hogy_ meg mutassa mitsoda _boldogság_  _kell_ nékik _keresni_ és _hogy_ mitsoda modon nyerhetik azt meg ez a _boldogság_ pedig nem más _hanem_  _hogy_ az _isten_  _bírhat_ mint _örökös_  _jó_  _ő_ szeresük _tökéletesség_ illyen formában _bír_  _ő_ és _ha_  _bír_ ugy uralkodunk is az _örökös_ uralkodás pedig a _hogy_ tsak egyedül ö tölle _függ_ ugyan ezt is nevezi a menyeknek _ország_ 

 _k_ A mely modokot _ad_ az ur a mái _evangélium_  _hogy_  _boldog_ lehesünk azok _boldog_ tészneké minket ez _élet_ is

 _f_ Azokal az _örök_  _boldogság_ meg nyerjük mert azok vezethetnek oda ez _élet_ is _boldog_  _tesz_ anyiban _hogy_ remélhettyük valoságal azoká lenni egy nap az _isten_  _örökös_  _bírván_  _megkóstoltat_ velünk még _előre_ a _belső_  _békesség_ és _öröm_  _által_ a nékünk _megígér_  _boldogság_ sengéjit azt is meg mutattyák _egyszersmind_ nékünk _hogy_ mitsoda nagy _különbség_ vagyon az Isten és az emberek _ítélet_  _között_ mivel ezek azokot _hív_  _boldog_  _aki_ akristus _boldogtalan_ nevezi és azokot _tekint_  _boldogtalan_  _aki_ akristus _boldog_  _hív_ 

 _k_  _kicsoda_ azok a lelki szegények _aki_ amenyeknek _ország_ 

 _f_ Azok akik valoságos alázatos szivüek _aki_ elméjekben nintsen se _felfuvalkodás_ se _hivalkodás_  _aki_ amagokban lévö roszat magoknak ajót pediglen az _isten_  _tulajdonít_ azok kik avilági szeretettöl _megfoszt_ magokat és avilági _gazdagság_ nem _óhajt_  _abban_  _tartván_ minden _java_ és _gazdagság_  _hogy_ az _isten_  _kapcsol_ magokot mint _hogy_ azok az _isten_ adgyák _test_ lelkeket elméjeket az Isten is egészen nékik adgya magát

 _k_  _kicsoda_ azok a szelidek kik _bír_ a _föld_ és mitsoda _föld_ a

 _f_ Azok a szelidek akik _gyűlöl_ az _egyenetlenség_ veszekedést _haragtartás_ akik szeretettel _engedelmeskedik_ a mások _igazságtalanság_ és _hamisság_ azokban se részt nem vévén se _jó_ nem _hagyván_ akik nehézség nélkül és _csendesség_ szenvedik rosz _természet_ és _keménység_ azoknak _aki_ együt _kell_  _élni_ akik _engedelmesség_ és szeretettel veszik az Isten _kéz_ mint _kegyes_ attyoktol mind azokot a szomoruságokot a melyekel tettzik öket meg látogatni és mind azokot aprobákot a melyekel probállya és _tisztít_ öket az illyeneknek _ígér_  _tehát_ a más _élet_ új _föld_ a menyei paradítsomot

 _k_  _kicsoda_ azok akik sirnak _aki_ akristus _jutalom_ vigasztalást _ígér_ 

 _f_ Nem azokot _kell_ itt _érteni_ akik az _élet_ nyomoruságiért sirnak vagy valami nagy _kárvallás_  _hanem_ azokot kik a magok és a _felebarát_ vétkeket sírattyák kik lelki veszedelmeket és a _föld_  _hosszas_  _bujdosás_ sírattyák akik _élet_  _békességes_  _tűrés_  _tölt_ a szegénységben anyomoruságban és akeserüségben kik az Isten rendelése alá vetvén magokot _megelégedik_ sorsokal és anyomoruságokot szeretettel veszik az _isten_ Atyai _kéz_ az illyeneknek _ígér_  _tehát_ az Isten vigasztalásának _kegyelem_ ez _élet_ és a másikában az _örök_  _boldogság_ mivel az illyeneknek sirások szent Agoston _szerint_ sokal _kedves_ mint sem avilágnak minden _öröm_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akik _éhezik_ és szomjuhozák az _igazság_ és _aki_ az Isten _ígér_  _hogy_  _betöltetik_ 

 _f_ Az ollyanok kik _óhajt_ az _isten_ lenni _ő_  _hovatovább_ jobban szeretni szolgálni _felebarát_  _jól_  _tenni_  _hivatal_  _tökéletesség_ végben vinni egy szóval minden nap _elébb_ menni ajó _erkölcs_ és akik ezeket ollyan _buzgóság_  _kíván_ valamelyel _kíván_ az _éhség_ és szomjuságban lévö _ember_ az _étel_ és _ital_ az Isten még ez _élet_ bé _tölt_ öket _igazság_ és malaszttyával _eloltván_ szivekben a világi _jó_ valo _éhség_ és szomjuságot a menyekben pedig meg részegitti öket _ház_  _bőség_ és agyönyörüségnek patakábol _itat_ öket a proféta _szerint_ és anyira bé _tölt_  _kívánság_  _hogy_  _több_ nem _kívánhat_ ps 35 9 _megelégedik_ mondgya a proféta mikor _megjelenik_  _dicsőség_ ps 16 15

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_ az Isten _irgalmasság_  _ígér_ 

 _f_ Azok akik _felebarát_  _irgalmasság_ vannak akik szánakodásal lévén nyomoruságokhoz meg segittik nem tsak testi szükségekben _hanem_ lelki szükségekben is _követvén_ az _irgalmasság_ lelki _cselekedet_ példának okáért akik szivekböl meg _bocsát_ és szeretik _ellenség_ agonoszért _javall_  _fizet_ nékik _oktat_ atudatlanokot és _int_ aroszul _tevő_  _könyörög_ abünösökért az illyenek sokal nagyob _irgalmasság_ vesznek _isten_ mint a melyet másokal _tesz_ ugyan az illyeneknek is _ígér_ akristus _hogy_ jó és _megtömött_ és meg rázot és _kifolyó_ mértéket adnak _kebel_ mert azon mértekel a melyel mértek viszá mérettetik nekik luk 6 38 a mely _irgalmasság_ tészen az Isten vélek meg mentvén az _örökkévaló_ nyomoruságtol az _örökös_  _jó_  _tölt_ abé öket a mellyet pedig ök _tesz_ másokal atsak _idő_  _tartó_ volt mert az Isten az _irgalmasság_ ugy _tesz_ mint Isten az az _bőség_ és mérték nélkül az _ember_ pedig ugy teszik mint emberek az az az ö _gyengeség_ és szegénységek _szerint_ 

 _k_  _kicsoda_ azok _aki_  _jutalom_ azt _ígér_  _hogy_ az _isten_ meg láttyák

 _f_ Azok az ollyanok _aki_  _tiszta_ szivek vagyon az az _aki_ se a _teremt_ állatokhoz se magokhoz nintsenek ragaszkodva akik tsak az _isten_ szeretik _boldogság_ tsak _benne_  _keres_ kik minden _kívánság_ és reménségeket tsak _abban_ teszik _ebben_ áll _tehát_ a szivnek _tisztaság_  _ezért_ is _megérdemel_  _jutalom_  _hogy_ az _isten_ egészen és valoságosan meg láthassa mert nem lévén _benne_ avéteknek _kívánság_ semmi meg nem homályosithattya alelki szemeket a melyekel meg láthatni az _isten_ az _örök_  _boldogság_ 

 _k_  _kicsoda_ azok akik Isten _fia_ neveztetnek

 _f_ Azok abékeségesek _tudniillik_ nem tsak azok akik a szivnek _békesség_ meg nyerték _meggyőzvén_ rosz _kívánság_ meg _tér_ az _isten_ és _felebarát_  _egyes_  _hanem_ még azok is kik _buzgóság_ vannak azon _hogy_ masoknak is meg nyerjék azon _békesség_  _megbékéltetvén_ azokot kik egy másal viszá vannak az illyenek Isten _fia_ neveztetnek mert _követ_ a menyiben töllök lehet az Isten fiát _aki_ is magát _megalázván_  _ember_  _test_ vett magára és _meghal_  _hogy_ az _ember_  _megbékéltet_ az Attyával

 _k_  _kicsoda_ azok akik üldözést szenvednek az _igazság_ 

 _f_ Azok akik üldöztetnek ahitért az _igazság_ ajó _erkölcs_ az _isten_ vagy az Anyaszent egyházért az illyenek mentöl alázatosabbak és mennél inkáb üldöztetnek és meg vettetnek eföldön annál nagyob részek vagyon aboldogságban és annál inkáb _felemeltetik_ aditsöségben

 _k_ A _Krisztus_ itt tsak az Apostolinak és tsak az _egyházi_ szolgáknak szóllé

 _f_ Az Apostolinak ugy szól mint az egész világ _doktor_ és akik _fundál_ az Anyaszent egyházat szól az _egyházi_ szolgaknak kik _tartozik_ másokot ezen _igazság_  _tanítani_  _eszerint_ vezérleni és példát adni _de_ szól ahiveknek is _aki_  _jelent_ a sokaság _ki_  _ő_  _követ_ azt akarja _tehát_  _hogy_ mindenek _boldogság_ és _öröm_  _tart_ a midön _gyalázat_ üldözést _becstelenség_ szenvednek söt még _halál_ is _de_ az _isten_ az _igazság_ és az Anyaszent egyházért azt akarja _hogy_ midön szenvednek _örül_ mert mentöl nagyob lesz a szenvedés annál nagyob lesz ajutalom is ugyan azért választotta az Anyaszent egyház a mái _ünnep_ a _Krisztus_  _hegy_ valo prédikátioját mivel a szentek _között_ minden féle renden lévök és _idősű_ valának amái _evangélium_ pedig rövideden az ö _élet_ adgya _elöben_  _hogy_  _meglát_  _hogy_ azért lettek szenteké mert ezeket az _igazság_  _követ_ és _hogy_ tsak azok _boldogul_ kik ezeket _követ_ 

A _halott_ NAPJÁN

Imadság

Oh’ _isten_  _aki_  _teremt_ és meg váltottad _hív_  _megbocsát_ szolgaidnak és szolgáloidnak vétkeket ugy _hogy_ az Anyaszent egyházadnak alázatos _imádság_  _által_  _bocsánat_ nyerhesenek a melyet mindenkor _óhajt_  _tőle_ a mi urunk J k


 _episztola_ 

szent pál 1 cor 15 51

Imé titkot mondok néktek minnyájan fel támadunk ugyan _de_ nem minyájan változtatunk el egy pontban egy szem pillantásban az utolso _trombita_ mert szól atrombita és aholtak fel _támad_ rothadatlanok és mi el változtatunk mert a rothadandonak rothadatlanságban _kell_  _öltözni_ és ehalandoknak _halhatatlanság_  _kell_  _öltözni_ mikor pedig ez ahalando a _halhatatlanság_  _öltözik_ akkor lészen meg abeszéd mely _írva_ vagyon el nyelettettett ahalál agyözedelemtöl _hol_ vagyon _halál_ ate _győzedelem_  _hol_ vagyon _halál_ ate _ösztön_ ahalál _ösztön_ pedig abün abünnek _erő_ pedig atörvény az _isten_ pedig _hála_ legyen _ki_ nékünk _győzedelem_ adot a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _által_ 


Magyarázat

 _k_ Mit _tanít_ nékünk szent pál amidön azt mondgya _hogy_ minnyájan fel támadunk _de_ nem minnyájan változunk el

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_  _kétféle_  _feltámadás_ vagyon az _egy_ az _élet_ a másika ahalálra az 1 az _dicsőséges_  _Krisztus_  _hasonlatosság_  _feltámad_ az 2 _hogy_ avéteknek testét az _örökkévaló_  _kín_  _tesz_ aválasztattak a _feltámadás_ meg változtatnak mert ahalhatatlanságban és aditsöségben _öltöztetik_ és _hasonlít_ az ö _test_ akristus _dicsőséges_  _test_  _de_ agonoszok meg nem változtatnak és _örökös_ fogják viselni mind _test_ mind lelkekben avéteknek _gyalázat_  _Fülöp_ 3 21 ajó vagy a rosz _élet_ válik el ez akét féle _feltámadás_ és azt ajó vagy arosz _halál_  _követ_ a jó _halál_ aditsöséges és aboldog _feltámadás_  _követ_ és aroszat a nyomoruságos _feltámadás_ 

 _k_ Mit _jelent_ atrombita a melyröl szól az Apostol

 _f_ Jelenti azt ajelt a melyet fognak adni az Angyal szova _által_ és _aki_ az _örökös_  _bíró_  _ítélet_  _hív_ mindnyájan ahalottakot

 _k_ Hogy _kell_ azt meg nyerni _hogy_ ami _test_ meg változtassék és részünk lehesen a szentek _győzedelem_ 

 _f_ A munkában és a _penitenciatartás_  _kell_  _élni_ el _kerülni_ alágy és _tunya_  _élet_ meg _kell_ szivünket változtatni el vonván mind attol ami romlando és _halandó_ 

 _k_ El leheté mostanában mondani _ó_ ’ _halál_  _hol_ vagyon ate _győzedelem_  _ó_ ’ _halál_  _hol_ vagyon ate _ösztön_ 

 _f_ Ezt nem lehet ez _élet_ el mondani a melyben még ahalál és avétek alat vagyunk nintsen még annak itt _idő_  _hogy_ az _ellenség_  _bosszant_  _hanem_ magunkot _megalázván_ suhajtozunk és rettegjünk ahalál _eljövetel_ vigyázni és _imádkozni_  _kell_ ellene állani rosz _kívánság_ utálnunk avétket inkáb ahalálnál ahalált ugy _meggyőz_  _ha_ avétek ellen _harcol_ és avétek ellen ugy _harcol_  _ha_ az Isten _törvény_ bé _tölt_ szeretettel

 _k_ Mit _kihoz_ szent pál _abból_ amit mond ahalálon valo _győzedelem_ 

 _f_ Azt _kihoz_  _hogy_  _hála_  _kell_ adni _isten_  _aki_ adgya nékünk azt a _győzedelem_ akristus _által_ néki _kell_  _tulajdonítani_ aditsöséget mivel az az _őkegyelme_ ajándékja azt pedig akristus _által_  _kell_  _cselekedni_ mivel az ö _érdem_  _megadatik_ nékünk

 _k_ Az Anyaszent egyház miért _olvastat_ a mái letzkét a _hall_ napján

 _f_ Mert ahalottak _aki_  _könyörög_ amái napon ollyan _igaz_ akik meg tisztittattak a purgátoriumban lévö szenvedésekel akik várják aditsöséges _feltámadás_ az Anyaszent egyház azt is akarja _elöben_ adni _hogy_  _ha_ részesülni akarunk a szentekel valo _feltámadás_  _tartozik_ avétek ellen állani _hogy_  _győzedelem_ vehessünk ahalálon a melyet avétek _behoz_ avilágban


 _evangélium_ 

szent Jan 5 25

Bizony _bizony_ mondom néktek _hogy_  _eljön_ az _óra_ és most vagyon midön ahalottak _meghall_ az Isten _fia_ szavát és akik _hall_  _él_ mert miképen az Atyának _élet_ vagyon ö magában azon képen adta a _fiú_ is _hogy_  _élet_ legyen ö magában és _hatalom_ adot néki _hogy_  _ítélet_  _tesz_ mert _ember_  _fia_ ne _csodál_ ezt mert _eljön_ az _óra_ melyben minnyájan akik _koporsó_ vannak _meghall_ az Isten _fia_ szavát és _eljön_ akik _jó_  _cselekedik_ az _élet_  _feltámadás_ akik pedig _gonosz_  _cselekedik_ az _ítélet_  _feltámadás_ 


Magyarázat

 _k_ Mitsoda _feltámadás_ szól az ur amái _evangélium_ 

 _f_ szól szent _Chrysostomus_ és atöbb szent _görög_ Atyák _szerint_  _az_ aholtakrol _aki_  _feltámaszt_  _halál_ elöt és szent Agoston _szerint_ abünösöknek lelki _feltámadás_  _aki_  _megért_  _kegyelem_  _mindenható_ szavát rosz szokásoknak _koporsó_ és az után szól az utolso napon valo _feltámadás_  _de_  _először_ azt mondgya _hogy_  _eljön_ az _óra_ és el is _jön_  _hogy_  _meghall_ az _hall_ az Isten _fia_ a szavát amelyet arra az _idő_  _kell_  _érteni_ a melyben ezeket mondá az után pedig szól a _közönséges_ valo _feltámadás_ amely némelyeknek _boldogság_ némellyeknek pedig _kárhozat_ lészen

 _k_ Hogy _ha_ az ur itt _az_ aholtakrol szól _aki_  _halál_ elött _feltámaszt_ akaráé azzal _hogy_ ugy _tekint_ azt a _feltámasztás_ mint olyan _dolog_ amely _jelent_ abünösöknek lelki _feltámadás_  _aki_  _megtérít_ 

 _f_  _abban_ nem _kell_  _kételkedni_  _hogy_ a ne _jelent_ azt a _feltámasztás_ amelyet mivel az ollyan lelkekben kik avéteknek _koporsó_ vannak el temetve mert mint _hogy_ azok alelki _hall_ másnak szavát nem _hallhat_  _hanem_ tsak az Isten _fia_ ugyan tsak az is _feltámaszthat_ öket az _élet_ az emberek _haszontalan_ szollanak nékik _hogy_  _ha_ akristus nem szól sziveknek _mindazonáltal_ a _bűnös_  _hallgatni_ apredikátorokot akik arra rendeltettek _hogy_  _kiosztogat_  _kegyelem_ mivel a midön a predikator a testi _fül_ szól ö szállya meg a szivet és akaratot _ad_ a _megtérés_ és igy _irgalmasság_  _kérvén_ abünös az üdveségit _keres_ 

 _k_ Hogy mondhatni azt _hogy_ a _fiú_  _élet_ vagyon magában mert az Attyátol vette azt

 _f_ Mert valamint _hogy_ az Atya _kezdet_ az _élet_ ugy a _fiú_ is az _örök_  _fogva_ valo születése _által_ adta _hogy_  _kezdet_ lenne az _élet_ valamint _önnönmaga_ ez igy lévén az Isten _fia_ nem tsak vagyon _élet_ mint _ha_  _abban_ tsak részesülne mivel _hasonló_ lévén az Attyához _őbenne_ ugy vagyon az _élet_  _kútfő_ valamint az Atyában ö azt magában és magátol _bír_ noha azt az Attyátol vegye

 _k_ A _Krisztus_ Isten _fia_ lévén _hasonló_ az Atyához mondgya _tehát_ az _írás_  _hogy_  _hatalom_ vett tölle _hogy_  _megítél_ az _ember_ 

 _f_ Ö Isten s’ _ember_ lévén _egyszersmind_ ugy mint _isten_  _hatalom_ vagyon az _ember_  _ítélni_ valamint az Atyának ugy mint _ember_ magát meg alázta és _miértünk_ ahalálra _hagy_ magát itéltetni az _ember_ az Isten _hogy_ meg jutalmaztassa ezt a _megfoghatatlan_ alázatoságát és _igazság_  _tesz_ néki azt akarta _hogy_ ugy mint _ember_  _hatalom_ lenne néki _ítélni_ az _ember_ és mint _hogy_  _közönséges_ valo _becstelenség_ szenvedet a _gyalázatos_  _halál_  _által_ azért azal ahatalomal _él_ is az egész világ láttára annak _idő_ 

 _k_ Az üdvezitö miért szól olyan _gyakorta_ az _evangélium_ az utolso _ítélet_ 

 _f_ Azért _hogy_  _ha_ az ö _hozzá_ valo nagy _jóság_ nem _elegendő_  _ok_ arra _hogy_  _ő_ szeresük leg aláb _fél_ az ö _igazság_ és _hogy_ az a _félelem_ magunkban szálitván minket szeretettel szolgályuk _ő_ amái napon ahalottakrol lévén _emlékezik_ az _evangélium_  _kétféle_  _dolog_  _kell_  _oltani_ szivünkben _először_ a _félelem_ ugy _tekintvén_ akristust mint _bíró_ másodszor a szeretetet ugy _tekintvén_  _ő_ mint üdvezitönket mint _bíró_ rettegésel szállya meg elméjeket agonoszoknak szoknak mivel _kárhozat_  _feltámaszt_ öket és mint üdvezitö _hálaadás_ és szeretetet _olt_ ajóknak elméjekben mivel azt _ígér_ nékik _hogy_ az _örök_  _élet_  _feltámaszt_ öket

SZENT MÁRTON NAPJÁN

Imádság

Oh’ _isten_ látod _hogy_ semi _erő_ nem lévén mi magunktol nem _élhet_  _megenged_  _jóság_  _hogy_ ate _boldog_  _főpap_ mártonnak _esedezés_  _megoltalmaztatik_ minden nyomorusaginktol ami urunk J k


 _episztola_ 

Eccli 44 és 45


Magyarázat

 _k_ Honnét vagyon _ki_ véve amai letzke és miért _olvas_ a mai napon

 _f_ A mái letzke _ki_ vagyon szedegetve a _Jézus_ Sirák _könyv_ negyven négy és _negyvenötödik_ részeiböl a melyekböl _sok_ verseket válogattak a szent Márton _tisztelet_ azok _betű_  _szerint_ a régi _igaz_  _értetődik_  _főképpen_  _Hénoch_ Noéra _Ábrahám_ Mojsesre és _Áron_  _de_ az Anyaszent egyház azokot szent Mártonra szabja _igazságos_ mert azt el mondhatni _hogy_ magában _foglal_ azoknak anagy _ember_ jó _erkölcs_ 

 _k_ Mit mond abölts _Hénoch_ 

 _f_ Azt mondgya _hogy_  _kedves_ volt Isten elött és szent pál azt mondgya _hogy_ a _hit_  _tetszik_  _isten_ mert _hív_ nélkül lehetetlen néki _tetszeni_ hebr 11 5 6 és mint _hogy_ az Anyaszent egyház ezt egy nagy püspökre _fordít_ meg mutattya ez apélda _hogy_ az _egyházi_ szolgák kik _hivatal_  _szerint_  _tartozik_ meg _engesztelni_ az Isten _harag_ amidön anép _ő_  _megbánt_ és _irgalmasság_  _kérni_ szükséges azért _hogy_ az _isten_  _tetszik_ valamint ez a pátriárka mivel ugy _megengesztel_ az ö _harag_  _ha_ ö magok nékie _tetszik_ valamint szent _Bernard_ mondgya si non places non placas _hív_ nélkül pedig néki nem lehet _tetszeni_ 

 _k_ Mit mond abölts Noérol

 _f_ Azt mondgya _hogy_  _igaz_  _találtatik_ minden _test_ pedig a mint az _írás_ mondgya meg rontotta volt uttyát és minnyájan az emberek rendeletlenségben _esik_  _hanem_ Noé volt _megbékéltető_ aharagnak annak _idő_ mert az Isten el akarván öket veszteni az _özönvíz_ Noé _igazság_  _megbékéltet_ véle avilágot mert _önnönmaga_ meg szabaditván az _özönvíz_ az ö _fia_ meg népesiték aföldet _ebben_ ö példája az _egyházi_ pásztoroknak akik _igaz_  _kell_ lenni a midön az Isten _harag_  _felgerjed_ az _ember_  _hogy_ azt _megengesztelhet_ az ö _bosszúállás_  _erő_ meg álithassák és _megbékéltethet_ véle abünösököt

 _k_ Mit mond az _Ábrahám_ felöl

 _f_ Azt mondgya _hogy_ nem volt _hozzá_  _hasonló_  _aki_  _oly_  _hűség_  _megtart_ a _felséges_  _törvény_  _aki_  _engedelmesség_ méltó volt arra _hogy_ az Isten szövettséget _tesz_ véle _megígérvén_ néki _hogy_ Attya lenne _sok_ számu népnek és _hogy_ meg áldaná az ö magvában a _föld_ lévö nemzettségeket akristus _által_ akit az _írás_  _Ábrahám_  _fia_ nevezi _aki_ is valoságal avolt _test_  _szerint_ ebböl meg láttyák az _egyházi_ szolgák _hogy_ mitsoda _hűség_  _tartozik_ lenni _isten_ és peldát adni anépnek az ö _törvény_ valo _engedelmesség_ igy is nyerik meg anépnek akristus áldását és _kegyelem_ valamint szent Márton igy is lesznek attyok azoknak a lelkeknek _aki_ az _isten_ szül az Apostol mondása _szerint_ 

 _k_ Mit mond Mojsesröl

 _f_ Azt mondgya _hogy_ fel magasztalta _ő_ akirályok elöt _csoda_  _tétetvén_ véle _fáraó_ elöt ebböl azt _kihoz_  _hogy_ egy ollyan pásztor _aki_ valamely méltoságban _felemeltetik_ és akinek még nagyobnak _kell_ lenni jó _erkölcs_ a _király_ elött tsak egyedül amaga _hivatal_  _kell_  _foglalatoskodni_ el nem _hagyván_ anyájat valamint Mojses és szent Márton _hogy_ a nagy urakot _keres_  _hanem_ tsak a midön az Isten _küld_  _ő_ vagy _ha_ a szükséges az Anyaszent egyházának

 _k_ kit rendele az Isten _hogy_ anépnek papja lenne

 _f_  _Áron_ a Mojses _báty_ választá Isten _hogy_ az _Izrael_ népének _főpap_ lenne _jelent_  _tehát_ az Anyaszent egyház pásztorit _aki_ az Apostol _tanítás_  _szerint_ nem _kell_ magoknak _tulajdonítani_ ezt a _tisztelet_ se magokot ártani illyen nagy _hivatal_  _hanem_  _hogy_ arra _hívattatik_ valamint _Áron_ mivel a _Krisztus_ maga Isten _fia_ lévén nem _dicsőít_ magát _hogy_  _főpap_ lenne _hanem_ azt az Attyátol vette _aki_  _ő_ a Melkisedek rendi _szerint_ valo _örökös_ papnak nevezi hebr 5 4 5 6

 _k_ Mitsoda _oktatás_ vehetünk amái lettzkéböl

 _f_ Azt az _oktatás_  _hogy_ Isten elött _jár_ és néki _tetszik_ valamint _Hénoch_ az az _hogy_ az Isten _szerint_  _él_ és mindenekben ahitnek világosága _szerint_  _jár_  _kerül_ a meg romlot világot valamint Noé az _igazság_ és a szenttségben _tölt_ egész _élet_  _követ_ az _Ábrahám_  _engedelmesség_  _követvén_ mind azt valamit az Isten _kíván_ töllünk nékie _áldozván_ mind azt valamit _inkább_ szeretünk valamint ez a patriárka _aki_ néki áldozá _egyetlenegy_ fiát és valamint az Isten maga ahalálra _ad_  _kedves_ Fiát _bűn_  _bocsánat_ és vessük magunkot az ö akarattya alá valamint Mojses és _Áron_ 


 _evangélium_ 

szent luk 11 33

Senki _gyertya_ nem _gyújt_ s’arejtékbeteszi se avéka alá _hanem_ agyerttya tartora _hogy_ akik _bemegy_ lássák avilágoságot ate _test_  _gyertya_ ate szemed _ha_ ate szemed egy ügyü lészen az egész _test_ világos leszen _ha_ pedíg álnok lészen ate _test_ is setétes lészen meg lássad azért _hogy_ avilágoság mely _benne_ vagyon setettség ne legyen _ha_ azért ate egész _test_ világos lészen nem lévén _benne_ valamely setéttségnek része világos lészen egészen és mint a _fényesség_  _gyertya_ meg világosit téged


Magyarázat

 _k_ Mire _tanít_ minket akristus alámpásrol valo _példabeszéd_ 

 _f_ Ez a _hasonlatosság_ arra _tanít_  _hogy_ az _isten_  _jóság_  _meggyújtván_ lámpásunkot az az _okosság_ meg világositván minket ahitnek világoságival _tartozik_ másokot világositani jó _cselekedet_ és jó _élet_ és jó példát adni mindennek az Anyaszent egyháznak _főpap_ és szolgai _tartozik_ a _evangélium_ világoságit _hinteni_ anépre és _tiszta_  _tanítás_ avallásnak még jó példájokal is mivel a _Krisztus_ azt akarja _hogy_ ök legyenek avilágnak világosittói

 _k_ Mire _céloz_ az ur az egy ügyü szemnek _hasonlítás_ 

 _f_ Azt akarja velünk _megértetni_  _hogy_ a szándék amelyel munkálodunk ollyan a _külső_  _cselekedet_ valamitsodás a szem atestnek és _hogy_ ami _cselekedet_ anyiban _jó_ vagy roszak amenyiben a szándék jó vagy rosz szent Agoston _szerint_ atselekedetek _tiszta_ és _kedves_ Isten elöt _ha_ azokot egy ügyü szivel _cselekedik_ az _isten_ és ahozzája valo szeretetért tsak az Isten _tehet_  _ítélet_ akülsö szándékjokrol azoknak kik _ő_ szolgállyák _de_  _ki_ ne rettegne az _írás_ ezen szavaira _hogy_ az _ember_ nem _tud_  _ha_ szeretetre méltóé vagy _harag_ 

 _k_ Mivel _kell_  _befejezni_ mind azt a mit mondottunk

 _f_ Azzal _hogy_  _aki_ jó _cselekedet_ nem a szeretettel valo _élő_  _hit_ szándékjával miveli _bizonyos_ lehet _abban_  _hogy_ minden jó _cselekedet_ setétes és _homályos_ avétkek miat a melyeket a magunkhoz valo szeretet _okoz_ Aug lib 4 Contr Juli _c_ 3

 _k_ Mit _tesz_ ezek az utolso szók meg lássad azért _hogy_ a világoság mely _benne_ vagyon setettség ne legyen

 _f_ Azt teszik _hogy_ ahitnek _kell_  _igazgatni_ szándekunkot szent Agoston _szerint_ és _kalauz_ lenní a mennyei uton arra vigyázunk _tehát_  _hogy_ azt meg ne homalyosittsa a _haszonkeresés_ arosz _kívánság_ vagy az _emberi_  _okoskodás_ mivel _ha_ az _indulat_ rosz a _cselekedet_ is meg ronttya söt még az ollyanokot is a mellyek magokban _igen_  _jó_ 

 _gloria_in_excelsis_ Deo

