Az _idő_ 
 _jól_  _eltöltés_ 
Módgya
Minden féle rendben
9

Elöl _járó_  _beszéd_ 
10

Az _idő_  _jól_  _eltöltés_ modgya minden féle rendben
11

Elsö Napon 
A resttségröl és annak _eredet_ valo _beszélgetés_ 
11


Második Napon 
Hogy _külső_ mit viszen végben a resttség 
és a világiaknak _tunya_  _élet_ valo _beszélgetés_ 
16


Harmadik Napon valo _beszélgetés_ 
Hogy a munka _természet_  _szerint_ 
minden renden lévöket _illet_ 
32


Negyedik napon valo _beszélgetés_ 
Hogy miképpen lehessen a resttséget el _hagyni_ 
36


Ötödik napon valo _beszélgetés_ 
A _cselédes_  _gazda_  _kötelesség_ 
42


Hatodik napon valo _beszélgetés_ 
Hogy a _cselédes_  _gazda_  _tartozik_  _gond_ viselni _cseléd_ 
56


Ennek a Munkának _befejezés_ 
A melyben meg láttzik az eddig valo _beszélgetés_ 
 _hasznos_ volta és ezeknek aresteknek _megtérés_ 
82

Ennek a _könyv_  _tábla_ 
85




Az _idő_ 
 _jól_  _eltöltés_ 
Módgya
Minden féle rendben

Idegen _ország_  _idegen_ nyelvböl _fordíttatik_ Magyara

Elöl _járó_  _beszéd_ 

Ha atesti nyavalyák _iránt_ azt _igazán_  _tart_  _hogy_  _aki_ a nyavalyát nem üsméri azt meg sem gyogyithattya a lelki nyavalyák felöl is _hasonló_ lehet mondani mivel abizonyos _hogy_ sokan vannak ollyan jó _természetű_ akik el nem mulatnák az _isten_ azon _kérni_  _hogy_  _meggyógyít_  _gyengeség_  _hogy_  _ha_ meg üsmernék a veszedelmet a melyben vetik öket

A resttség _egyik_ azoknak a nyavalyáknak vagy _hogy_ jobban mondgyam az a többi _között_ leg veszedelmeseb ez ollyan el rejtet vétek mely az egész világot el rabolta igen _kevés_ is vannak ollyanok _ha_  _ki_  _ki_  _jól_ meg visgálná magát _aki_ resttség nem _találtatik_ némelyekben több némelyekben _kevés_  _mindazonáltal_ nintsen _talán_ senkiis _aki_ magát restnek _tart_ lenni az _igaz_  _hogy_ ez a vétek ollyan mint a virág alat el rejtet _kígyó_ 

Erre valo nézve mint _hogy_ nintsen senki is _aki_ magának annyira _ellenség_ volna _hogy_ ne _érez_ nagy _kötelesség_ az ollyanhoz _aki_  _tudta_ adná _hogy_ meg akarják étetni lehet _tehát_ reménleni _hogy_ az _értelmes_  _kedves_ veszik és _olvas_ ezeket abeszélgetéseket

Ugyan azért is neveztem ezeket az _idő_  _jól_  _eltöltés_ modgyának mert minden féle rendü és mesterségü emberek vehetnek magoknak valamely _oktatás_ és meg láthattyák ezekböl mint _kell_ az _idő_  _megkímélni_ és _hogy_ mitsoda jó _erkölcs_  _kell_ az _ember_  _gyermekség_  _fogvást_ ellene állani aresttségnek ugy _hogy_ egész _élet_ nem fognak _idő_  _találni_ a _henyélés_ 

Ajánlom Édes _Jézus_ azt az _idő_ melyet ezen _írás_  _tölt_ és adgyad _hogy_ mind nékem mind azoknak kik ezt _olvas_ lelki _haszon_ légyen és a _te_  _dicsőséges_ szent nevednek _dicséret_ 

Az _idő_  _jól_  _eltöltés_ modgya minden féle rendben

Elsö Napon 
A resttségröl és annak _eredet_ valo _beszélgetés_ 

Gondolom _hogy_ nagy rövidséget _tesz_ azoknak kik az _idő_ jó és _hasznos_  _olvasás_ szeretik némelykor _foglalni_  _hogy_  _ha_ egy nehány _főrend_ lévö személyeknek _beszélgetés_  _eltitkol_ a mellyeket mind _haszon_ mind pedig _kedves_ lehet _olvasni_ azok a _beszélgetés_ tsak _hat_ napig _tart_  _de_ szükséges _elsőbben_ meg mondani _hogy_ kik legyenek azok a személlyek

Leg _elsőbben_  _Diána_  _elkezd_  _aki_ is mint egy _negyvenesztendős_  _kor_  _özvegy_ marada _de_  _aki_ mindenkor a _cifraság_ és az _kényes_ valo _élet_  _tölt_  _idő_ mint olyan akinek a nagy _jószág_ modot adot mindenre

Angyélíka _Diána_ attyafia lévén tsak nem mindenkor is nála lakot eszép és mint egy _húszesztendős_ leány lévén az _eszik_ valo _tréfás_ nyájaságot az jó _erkölcs_  _megtud_ egyeztetni

Pater _Dénes_ mint _hogy_ a _Diána_ urával attyafiasok voltanak azért ö is el ment némelykor látogatására a mint _közel_ is egy _hét_  _tölt_ nála _evilági_ pap léven az ö _okos_  _értelmes_ és jó _természet_ mindenek _becsül_ és szerették

 _Télámon_ pedig _huszonhárom_ vagy huszon _négyesztendős_  _ifjú_ lévén _azonkívül_ mind _főrendű_ mind _sok_  _jószágú_ a mulattságban _tölt_ inkáb _idő_ mint sem atanulásban ollyan volt mint _aki_ azt szokták mondani _hogy_ mindent _tud_  _de_ semmit sem _tanul_ egyakorta menvén _Diána_ angyélikával mindenkor vetekedésben voltanak

 _Télámon_  _idejekorán_  _Diána_ menvén mindgyárt panaszolkodni _kezd_  _hogy_ angyélika végben nem vitte a mire _kér_  _ő_ angyélika is mentegetvén magát ezen _sok_  _idő_ vetekedének _egymás_ és továb is _tart_ avetekedések _de_  _tíz_  _óra_  _tájban_ páter _Dénes_  _Diána_ menvén félben _hagyat_ vélek _Diána_ pedig szokása _szerint_ még agyban lévén széket _tetet_ az ágya mellé és apátert le ülteté _holmi_  _beszélgetés_ után a páter nem _eltitkolhatván_ a maga _gondolat_ mondá _hogy_ még _idő_ akart volna véle _beszélgetni_  _holmi_ szorgos _dolog_  _iránt_ kik az atyafiakot _illet_  _de_ mint _hogy_ még az ágyban volt nem akart _hozzá_ bé menni és _hogy_  _bán_ az _idő_  _hiába_  _vesztegetni_ 

Tudom _hogy_  _kegyelem_ még _idő_ az ajtomon volt _felel_  _Diána_  _de_ miért nem _bejön_  _kegyelem_  _ha_ szinte az ágyban voltam is vagy pediglen _tizenegy_  _óra_ lehetet volna _halasztani_ a mikor fel szoktam _öltözni_  _kegyelem_ itt nem lévén _idegen_ mindenkor _bejöhet_  _hozzá_ erre a pater _felel_  _hogy_ igen _köszön_  _emberség_  _de_ igen _bán_  _ha_  _kegyelem_  _alkalmatlan_ volnék ugy tettzik azis nékem _hogy_ nem _illik_ az én rendemhez _olyankor_ menni az aszszonyokhoz mikor még ágyban vannak vagy _öltözik_ 

Erre _Télámon_ mondá mint egy nevettségböl _hogy_ apáter igen nehéz és _akadályos_  _természetű_ volna erre _felel_ a páter _hogy_  _éppen_ a nem volna _de_  _ha_  _kívántatik_ azt meg vallom _kegyelem_  _hogy_  _soha_ sem szerettem _olyankor_ menni az aszonyokhoz amidön _öltözik_  _azonkívül_ is olyan roszul _eltölt_ azt az _idő_ azon szin alat _hogy_ ugy _illik_ egy _főasszony_  _hogy_  _ha_ szinte ne szollyak is arrol ahejában valo véghetetlen _csinogatás_  _de_  _abban_ nem lehet _kételkedni_  _hogy_ az _isten_ meg ne _bánt_ és mind azok is kik azt _jóváhagy_ 

Bezzeg páter uram mondá _Diána_ igen vétkeseknek _tart_  _kegyelem_ a mi _cselekedet_  _hát_ azért _jön_  _kegyelem_ ide _hogy_ nékünk prédikályon

Bizonyára nem azért _felel_ apáter mivel vagyon _kegyelem_ más _gyóntató_ papja _de_ mint _hogy_ az alkalmatoság igy _hoz_ magával nem _eltitkolhat_  _gondolat_  _tud_  _kegyelem_  _hogy_ meg szoktam az _igaz_ mondani a melyért _bocsánat_ is _kér_ az aszonytól

Angyélika látván _hogy_ a páter egy _kevéssé_ meg ütközöt volna a _Diána_ szaván _kezd_ menteni mondván _hogy_ azt _jól_  _cselekedik_  _ha_ az _igazság_ el nem fedezi és _ki_ mondgya _de_ apáter ezekre nem _felelvén_  _Télámon_  _kérd_ 

Hogy lehetne a páter uram _hát_ a _kegyelem_ mondása _szerint_ az egész _főasszony_  _elkárhozik_ 

Egy _kevéssé_ tsak lassan _felel_ apáter az igen _kemény_  _beszéd_ volna az _ítélés_ az _isten_  _kell_  _hagyni_  _de_ abizonyos _hogy_ az olyan aszony _aki_  _egyéb_ nem _cselekedik_ tsak _eszik_  _iszik_ aluszik magát mulattya és _cifráz_ és _aki_ az illyen _élet_ meg _hal_  _penitenciatartás_ nélkül az ollyan nagy veszedelemben vagyon üdvesége felöl _hogy_  _hacsak_ az Isten _csodálatos_ nem üdvezitti

Hát páter uram mondá _Télámon_ az ö _frájcimer_  _hova_ lesznek _holott_ ök _tart_ öket _három_ vagy negy _óra_ a _tükör_ elött a még öket _felkendőz_ és _felfodorít_ ök _bosszant_ öket ök _ingerel_  _harag_ némelykor a pántlikát nem _jól_  _fordít_ vagy a _csipke_ nem _elég_  _fodros_ áll _hát_ az illyen leányok nem kárhoznaké el ök is

Angyélika vévén észre _hogy_ ez a _beszéd_  _ő_ is _illet_ mondá mosolyogva a páternek ne adgyon _kegyelem_  _hitel_ a _Télámon_  _beszéd_ mert mi _ész_ vesztünk egy másal

Nem _kell_  _félni_ mondá apáter mert se _Télámon_ se én senkit el nem kárhoztathatunk nem _hogy_ angyélika _helybenhagy_ ezeket a _hiábavalóság_  _de_  _tud_  _hogy_ még azokot _elhagyattatik_  _ha_ lehetne _de_ söt még az a nagy szorgalmatosság _fáradság_ a melyeket szenvednek némely _haragos_ nyughatatlan valtozo _természetű_ aszonyoktól az üdveségekre szolgál az ollyan leányoknak kik azt az Isten _kéz_ alázatoságal és _békességes_  _tűrés_ veszik

Oh! mint _örül_ ezen a mit apater mond mondá tsak lassan angyélika mint _ha_ a szivemben nézhetne

 _de_ mit susoksz _te_ magadban angyélika mondá _Télámon_ mond _ki_  _had_  _hall_ 

Mit mondok én is azt akarom meg tudni _felel_ angyélika apátertöl _hogy_  _hova_ lesznek azok a _sok_  _haszontalan_  _beszédű_ legények kik _három_  _óra_  _eldicsér_ egy aszszonynak a szoknyáját meg anyi _idő_  _elcsodál_ a _fülbevaló_ nyakra valoját és _gyakran_ a _templom_ is el mulatattyák véle és mi velünk vagy _ha_ oda el megyünk _gyakran_ azokal a _heverő_ megyünk akik tsak azért _kísér_ az aszonyt atemplomban _hogy_ véle _trécselhet_ a szolgálo pedig ót is mesze ál az aszonyátol

Lassan lassan angyelika mondá _Diána_ 

Legyen ugy _felel_ angyélika _de_  _oltalmazni_  _kell_ magamot _ha_  _ellene_ szolnak

Jól mondod angyélika mondá _Télámon_ leg aláb _ha_  _te_  _elkárhozik_ mi is ót leszünk ezen _ismét_ veszekedést _elkezd_  _ha_ apáter _idő_ adot volna nékiek _aki_ is mondá az Isten ne adgya nem _kell_  _kárhoztatni_ se _egyik_ se a másikát _hanem_ a rendeletlen _élet_  _keresztényi_  _élet_  _kell_  _fordítani_ 

Páter uram mondá _Diána_  _kegyelem_ igen _kemény_ nem akarnám _hogy_  _kegyelem_ volna az én _gyóntató_ papom

Tudom _felel_ apáter arra se _értelem_ se _elegendő_ nem vagyok nem is ollyan szándékal _idejön_  _hogy_  _katekizál_ nem is _tud_  _hogy_  _ered_  _oly_ mélyen abeszédbe a melyröl _bocsánat_  _kér_ jobban is _cselekedik_  _ha_ arrol a _dolog_  _beszél_ a mely _idehoz_ és a mely nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ az aszony ne _halogat_ már _továbbra_ azokot aleveleket _felkeresni_ mivel _elég_ volt már egy _hónap_  _fogvást_  _két_  _óra_ valo _dolog_ végben vinni és meg menteni egy levélel és egy nehány szoval ajoszágocskáját olyan _ember_ akinek _három_  _gyermek_ vagyon

Igen _örül_ azon _felel_  _Diána_  _ha_ valamiben szolgálhatok másnak _de_ mint _hogy_ egy _kevéssé_ nem _jól_  _érez_ magamot _talán_ meg lehet _holnap_  _halasztani_ 

Ezen _elhűlvén_ apáter _kérd_  _hát_ roszul vagyon az aszony én _éppen_ nem _tud_  _hízelkedni_  _követ_ az aszonyt mert azt _gondol_  _hogy_ tsak nyugodalomnak _kedv_ marad _ennyi_ sokáig az ágyban

Mi _jól_ üsméri az aszonyt mondá erre angyélika _de_ tsak lassan

 _de_ még több is _hátravan_ mondá _Diána_ mert már _két_ naptol _fogvást_ nagy _fogfájás_  _érez_ és még most sem vagyok _jól_  _ó_ ’ _isten_ mit fog _kegyelem_ mondani _felőle_ páter uram _hogy_ egy _hónap_  _fogvást_ még semmit sem _cselekedik_ azért a szegény _ember_ mivel _sok_ vendégim voltanak _azóta_ vagy pedig én mentem mások látogatásokra _hol_ pediglen sétálni _kelletik_ mennem azt _tud_  _kegyelem_ az _ily_ el nem lehet mulatni

Igen _bán_  _felel_ apáter avállát vonitván mivel minden _dolog_ tsak _abban_ áll _hogy_ egy levelet fel _kell_  _keresni_ és arra annak a szegény _ember_  _jószág_ viszá adgyák _az_ tsak egy _óra_  _kívántatik_ még is már egy _hónap_  _fogvást_ semmit sem vihetek végben meg sem mondhatom _hogy_ menyi nyomoruságot szenved az az _ember_ a kinek is _feleség_  _holmi_ zálogban adta _hogy_ a _gyermek_  _táplálhat_ reménlem _hogy_ az aszony el nem feletkezik rollok

A páter továb is _terjeszt_ panaszát _de_ az _ebéd_  _idő_ lévén a _Diána_ ágya mellé asztalt _terít_ és az _étek_ fel vivék az asztaltol alig _felkel_  _hogy_ angyélika _tudta_  _ad_  _Diána_  _hogy_ a _grófné_  _inas_ akülsö _ház_ várakozik _aki_ is parantsolá _hogy_  _had_  _behív_ nó _te_  _kis_  _csutak_ mondá _Diána_ mint vagyon a _grófné_ igen _friss_  _felel_ az _inas_ és az aszonyt _köszöntetvén_  _tudakoztat_ az aszszonynak _egészség_ mint szolgál és _hogy_  _ha_ volnaé aszszonynak _kedv_ avárosra menni sétálásnak _kedv_ 

 _Diána_ egy _kevéssé_  _gondolkodván_ mondá _köszönt_  _fia_ az aszonyodat nevemel igen _kedves_ veszem jó akarattyát egy _kevéssé_ jobban _érez_ magamot és ide el várom

 _Télámon_ mondá az után az _inas_  _köszönt_ az aszonyt szomal én is _elkísér_ az aszonyt nem _gondol_ pater uram mondá nevetve _hogy_  _kegyelem_ azt rosznak _tart_  _ha_ avárosra mennek sétálni mivel a sétalás ártatlan mulattság

Ihon az én szentem mondá angyélika én _isten_ mi nagy szüksége volna arra _ha_ egy szer valamely _erős_  _oktatás_ meg mosnák a _fej_ mert minden ártatlanság ö nála

Nem veszedé észre angyélika mondá apater _hogy_ tsak magát akarja mulatni _őkegyelme_ mivel _jól_  _tud_ a mit _kell_ tudni

Bizonyára nem _tud_  _felel_  _Télámon_ ugy mondom valamint _gondol_ és azt is _tart_  _hogy_ nem vétek a városra sétálni menni

En pediglen _felel_  _hirtelen_ apáter azt _hisz_  _hogy_  _sokszor_ vétek nem mondom _hogy_ a sétalás vétek volna söt még a szabad mikor valamely munka után az elme nyugosztalására _cselekedik_  _de_ avároson valo _sok_ sétálás tsak azért _hogy_ másokot nézünk és minket is nézenek avétek

 _de_  _honnét_ vagyon a mondá _Télámon_  _hogy_ minden vétkes meg ütköztem én egy _kevéssé_ azon

Meg mutatnám én azt _kegyelem_ mondá apáter haitt volna annak _hely_ és _idő_ 

Miért nem volna annak _itt_  _hely_ mondá _Télámon_ az aszszony nem _bán_ mikor ollyan _dolog_ mondanak _ha_ szinte _egyéb_ nem is tsak azért _hogy_ szégyen nem tudni olyan állapotokot a melyeket tudni _kell_ azokot meg _kell_  _tanulni_ azért _hogy_ lehesen az után _beszélni_  _az_  _ha_ az alkalmatoság _kíván_ 

Beszéllyen _kegyelem_  _beszél_ páter uram _felkiált_ az ágybol _Diána_ én _örömest_  _hallgat_  _kegyelem_ 

Kérem _kegyelem_ pater uram mondá angyélika _oktat_  _kegyelem_ öket a vasat nem _kell_  _hagyni_  _hogy_  _meghűl_ ezeket a lelkeket _talán_  _megtéríthet_  _kegyelem_ 

Bizonyára mondá apáter nem _gondol_  _hogy_ rosz szándékban legyenek mert a mint mondá _Télámon_ a rendeletlenség tsak ami _tudatlanság_ és _hivalkodás_ vagyon az az attol _hogy_ nem akarjuk magunkat meg üsmérni _holott_ arra _sok_  _idő_ nem _kell_ 

Azt meg _kell_ tudni _hogy_ az Isten minket _teremtvén_  _bele_  _olt_ a _kívánság_  _hogy_  _kíván_ meg _tartani_ az ö munkáját és _hogy_ annak szerezünk minden _jó_ amik azt _boldog_  _tehet_ ugyan ezt a _kívánság_ szokták nevezni magunkhoz valo szeretetnek ez _oly_  _természet_  _szerint_ valo _indulat_ a melyel _keres_ a magunk _megtartás_ és _boldogság_ mint _hogy_ az _isten_ származik igen jó és _helyes_ magában mert semi rosz nem _jöhet_ az _isten_ ezt a _kívánság_ szüntelen is meg _tart_ az _ember_ mert mint _hogy_ amaga _dicsőség_  _teremt_ ugyan annak a _dicsőség_ is _kell_ meg _tartani_ a maga munkáját _mindaddig_ valamig bé nem tellyesitti az _őiránta_ valo _isteni_ akarattyának rendelésit

Mint _hogy_ pedig ez a magunkhoz valo szeretet az _isten_ származik és mint _hogy_ azt magáért _olt_  _mibelénk_ szükséges azért annak a szeretetnek _jó_ és _helyes_ lenni mindenben tsak az _isten_  _tekinteni_ tsak egyedül _őbenne_ és _őérte_ munkálodni mi _következik_ ebböl vagy mi _következik_  _Ádám_ vétkezésekor _aki_ származik az egész _ember_ nemzet a _következik_  _hogy_ el _fordítván_ az _isten_ azt a szeretetet és akaratot a mely jó magában nem az Isten akarattya alá veté magát _hanem_ a magáét _követ_ a jót nem az _isten_ valo nézve szereté _hanem_ magáért roszul _élvén_ azért a _jó_ azt meg is rontá és ez a meg romlás _mibennünk_  _elárad_  _hasonló_  _cselekedik_ valamint ö _cselekedet_ azért is mostanában a magunkhoz valo szeretet meg romlot szeretet _hogy_  _ha_ tsak az Isten _kegyelem_ az _elébbeni_  _tisztaság_ nem _hoz_ 

Ez okáért is nevezik ezt a szeretetet rosz _kívánság_ mivel _gyökér_ minden rosznak valamint mondgya az apostol 1 tim 610 a _bizonyos_  _hogy_ minden féle vétek ettöl származik _-e_  _háromféle_ ágra is _oszlik_ és mindenik ág rosz _gyümölcs_  _terem_ az elsö ág a _gyönyörködtetés_ szereteti a második avilági _jó_ szereteti a _harmadik_ az elö menetelnek szereteti ezeket nevezi szent _János_ a _test_  _kívánság_ a szem _bujálkodás_ és az _élet_  _kevélység_ 1 joan 2 16 az elsö ágnak _három_  _halálos_  _gyümölcs_ ezek a _tisztátalanság_  _torkosság_ és a resttség a második ágnak _gyümölcs_ a _fösvénység_ és a _harmadik_ ágnak a _kevélység_  _de_ mint _hogy_ ezek a szeretetek s’ _kívánság_  _sok_ féle akadályokat és _ellenkezés_ szenvednek evilágon azért azok az akadályok és _ellenkezés_  _felgerjeszt_ a _harag_ aboszu állást és az _irigység_ ezekböl a _fő_ vétkekböl meg más sók féle vétkek származnak és az elsö vétektöl _fogvást_  _ugyanezért_ vagyon olyan nyomorult állapotban a _természet_ 

Hogy _ha_  _belső_  _megtekint_ magunkot meg láthatnok _először_  _hogy_ minden nyomoruságink a magunkhoz valo szeretettöl _ered_ ettöl is vagyon _hogy_ a magunkhoz valo rendeletlen szeretet magában _foglal_ azt a _kívánság_ a mely minden véteknek _ok_ Sthom22qu77 art 4

Másodszor valamint _hogy_ a lámpásban valo _tűz_ az _olaj_  _táplál_  _hasonló_  _táplál_ ezt a szeretet akevélység és a resttség _ér_ azt a _kevélység_ amely amagunkhoz valo szeretetet meg ronttya anyiban _hogy_ az _ember_ tsak amaga hittségéböl _elfordít_ szeretetit az _isten_  _hogy_ azt magának meg _tart_  _ezért_ is nevezi a _Szentírás_ a _kevélység_ minden vétek _kezdet_  _ecclesiast_  _de_ mint _hogy_  _ki_  _ki_ meg üsmérheti és _érezhet_ magában ezt az _igazság_ azért nem is szükséges _hogy_  _hosszú_  _beszéd_ meg mutassam mitsoda veszedelmes ez a vétek és _hogy_ mitsoda _ellenkező_ légyen azal az _élet_ a melyet a _Krisztus_ szabot nékünk _hogy_  _elérhet_ azt aditsöséget a melyet _megérdemel_ nékünk _ki_ mondhatatlan nagy alázatoságáért

 _de_ akár mely veszedelmes légyen akevélység _de_ a resttség még valamenyire veszedelmesebb és ennek _hamisság_ annál is veszedelmeseb _hogy_ mind _másféle_ uton _igyekezik_ minket el veszteni mert a _kevélység_ mindent _erő_  _cselekedik_ és igy magát meg üsmérteti _mibennünk_ tsak egy _kevéssé_ visgállyuk meg magunkot és észre veszük _hogy_ a _kevélység_  _indíttatik_ a midön nagyra vágyunk vagy mikor igen nehezen szenvedgyük _ha_  _megbánt_ 

 _de_ a resttség olyan _betegség_ a mely el rejti magát a szivnek mélységében és láthatatlanná tészi magát _olyankor_ is a midön minden _cselekedet_ észre lehetne _ő_ venni

Ezért mondotta ollyan okosan egy nagy _elméjű_  _hogy_ akár mely lankattságu legyen is _de_ az _ember_  _meggyőz_ az akaraton és ez _élet_ valo _cselekedet_ uralkodik a jó _erkölcs_ el ronttya és minden szándékinknak parantsol vegtire el lehetne azt mondani _hogy_ a resttség mint egy _boldogság_ a léleknek a mely mindenröl meg vigasztallya reflex mor 290

Oh _isten_ ! _de_ mitsoda _boldogság_ az a mely el veszteti velünk az _igazán_ valo _boldogság_ a melyért evilágra _jön_ mitsoda _boldogság_ az a mely az _örök_  _kárhozat_ vezet anyi _sok_ féle menttség után _ezért_ is szoktak azt _tartani_  _hogy_ semmi nem vétkes _hogy_ minden ártatlan _dolog_  _hogy_ minden jó _erkölcs_ mert mindent _csendesség_  _tekint_ és semmi nem tettzik resttségnek

E tettzik nékem _-e_  _felkiált_ angyelika

A resttség mondá apáter a szent atyák _szerint_ olyan _bánkódás_ szomoruság és olyan nehézség a mely a _kedv_ el veszi és minden jó _cselekedet_ meg utáltat valamint utállya a _dolog_ a nyugodalmat ugy szereti st thom 22 qu35 art2: az _isteni_ szeretet az _evangélium_  _szerint_ valo _élet_  _int_ minket a melynek a _penitenciatartás_  _kell_ végben menni a resttség pedig _eltávoztat_ minket attol a mi nehéznek láttzik lenni az alkalmatosságot és a nyugodalmat _kerestet_ velünk

A resttség meg utáltattya velünk a jó _erkölcs_ és mind azt a mi az _isten_ és a mi üdveségünket _illet_ meg vetteti és nehezen szenvedteti velünk azokat a személyeket kik jó _beszéd_ vagy jó _példaadás_  _int_ minket _kötelesség_ minden _dicséretes_  _cselekedet_  _elkedvetlenít_ minket _hogy_  _ha_ a valamely nehézségel _jár_ és az a _kedvetlenség_  _kétség_  _ejt_ minket _hogy_ valaha _elérhet_ ajó _erkölcs_ erre valo nézve nem _erőlködik_  _hogy_ azt el érjük

A resttség ollyan lankadságot _okoz_ alélekben _hogy_  _idegenség_  _tekint_ mind azt a mi ajó _élet_ vezethetné ebböl a lankadságbol származik atunyaság ugy anyira _hogy_ semmit sem _cselekedik_ epedig ollyan _szunnyadás_ a mely lomha modon és imel ámal viteti végben azt a _kevés_ is a mit _cselekedik_  _ezért_ is _int_ szent pál a _hív_ mondván ne legyetek restek _hivatal_  _buzgó_ legyetek mert az urat szolgállyátok rom 1211

A resttség még az elmében is olyan rendeletlenséget _okoz_ a mely minket _sok_  _haszontalan_ és _tilalmas_  _dolog_ vezet és _sok_ olyan mulattságokra a melyek meg utáltattyák velünk a jó _dolog_ nullus diu _absque_ delectatione potest manere cum tristitia arist eth8 c5 et 6 ezek is _okoz_  _hogy_ az elme egy szers mind _sok_ féle _dolog_ adgya magát ebböl _következik_ azután _hogy_ mindent akarnánk tudni látni és _hallani_ ettöl is vagyon az a _sok_ véghetetlen _hiábavaló_  _beszélgetés_ azok agyakorta valo nyughatatlanságok melyek _ok_  _hogy_ nem vagyunk _elégséges_ magunkal akár mitsoda állapotban legyünk végtire az a változás az a szüntelen valo álhatatlanság a melyek minden _óra_ meg változtattyák velünk minden szándékinkot és _igyekezet_ ezek azok a nyomoruságok melyeket mivel _benne_ a resttség és a melyeket _mielőttünk_ el titkolya

A _bizonyos_ mondá angyélika _tekintvén_  _Télámon_  _hogy_ sokan vannak ollyanok _aki_ szükséges volna ezeket _megtanulni_ 

Mind ezeket a miket mondottam mondá apater _könnyű_  _két_  _dolog_  _befejezni_  _először_  _hogy_ aresttség _halálos_ vétek mivel _olt_  _benne_ az _isteni_ szeretetett a mely mi velünk végben viteti mind azt a mi az _isten_ a mi üdveségunket és _hivatal_  _tekint_ másodszor _hogy_ az egész világi _élet_ mely a resttségen _forog_ és a mely inkáb _halál_  _hogy_ sem _élet_ nem _egyéb_  _hanem_ szüntelen valo vétek mivel a vétkes _dolog_ tsak vétket _okozhat_ 

Ez _ilyenformán_ nehéz _dolog_ volna mondá _Télámon_ 

Ha nékem nem akar _kegyelem_  _hinni_ mondá apáter _hitel_  _kell_ adni egy nagy szentnek _aki_ is azt mondgya _hogy_  _ha_ el mulattyák azt a mi az üdveséghez valo és _hogy_  _ha_ akarattal el mulattyák azt a mi az _isten_  _tekint_ ugy anyira _hogy_ még az ö szeretetinek is ellene mondanak a _halálos_ vétek stthom 22 qu54art3

Azt pedig _kell_ tudni _hogy_ az _isteni_ szeretet _abban_ áll _hogy_ a parantsolattyát végben vigyék jót _cselekedik_ és _hogy_  _haszon_  _tesz_  _abban_ arendben a melyben tett kit kit a szeret engemet mondgya akristus _aki_  _megőriz_ parantsolatimot és _aki_ el mulattya ajó utat a _halál_  _esik_ prov1916

A _grófné_ amint _megüzen_  _elérkezvén_ félben _hagyat_ a páterel _beszéd_  _Diána_ is az agybol _felkelvén_  _megkövet_ a pátert mondván meg botsáson _ha_ félben _hagyat_ véle _beszéd_  _de_ mint _hogy_ setálni _kell_ menni azért más napra lehet _hagyni_ 


Második Napon 
Hogy _külső_ mit viszen végben a resttség 
és a világiaknak _tunya_  _élet_ valo _beszélgetés_ 

A _grófné_ a kit is nevezek Máriánnának _Télámon_  _elébeszél_ a páternek minden _oktatás_ ez a _főasszony_ igen _okos_  _de_ mód nélkül szerette akárttyát _mindazonáltal_  _Télámon_  _Diána_ mene _hogy_ részes lehetne abeszélgetésben apáter is azonban adiánna _ház_  _érkezvén_ a kit is még az ágyban _talál_ egy _kevéssé_ azon meg ütközék _mindazonáltal_ mondá

Nem akarok _hasonló_ vétekben _esni_ mint _tegnap_ és ugyan valojában _tart_ attol _hogy_  _beteg_ ne legyen az aszony

Egy _kevéssé_ meg sértettem magamot _hogy_ a _hintó_ le szálottam volna _de_ az el mulik adgyatok egy széket a paternek igen _köszön_ az aszszony jó akarattyát _felel_ a páter egy _kevéssé_  _visszafordul_  _ház_ és egy _kevés_  _idő_ mulva _visszajön_ ugy is _elég_ vannak _itt_ azaszonyal _teljesség_ el nem botsattyuk _kegyelem_ páter uram _felkiált_  _Télámon_ a _grófné_ elött ne szaladgyon _kegyelem_ mivel azért _idehoz_  _hogy_  _hallgat_ a _katekizmus_ 

Kegyelmed mindenkor tsak _tréfálódik_  _felel_ a páter

Tsak _had_  _beszél_ mondá angyelika ugy _kell_  _hallgatni_ mint _ha_ a _halott_  _beszél_ 

Angyelika _kérd_  _Télámon_ mit _ért_ azon ahalotton

Én _halál_  _ér_  _felel_ angyélika mert a mitsoda _élet_  _él_  _kegyelem_ nem _egyéb_  _hanem_  _halál_ ugyan azon is _hagy_ apater _tegnap_  _beszéd_ 

Nézük _tehát_ pater uram mondá _Télámon_  _hogy_  _megbizonyíthat_  _kegyelem_ azt a mit _tegnap_ mondot

A nékem nehéz volna _felel_ apater mert én azt nem mondom a mit angyelika Isten _őriz_ attol _hogy_  _kegyelem_ vagy valaki ellen szollyak a mit _tegnap_ mondottam avétek ellen volt és oda senkit sem _ért_  _hanem_ azt akartam mondani _hogy_  _aki_ rosz _élet_  _él_ az az _élet_ olyan mint a _halál_ 

Ugyan is _kér_  _kegyelem_  _keresztényi_ életé az a mikor tsak nem _fél_ az _élet_ az ágyban _tölt_ és a mikor - - - -

Ah’ egy _kevés_  _kihagy_  _abból_ páter uram _felkiált_  _Télámon_ igen sokra számlállya _kegyelem_ 

Követem _kegyelem_  _felel_ a páter azt igen _könnyű_ volna fel számlálni példának okáért _hány_  _óra_  _felkel_  _kegyelem_ 

Dél _felé_ mondá nevetve angyélika számlállyuk _tíz_  _óra_  _tájban_  _felel_  _Télámon_ 

Nám _kitalál_ mondá angyélika

Tegyük fel _hát_ mondá apáter _hogy_ egy ollyan _ifjú_ mint _kegyelem_  _öt_  _óra_  _kell_ fel _kelni_  _de_ mint _hogy_  _tíz_  _óra_  _felkel_  _kegyelem_ azért minden nap _öt_  _óra_ vész el _ha_ fel számlállya _kegyelem_  _hogy_  _esztendő_ minden nap az az _öt_  _óra_ menyire megyen meg láttya _kegyelem_  _hogy_ egy nehány _holnap_ lesz _belőle_  _feloszt_ már _kegyelem_ egy _ember_ egész _élet_ azokat a _hónap_ és még fogja látni _hogy_ az én számlálásom _szerint_ nagyob részit az _élet_ el veszti _kegyelem_  _holott_ maga mondgya _kegyelem_  _hogy_ nintsen _drága_ az _élet_ nem igazé _hogy_ minden képen _megoltalmaz_  _kegyelem_  _ha_ valaki azt el akarná venni _kegyelmed_  _abban_ nem _kell_  _kételkedni_  _felel_  _Télámon_ 

Még is _kegyelem_ maga magának veszti el _élet_ mert plinius _szerint_  _ha_ az _élet_ az _ébren_ valo _élet_ áll ebböl _következik_  _hogy_  _aki_ aluszik nem _él_  _közönséges_ ugy is _tart_  _hogy_ az álom ahalál _kép_ 

Én nem _tud_  _felel_  _Télámon_  _hogy_ mi légyen az álom se azt _hogy_  _honnét_  _jön_  _de_ azt _tud_  _hogy_ jó szivel aluszom mikor lehet el is unom magamot _hanem_  _alhat_ik_ és mivel erröl _beszélget_ mondgya meg _kegyelem_ nékünk _hogy_ mi légyen az álom

Az _éntőlem_ nem lehet _felel_ apáter mivel sokan voltanak ollyanok kik azt valamely _hasonlatosság_ meg akarták volna magyarázni _de_ még ollyat nem _olvas_  _aki_  _helyes_ és _természet_  _szerint_ valo _ok_ adta volna annak _hogy_ az _ember_ és az állatok miért alusznak

A mely auctor ezen _dolog_  _tudós_  _ír_  _egyéb_ erröl nem mond _hanem_  _hogy_ az álom arra valo _hogy_ meg nyugosztallya és _hely_  _hoz_ az _éltető_ spiritusokot a melyek nem lehetnek szüntelen valo mozgásban

 _de_ azt mondgya meg _kegyelem_ páter uram mondá _Télámon_  _hogy_  _kegyelem_ maga mit _gondol_  _aziránt_ 

Mint _hogy_  _doktor_ nem vagyok _felel_ apáter _hozzá_ nem _illik_ ollyan _dolog_ szolni mely öket _illet_ és _felkelteni_ az álmot _hogy_ ugy mondgyam a melyet senki nem méri _felkelteni_ 

Látom _hogy_ tsak másra akarja _kegyelem_  _fordítani_  _beszéd_ mondá _Télámon_  _de_  _hisz_ az illyen nehéz _dolog_  _kell_ meg mutatni atudományt

Ha azal meg elégszik _kegyelem_  _felel_ apáter amint én erröl _gondolkodik_  _tehát_ el nem _titkol_  _kegyelem_ elött mivel én azt _tart_  _hogy_ az álom nem _egyéb_  _hanem_  _hogy_ az agy velöben _megemésztődik_ vagy is _megfő_ azok aváporok (vagy párák) melyek az _eledel_  _gyenge_ részeiböl _formáltatik_ és a melyek a szivböl mennek fel azt _tud_  _kegyelem_  _hogy_ az _eledel_ a _gyomor_  _megemésztődvén_  _híg_ matériává válik a melyet _deák_ nevezik chylusnak az ahigság atejes _ér_ vitetik és _onnét_ más _ér_  _ahol_ avérel _összeelegyedik_ azutan aszivben megyen a sziv _megtisztítván_ azt a vért azután a _test_ lévö egész _ér_  _eloszlik_ atest _táplálás_ és _tartás_ végtire _abból_ ameg _tisztíttatik_ vérböl és _talán_ valamely _kis_ reszetskéjéböl annak az áernek melyet bé szivunk a _tiszta_ részetskéi mind ezeknek az agy velöben menvén ezekböl _formáltatik_ azok apárák melyek az _érzékenység_ és a _test_  _tag_ mozgására szolgalnak

Azok a párák _tehát_ és azok atiszta részettskék meg nedvesitvén az agy velöt szükséges _hogy_ még _jobban_  _megemésztetik_  _főzettetik_ és _megtisztíttatik_  _hogy_ azután _éltető_ lelkekké valhassanak és ez az _emésztés_ és _tisztítás_  _hogy_ ugy mondgyam az álom _általmegy_ végben vagy is ugyan a maga az álom azt láttyuk _hogy_ a _fő_ vagyon ollyan rész a melyet nevezik az _agyvelő_ ventriculumának az az az _agyvelő_  _gyomor_  _talán_ ugyan ót is lészen meg az _emésztés_ 

A _fáradság_  _honnét_ vagyon attol _hogy_ az _ér_ és az _ín_ lévö spiritusok el _fogy_  _de_ az álom azt _hely_  _hoz_ mert _megemésztvén_ azt a matériát mely az _agyvelő_ fel ment _abból_ ujjab spiritusok lésznek melyek el szélyedvén az _ér_ és az _ín_  _megtölt_ azt az üreséget a mely _okoz_ a _tag_  _gyengeség_ 

Honnét vagyon a _hogy_ mikor valaki nem aluszik vagy _elég_ nem alut a _fej_ nehéz minden _tag_ lankadságot _érez_ a nem _egyéb_ vagyon _hanem_  _hogy_ a _fő_  _tele_ vagyon olyan párával a mely meg nem emésztödöt mert az _agyvelő_ nem volt _elegendő_  _idő_ arra _hogy_ azt _megfőzhet_ és _hogy_  _abból_ ujab spiritusokot _csinálhat_ mivel a nyers és vastag párák _sok_  _idő_  _eloszlik_ ezek is _okoz_ a _sok_  _ásítás_ a _szemkönnyezés_ az _orrfúvás_ a pökést

Honnét vagyon a _hogy_  _aki_ sokat _eszik_ és _iszik_ a _fej_  _fájlal_  _ha_  _elég_ alut is _onnét_ vagyon _hogy_ az _agyvelő_ nem _megemészthet_ mind azt a párát mely agyomorbol fel ment _honnét_ vagyon _hogy_ nem _egészséges_  _portubák_ szini

E _kegyelem_  _illet_ mutatván angyélika _Télámon_ 

Nem _bán_  _ha_ engemet _illik_ is tsak ne _hagyat_ felben a páterel _beszéd_ mert _meglát_  _hogy_ menti meg magát olyan _szokás_ ellen a melyet minden _kő_ 

Ugyan azon szokást _tesz_  _kegyelem_  _elébe_  _felel_ a páter mivel olyat _elég_ látunk _hogy_ a mod nélkül valo _portubákszívás_ egy nehány féle _betegség_  _esik_ illyeneket egy nehányat üsmértem a pedig nem _egyéb_ vagyon _hanem_  _hogy_ száraztattya és meg gátollya az _agyvelő_ lévö _emésztés_ 

Ha az ugy volna páter uram mondá _Télámon_  _hogy_ az álmot a párakot valo _emésztés_  _okoz_ ebböl a _következik_  _hogy_ tsak az _étel_ után _kell_  _aludni_ és _egyéb_ nem mert azok apárák a melyekröl szól _kegyelem_ tsak _akkor_ mehetnek fel az _agyvelő_ minek utánna az _emésztés_ meg lett volna agyomorban _mindazonáltal_ sokan vannak olyanok kik az _étel_ elöt ugy _alhat_ik_ valamint _étel_ után példának okáért _aki_  _kövér_ kik sokat _dolgozik_ ollyanok is vannak kik akár menyit _eszik_  _de_ nem _alhat_ik_ 

Kegyelmed ezt _helyes_ mondgya _felel_ apáter _de_ ugy tettzik _hogy_ erre meg felelhetek azt _tud_  _kegyelem_  _hogy_ vannak ollyanok kik mindenkor _eszik_ némellyek pedig kik mértékletességel _eszik_ jó _egészséges_  _kor_ is _honnét_ vagyon ez a _különbség_  _onnét_  _hogy_ némelyeknek a _gyomor_ jó és meleg másoknak a _gyomor_  _hideg_ és _gyenge_ 

E _szerint_ vagyon az _agyvelő_ is _dolog_ mert ahideg _agyvelő_ sokára _megemészt_ a párakot és _csaknem_ mindenkor _tele_ vagyon _gőz_  _has_  _idő_ nem adnak az álomnak az _agyvelő_ nehezen _megtisztul_ ettöl vagyon _hogy_ az ollyan személyek _gyakorta_ szenvednek _főfájás_ náthát _köszvény_  _fogfájás_ és más _egyéb_ fluxiokot mert az _agyvelő_  _hidegség_ nem engedi _megemésztődni_ a _gőz_ a mely spiritusok pedig azokbol _formáltatik_ azután meg fogják mindenkor _tartani_ nyerseségeket és _hidegség_ és azután _ha_ az _ín_ le szállanak a melyeknek a _hideg_  _halálos_  _ellenség_ azokban _fájdalom_  _okoz_ és sokára az a só a mely közikben _elegyedik_ az ollyan _hely_  _ahol_ a _folyás_ szoros lészen _görcs_ és _dagadás_ szokot _okozni_ valamint ezt láttyuk némely _köszvényes_  _ember_ ujjain és végtire a _hideg_  _meggyőzvén_ némely _tag_ a _természet_  _szerint_ valo meleget _gutaütés_  _okoz_ 

Ugyan ezen _ok_ vagyon _hogy_ akik náthások mindenkor _álmos_ mert az a sós _hideg_ nedvesség _meghidegítvén_ az _agyvelő_ sokára _megemészthet_ agözöket azért szükséges is az ollyanoknak a _sok_ álom _mindaddig_ valamég a melegség mely a szivböl fel megyen más _egyéb_ párákal együt _meghalad_ azt a _hideg_ nedveséget

A mi akövereket _illet_ a _kövérség_ meg gátolhattya az _agyvelő_  _hogy_ végben vigye a maga _hivatal_ noha másként jó rendben legyen is mivel a párák nem _eloszolhatván_  _könnyű_ azért az _agyvelő_ mindenkor vagyon mit _emészteni_ és igy az _álmosság_ is mindenkor _tart_ 

A mi pedig adolgosokot _illet_ azt _könnyű_ meg látni _hogy_ ök mindenkor _erőltetés_ és nagy munkában lévén _sok_  _tápláló_ és _erősítő_ spiritusokot _elfogyaszt_ szükséges _tehát_ nékik az álom _hogy_ atermészet azokot _helyrehozhat_ azt láttyuk _hogy_ azok kik _kényes_  _él_ midön fel ébrednek pöknek az _orr_  _kifúj_ prüskölnek a szegény _dolgos_ pediglen alig nyittyák fel szemeket _hogy_ a _kenyér_ és a _korsó_  _fut_ noha a másokban mértékletlenség volna _de_  _őbennük_ a szükséges és a _természet_ vezeti arra láttyuk ugyan azt is _hogy_  _sok_  _bor_ és _sok_  _ég_  _bor_  _iszik_ minden alkalmatlanság nélkül mert nékik szükséges _hogy_ a _természet_  _hely_  _hoz_ a mit adolog _elfogyaszt_ a lehet _hogy_ ezeknek példájokra vették szokásba a meridianumot vagy a _déli_ álmot mivel a munkásoknak szükséges az álom és akövereknek vagy is azoknak _aki_ az _agyvelő_  _hideg_ mivel nem _megemészthetvén_  _hamar_ apárákot melyek a szivböl mennek fel ezeknek _kétannyi_  _idő_  _kell_ az _emésztés_ mint azoknak _aki_ az _agyvelő_ meleg mert más képpen a _déli_ álom _egészségtelen_ és _tunyaság_ is volna

A _déli_ álom nem _megemészthetvén_ egészen a párákot mivel azt félben _kell_ szakasztani azért is az után egész nap ugy tettzik mint _ha_  _köd_ volna a _fő_ még _fájdalom_ is _okoz_ 

Azon _kívül_ is adéli álom _tunyaság_ álomban _tölteni_ anapot a midön _ébren_  _kell_ lenni erre azt mondhatnák _hogy_ szükséges némely _ország_ a _déli_ álom azt én is ugy _tart_  _hogy_ szükséges a meleg _ország_ mert a nagy melegek miat napal nem lehet _dolgozni_ azért _jobb_ napal _aludni_  _hogy_ az _éjszaka_  _dolog_ lehessen _tölteni_ 

Azt is _idetesz_  _hogy_ nem tsak akézi munka _elfogyaszt_ az _erő_ mivel atanulás vagy a más _egyéb_ elmével valo munka még inkáb _elfogyaszt_ és az illyeneknek szükséges az álom és anyugodalom _hasonló_ mondhatok az ollyanokrol kik valamely szomoruságban vagy nyughatatlanságban vannak mert ezek ugy _felindít_ az _agyvelő_ lévö spiritusokot _hogy_ apárák _ész_ nem gyülhetvén meg sem emésztethetnek szintén ugy valamint mikor a szél el széleszti aködöt ettöl _jön_ azután a _gyengeség_ és az _álmatlanság_ 

Végezetre nem az itt akérdés _hogy_ azt _tud_ miképpen _jön_ reánk az álom _hanem_ a _hogy_ azzal _jól_  _él_ mert _ha_ az _igaz_  _hogy_ a _sok_  _idő_ valo _alvás_ árt atestnek mivel a párák és a nedveségek melyek az _agyvelő_ nedvesittik meg nem föhetnek _hogy_  _ha_ az _igaz_  _hogy_  _sok_ féle nyavalyában és _felháborodás_  _eshet_ik_ atest az _álmatlanság_ miat az is _igaz_  _hogy_ a _sok_ álom miat a _fő_ mindenkor _gőz_ lészen és az elmét is _megtompít_ és _ilyenformán_ az _élet_ is meg röviditti valamint másut meg mondottuk vagy is ugy lesz mint _ha_  _élvén_ nem _él_ mivel azok kik alusznak se az _élő_ se a _holt_  _közé_ nem számláltathatnak _mindazonáltal_ inkáb lehetne a _holt_  _közé_ számlálni mint sem az _élő_  _közé_ 

 _de_  _hogy_ még erröl _több_ mondgyak nem tekintenéé _kegyelem_ Isten _gyanánt_ az olyat _aki_ a _kegyelem_  _élet_ még _tíz_  _esztendő_ adhatna

Ugy tettzik _felel_  _Télámon_  _hogy_ a világon mindenemet oda adnám azért

Meg adhattya azt _kegyelem_ magának mondá a páter más segittsége nélkül is és minden _babonaság_ nélkül tsak az _idő_ valo _felkelés_ szoktassa _kegyelem_ magát

E valojában igy vagyon mondá angyélika és most veszem észre _hogy_  _talán_ a reszttség mondattya annyi _ember_  _hogy_ az _élet_ igen rövid és _hogy_ nem lehet _sok_ féle _tudomány_ elö menni

Nintsen _különben_  _felel_ a páter és még is ökk magok rövidittik _élet_ noha _elég_  _hosszú_ volna _ha_ azt _jó_  _fordít_ 

Ez ugy vagyon páter uram mondá _Télámon_  _de_  _hogy_ lehet _idő_ fel _kelni_  _ha_  _késő_  _lefekszik_ némelykor a vatsorárol _késő_  _kell_ fel _kelni_ vatsora után vagy a _játék_ vagy a _beszélgetés_ nem engedi az _idő_ valo _lefekvés_ némelykor már viradtakor _kell_ le _feküdni_ még is _kegyelem_ azt akarja _hogy_  _idő_  _felkel_ azt _tud_  _kegyelem_  _hogy_ a _szokás_  _természet_ válik nem _hisz_  _hogy_ nékem _idő_ lehetne _felkelni_  _ha_ szinte _meghosszabbíthat_ is _élet_ mert _hiába_ tsak _aludni_  _kell_ 

En nem _tart_  _abban_ ellent _felel_ a páter _tud_  _hogy_  _kell_  _aludni_ minden _ember_ állatnak és az egész _természet_ is szükséges az nyugodalom mivel _azáltal_ ujjul meg minden _de_ az álomra _idő_  _kell_ venni és mértékletesen _kell_  _aludni_ igen _csekély_  _dolog_ a szokást _okozni_ mivel egy _szokás_  _meggyőz_ a másikát szoktassa _kegyelem_ magát az _idő_ valo _felkelés_  _idő_ fóg _kegyelem_ fel _kelni_ mivel egy _filozófus_ mondása _szerint_ nintsen semmi _drága_ az _idő_ és mint _hogy_ annak _drága_ része aregel avilágon lévö _drága_  _dolog_ aleg drágábját veszti el _aki_ azt el veszti

Nem igazé a _hogy_ egy illyen személy mint _kegyelem_ akinek _hasznos_  _dolog_  _kell_ és _kell_ is magát _foglalni_  _hogy_ nintsen arra alkalmatosab _idő_ mint a regel mert _akkor_ az _ember_ egészen magáé mind ateste mind az elméje az _emésztés_ pedig és az álom nagyob _frissesség_  _tesz_ még alélek is nagyob _csendesség_ és szabadságban vagyon _akkor_ és _könnyű_ vihet ajora

Ebéd után mind más állapotban vagyunk az _eledel_ az elmét le nyomja a mint _hogy_ nemis _kell_ az _étel_ után mindgyárt _dolgozni_ vatsora után még annál _alkalmatlan_ az _ember_ valamely nagy _dolog_ 

E lehet _tehát_ az _ok_ monda angyélika amint _olvas_ vagy _hall_  _hogy_ a régiek nem _ebédel_  _ha_ nem tsak _este_ 4 _óra_  _eszik_ illyen formában azok _jól_  _követ_ a páter _tanács_ a regel nálok továb _tart_ és inkáb is _foglalhat_ magokat a _tanulás_ 

A nintsen _különben_  _felel_ a páter mivel a romai törvény azt parantsolta a _hadi_  _ember_  _hogy_ tsak _fennállva_  _eszik_ az _ebéd_ és mindent _hideg_  _eszik_ avatsorát ugy _ehet_ik_ a mint _tetszik_  _ezért_ is voltanak _közötte_ olyan nagy _hadi_ emberek

 _de_ páter uram monda _Télámon_ nem mind _egy_ a _ha_ szinte _késő_ kelek is fel mikor _elég_ aluttam a midön az _emésztés_ vége vagyon és azután szintén olyan alkalmatos vagyok valamely _dolog_ valamint egy romai _tanácsúr_ 

Erre _két_  _dolog_ mondhatok _felel_ apáter _először_ vagy igen sokat aluszik _kegyelem_ vagy tsak _elegendő_ példának okáért _ha_  _éjfél_ után egy _óra_  _lefekszik_  _kegyelem_ és _ha_  _tíz_  _óra_  _kell_ fel _kegyelem_ a minden számlálás nélkül _kilenc_  _óra_ tészen a pedig igen _sok_ 

Mert az ollyanok mint _őkegyelme_ mondá angyélika azt _tart_  _hogy_ az álom _hizlal_ 

Az is valo _felel_ apáter és ollyanoknak is jó a _sok_ álom _aki_ tsak _hizlalni_ akarnak _de_ mint _hogy_ az _ember_ az elmével munkálodik el _kell_ néki _kerülni_ a _kövérség_ mivel alelket az igen meg gátollya munkáiban _hogy_ pediglen _visszatér_ arra amit _feljebb_ mondék a _bizonyos_ másodszor _hogy_ ámbár mérteleteségel alugyék is _kegyelem_ és _csendes_ elmével légyen _de_ a _késő_ valo _felkelés_ után az _idő_ rövid mert noha sokan legyenek is ollyanok mint _kegyelem_ kik _késő_  _felkel_  _mindazonáltal_ a világnak _közönséges_ valo rende _másféle_ szokáson _forogván_ szükség képen _kell_  _az_ szabni magunkot ez igy lévén _kegyelem_ nem ugy _cselekedik_ a mint _kell_  _cselekedni_ mint _hogy_ az _idő_ anap rendeli ugyan _hozzá_ is _kell_ rendelni mind azt a mi az _idő_  _függ_ az _természet_ az _éjszaka_ rendelte anyugodalomra a nap pedig _feljötte_ az egész _természet_  _hív_ a munkára _de_  _főképpen_ az _ember_ ugy _hogy_  _gyalázatos_ volna _akkor_  _aludni_ a midön az egész _természet_  _ébren_ vagyon söt még a nap is midön reggel a _kegyelem_ ágyára _terjeszt_  _fényesség_ ugy tettzik mint _ha_ a szemére _hány_ az _idő_ az agyban _hiábavaló_ el vesztését mint _ha_ azt mondaná _hogy_ nem azért _meggyújt_ a _fáklya_  _hogy_ a világánál alugyanak

Oh! páter uram _felkiált_ angyélika ezek arestek azt _tart_  _hogy_ igen nagy _dolog_ világosittya öket _akkor_ a nap valamint ezt is _tart_ az a _fejedelem_  _aki_  _késő_ szokot volt fel _kelni_ és mint _hogy_ el akarák arrol szoktatni egy _főrend_ lévö személy _hozzá_ menvén az ágyban _talál_ és mondá _hogy_ lehet az ágyban lenni _ilyen_  _késő_ én már illyen illyen _hely_ voltam és illyen illyen _dolog_ vittem végben _amióta_  _felkel_ én pedig _felel_ afejdelem több _dolog_ vittem végben mint magad noha mindenkor álmodtam mivel az én egy _óra_ alat valo álmom _több_  _ér_ annál amit magad egész nap _dolgozik_ 

Annak a _fejedelem_ volt _ész_ mondá _Télámon_  _bíró_ is _tesz_  _kegyelem_  _abban_ páter uram mert _hogy_  _kívánhat_  _kegyelem_  _hogy_ a _főrend_ lévö személyek _főképpen_ az aszszonyok ollyan regel _felkel_ mint a munkások üsmerek ollyan jó regel valo _felkelő_  _aki_ abeszelgetés _közben_ el alusznak az _ebéd_ vagy a vatsorát alig végezik el _hogy_ el szunnyadnak és igy ezek a jó regel _kelő_ semmire valok

Azok _felel_ apáter kik illyen formában _haszontalan_ teszik magokot a _sok_ nyukhatatlanságért annyit vétenek mint azok kik sokáig maradnak az ágyban kinek kinek meg _kell_ üsmérni magát ollyan _természetű_ vannak _aki_ töb álom _kívántatik_ mint másoknak az _esztendő_ is _kell_  _eziránt_ vigyázni

Azt _tart_ mondá angyélika _hogy_ akár mely _esztendős_  _korú_  _ember_  _de_  _elég_  _hét_  _óra_  _aludni_ 

Nem lehet annak _bizonyos_ rendet szabni _felel_ a páter _hanem_ kinek kinek magának _kell_ azt el rendelni _de_ az _egészség_ színe alat nem _kell_  _kedvezni_ aresttségnek azt nem lehet mondani _hogy_ az ollyan személyek _keresztény_  _él_ kik jó _egészség_ lévén még _kilenc_  _tíz_  _óra_  _felkel_ sött még az után minek utánna az ágyban _eszik_ az ágybol nagy nehezen _felkelvén_ a _tükör_  _elébe_ mennek _ahol_  _két_  _óra_ is el maradnak vagy magokot _fest_ vagy magokon pepetsélnek az alat a misének _idő_ lévén _akkoron_ nagy siettségel a misére mennek aleg _közel_ valo _templom_  _hogy_ mentöl _hamar_ azt a _teher_  _letehet_ magokrol _de_ még a _templom_ is _hogy_  _tölt_ azt a _fél_  _órácska_ ugy _hogy_ másokot _tekinget_  _hogy_ öket is _tekinget_  _de_ még ót is _köntös_  _csipke_ szüntelen _igazgat_  _csinogat_ a reggelt _tehát_  _ekképpen_  _eltölt_  _de_  _hát_ még _ebéd_ után

Angyélika félben _hagyatván_ a páterel _beszéd_ mondá _hogy_ az _ebéd_ utánra valot _ebéd_ utánra _kell_  _hagyni_ mivel az _étek_ fel adták az _ebéd_  _felkelvén_ mondá a páter

Az _ebéd_ után valo _idő_ az ollyan személyek a _sok_  _udvarlás_ látogatásban _játék_  _sok_  _hiábavaló_ és _emberszóló_  _beszélgetés_ sétálásban _tölt_ el leheté az után ezt _keresztényi_  _élet_  _hívni_ 

 _de_  _hogy_ azt ne _gondol_ valaki _hogy_ ezeket magamtol _kigondol_  _hallgat_ mit mond szent pál az _ifjú_  _özvegyasszony_ kik _tunya_  _élet_  _él_  _hivalkodó_ lévén meg _tanul_ a _ház_ valo _járás_ söt nem tsak _hivalkodó_  _hanem_  _hazudozó_ és nyughatatlanok _csácsogó_  _haszontalan_  _dolog_ 1 t 513

 _de_ páter uram mondá _Télámon_ mitsoda roszat _cselekedik_ azok az aszonyok és _férfi_ kik _olyanformán_  _él_ igen nagyra viszi _kegyelem_ adolgot ugy tettzik mint _ha_ azt is rosznak _tart_  _kegyelem_  _hogy_ misét _hallgat_ 

Nem mondom én azt _felel_ apáter _hogy_ rosz misét _hallgatni_ Isten ne adgya _holott_  _tud_  _hogy_ nintsen a vallásunkban szentebb _cselekedet_ a mely _által_  _bő_ lehessen _kegyelem_ nyerni mint azon szenttséges áldozat _által_  _de_ azt _tart_  _hogy_  _ha_ tsak azt szokásbol _hallgat_ és meg maradnak _abban_ atunya _élet_ a melyet el sem akarják _hagyni_ az az áldozat amely magában _oly_  _foganatos_ még _bűnös_ tészi _aki_ illyen formában _hallgat_ azt _visszaélvén_ azzal anagy szenttségel és nem _hogy_ az Isten _irgalmasság_ és _kegyelem_ várhatná magára _hanem_  _harag_ és _bosszúállás_ 

Ezeket _bő_ meg mutathatnám _kegyelem_  _de_  _megelégedik_ egy példával és _csak_ az _esztelen_ szüzek példáját _eléhoz_  _aki_ is _esztelenség_  _inkább_ resttségekben állót ezek is szintén ugy valamint a többi bé akarának menni a lakadalmas _ház_  _de_  _elegendő_  _olaj_ nem vala lámpásokban az _írás_ azt akarván _ezáltal_  _megértetni_  _hogy_ ezek a szüzek jó _cselekedet_ nélkül valának _de_ mint _hogy_ azt észre vévék azért _kérni_ is _kezd_  _olaj_ vagy is inkáb jó _cselekedet_ az _eszes_ és vigyázo szüzektöl _de_ mivel _hogy_ az ollyan _dolog_ a melyet nem lehet másal _megosztani_ és _hogy_ ajó vagy arosz _cselekedet_ tsak azt _követ_  _aki_ azt miveli azért _kénytelen_ valának resttségeken _erő_ venni és _olaj_ vásárlani az az a jó _erkölcs_ adni magokat _de_ noha el menének is _olaj_ venni _mindazonáltal_  _fáradság_ vagy is jó _cselekedet_ semmi _haszon_ nem válék mert azt nem annak _idő_  _cselekedik_ söt még az alat _hogy_  _odafárad_ valamint mi is _fárad_ valamely jó _cselekedet_  _ember_  _tekintet_ a völegény el _érkezik_ bé megyen és a _kapu_ bé zárják és azt mondgyák nékiek midön akapura mennek zörgetni és a melyet nékünk is meg fogják mondani _hogy_  _ha_ nem várván a lelki völegényt _ki_ meg fog minket _ítélni_  _ha_ tsak a rest és _tunya_  _élet_ maradunk nem is _gondolkodván_ a _halál_  _bizony_ mondom néktek nem üsmérlek _titeket_ 

Meg tsallya _kegyelem_ magát _ha_ azt _gondol_  _hogy_ az ollyan személyek _keresztényi_  _élet_  _él_ mert nem _cselekedik_ nagy vétket tsak anyit mint _aki_ mélyen aluszik mert _éppen_ semmit nem mivelni anyi mint _haszontalan_ mivelni és valamit mást mivelni nem azt a mivel _tartozik_  _akkor_ roszat _cselekedik_ ebböl _következik_  _hogy_ noha a vétekhez egy részint valami munka _értetődik_ és más részint aresttség _teljesség_ meg szünnyék is a munkátol _mindazonáltal_ atsak vétek stthomqu 35 art4

Az _ok_ ennek a _hogy_ a mely _cselekedet_  _távol_  _jár_  _hivatal_ vagy is azal _ellenkezik_ azok a resttségtöl származnak ámbár sulyosok és _fáradság_ legyenek is mert a vég _koronáz_ a _cselekedet_ 

Nem _ér_  _jól_ ezt a _teológia_ mondá _Télámon_ 

Hogy jobban meg magyarázhassam _kegyelem_  _felel_ a páter vegyük például azt a _dolog_ a mely _idehoz_ az aszszonyhoz

A nem más _hanem_  _hogy_ az aszszony egy levelet _felkeres_ és magának arra _idő_ vévén egy nehány _mélyföldnyi_ az _ítélőbíró_  _elébe_ vigye

Ez a jó _cselekedet_ nem _hogy_ valamely _kedves_ szin alat mutatná magát az aszszony _elébe_  _de_ söt még alkalmatlanságal _jár_ és _kedvetlenség_  _tekinthet_ mivel _tud_  _hogy_  _esős_  _idő_ tsak _két_  _mélyföldnyi_ sem szeret el menni azt is _hozzátesz_  _hogy_ még _ebben_ a _dolog_ szorgalmatoskodik _addig_  _sok_ mulattságtol meg foszttya magát a melyet nem igen _könnyű_  _elhagy_ 

Ez igy lévén a resttség a mely ajó _cselekedet_ nem igen alkuszik meg _elhalasztat_ az el menetelt végtire _ki_ is veti az elméböl _keresvén_ valamely okot _hogy_ illyen illyen mulattságot nem _kell_ azért el _hagyni_ illyen illyen látogatást _félre_  _kell_  _tenni_ egy szoval azon _igyekezik_  _hogy_ azt _elhalasztathat_  _mindazonáltal_ az illyen _dolog_ tsak _haszontalan_ és aresttségtöl _jön_ noha _bár_  _fáradság_ mennyen is végbe példának okáért _tegnap_ sétalni volt az aszony _ha_ a _hintó_  _eltörvén_ nagy _fáradság_ és meszünnen _kelletik_ is viszá _jönni_  _de_ az a _fáradság_  _ha_ nehéz lett volnais _érdem_ nélkül lett volna

Igy szeretem _hogy_  _beszél_ mondá angyélika

 _abban_  _bizonyos_ légy angyélika mondá máriánna _hogy_ ezek nem _hiábavaló_  _beszéd_ igen is akarom _hogy_  _idejön_ 

A _grófné_ szégyent tészen rajtam mondá apáter már nem is merem _követni_  _beszéd_ 

Távul legyen páter uram mondá máriánna sött még igen _kér_  _kegyelem_  _hogy_  _követ_  _beszéd_ 

Engedelmeskedem _hát_ az aszszonynak mondá a páter és a mint _feljebb_ mondám _hogy_ restnek _cselekedet_  _érdem_ nélkül vagyon a nem _egyéb_ mert minden _cselekedet_ a resttség miat tsak a maga mulattságát _tekint_ és tsak ollyan szándékbol _cselekedik_  _hogy_ magát meg menthesse azoktol a _fáradság_ a mellyekel _jár_ a másoknak valo _szolgálattétel_ 

Most veszem észre mondá _Télámon_ máriánnának _hogy_ igen _távol_ vagyunk attol a mit mi eddig _tart_ 

Nintsen _különben_  _felel_ apáter látván _hogy_  _hasznos_ volna _beszéd_ sött még azt is _hozzátesz_  _hogy_ a resttség azon _holt_ és azon _henyélve_ is ez _élet_  _nagy_ munkát és _fáradság_ ö _okoz_  _talán_ azt _soha_ sem visgálta meg _kegyelem_  _hogy_ sokaknak miért vagyon anyi _sok_ sietö _dolog_ és _hogy_ miért sápolodnak szüntelen _ó_ ’ mitsoda sietö _dolog_ vagyon el _kell_ mennem _ó_ ’ _isten_ mikor _érhet_ végit engemet igen várnak

Az illyen szorgalmatoskodás ollyan mint valamely zür zavar a mely nyugodalomban nem _hagy_ az illyeneket ugy anyira _hogy_ semmit nem _cselekedik_ elmével és _gondolkodva_ tudgyaé _kegyelem_  _honnét_  _jön_ ez a _hirtelenkedés_ visgállya meg _kegyelem_ és meg láttya _eredet_  _hogy_ a resttségtöl _jön_ 

Meg vallom páter uram mondá _Télámon_  _hogy_ nem _tud_ mit _gondolni_ mind ezek felöl mert _jobb_ volna azt mondani _hogy_ mind a világ rest _hogy_ sem restnek mondani azokot akik még _több_  _cselekedik_ mint sem _kell_ ugy tettzik _hogy_ nem _illik_ az a név reájok mert _kér_  _kegyelem_ mi _ellenkezik_ inkáb aresttségel mint a siettségel valo _fáradozás_ 

Veszem észre _felel_ apáter _hogy_ ez a szó _hirtelenkedés_  _kegyelem_ nem tettzik _jól_ is _cselekedik_  _kegyelem_ egy részint mert nagy _különbözés_ vagyon _aközött_ mikor _teljesség_ semmit sem _cselekedik_ valaki vagy mikor _ímmel-ámmal_  _hebehurgya_ viszi végben _hivatal_  _de_  _mindazonáltal_ egy részint tsak azt mondhatni az illyenek felöl _hogy_ restek

Hogy pediglen ezt meg lehessen _érteni_ azt jó meg tudni _hogy_ valamit _cselekedik_ a mind a _benne_ lévö _kezdet_  _jön_ a mely nem más _hanem_ az akarat az akarat pedig _két_ munkálodik _először_ a midön alélek _tiszta_ magátol végez el valamit másodszor midön atermészet _kötelez_  _hogy_ akarja azt a mi az ö szükséget _illet_ ugy mint az _étel_  _ital_ s’ atöbbi a mely _cselekedet_ mindgyárt az akarattol származnak azok akaratbol valo _cselekedet_ és azoknak az _eszesség_  _kell_  _függni_ a mely is nem _egyéb_  _hanem_ vagy ugyan maga az _okosság_ vagy ollyan világosság mely meg világositván _okosság_ meg üsmérteti és _megkülönböztet_ velunk adolgot _hogy_ az után azt vagy _megcselekedtet_ vagy _elkerültet_ velünk

Illyen formán azt láttya _kegyelem_  _hogy_  _eszesség_  _két_ részböl áll az _egyik_ a mely meg üsmérteti velünk a _dolog_ a mint egy _filozófus_ mondgya _hogy_ az _eszesség_ a _jelenvaló_  _dolog_ el rendeli a _jövendőbeli_  _előre_ el láttya és _megemlékezik_ az el multakrol ö is _igazgat_ az elmét és atanátsot a második az a mely a jót _követtet_ velünk és arosztol _eltávoztat_ a mely _kormányoz_  _cselekedet_  _hogy_  _jó_ és _dicséretes_ lehessenek _keresvén_ arra jó modot _hogy_ végben mehessenek ez igy lévén ezt a _két_ részit az _eszesség_ lehet nevezni az _egyik_ prudentia speculativa a melyet is mi más képpen neveztük _bölcsesség_  _értvén_ ezen a szón a meg vilagositatot elmét vagy a jó _értelem_ amásikát prudentia activa a munkálodo _eszesség_  _ellenkezik_ aresttség és ahirtelenkedés

A mi végezésinkben vagy valami munkánkban valo _hirtelenkedés_ atürhetetlenségtöl vagyon atürhetetlenség pedig _ellenség_ a jó végben valo menetelnek ugyan ö is annak az _ok_  _hogy_ mindenhez fognak és semmit nem végeznek vagy is roszul végezik el ugyan öis mondat vagy _cselekedtet_ mivelünk sokat _helytelen_ a _dolog_ mi velünk nem _követtet_  _hanem_  _megelőztet_ végtire ugyan öis ront el mindent vagy is semmi jót nem mivel

Erröl _elég_ példát lát _kegyelem_ asok _beszédű_  _ember_  _aki_ még lélegzetet is alig vehetnek és _aki_  _birkózik_ a szó a szájokban _hogy_ melyik mehessen _ki_  _hamar_ vagy is az ollyanokban kik _oly_ siettségel _beszél_  _hogy_  _ellenkező_ mondanak _gondolat_ és _hogy_ alig mondanak _ki_ négy szót valamely _dolog_  _hogy_ azt félben _hagy_ és mást _elkezd_ 

Azok _közé_  _tehet_  _kegyelem_ az ollyanokot mondá mariánna _aki_ még azt sem várhattyák _hogy_ az _óra_ el végezze ütésit _hogy_ azt _kérd_  _hány_ az _óra_ 

Vannak még ollyanok mondá apáter akik még rószabbul _cselekedik_  _tudniillik_ azok akik minden _gondolatlan_ a mások _cselekedet_ és _gondolat_  _tesz_  _ítélet_ semmi _előtte_ rejtékben nem marad és ollyan _gyanúság_ vannak másokrol _hogy_ ollyat _cselekedet_ vagy mondat a mely még _ész_ sem volt és _hogy_  _ha_ öket egy _kevéssé_ arrol _megint_ még azt akarják _hogy_ mások is más képpen _cselekedik_ 

Ugyan _gyönyörűség_ az ollyanokot nézni mondá angyélika _főképpen_  _ha_ valamely uj _ház_ mennek mert ót semmit _hely_ nem _hagy_ mondván _hogy_ agazda nem _tud_ aház építéshez ennek agráditsnak amot _kell_ lenni ennek aháznak más felöl _kell_ ajtot _hagyni_ és _ha_ valami _gondolat_  _szerint_  _találkozik_  _akkor_  _öröm_ mondgyák én is ezt ugy _gondol_  _de_  _hát_ még mit mondhatni az olyanokrol kik az _ország_  _dolog_  _forgat_ mivel az ö _ítélet_  _szerint_ semmi ugy nem megyen végben a mint _kell_ se adolgokot ugy nem _folytat_ a mint _kívántatik_ az _ellenség_ nem ugy _kell_ meg ütni egy szoval mindenben _gáncs_  _talál_ 

Nem _tud_ ök azt _felel_ apáter _hogy_ egy _ország_ ollyan mint egy nagy _kőoszlop_ a melyet nem lehet nagy eszközök nélkül meg mozditani és amely nem mozdul _oly_  _könnyű_ mint valamely olyan _dolog_ a mely nem annyi részböl álló _gyakorta_ nem lehet azt _egyenes_ vezetni _hanem_ nagy _kerület_  _kell_ véle _tenni_ és mint _hogy_ tsak azok üsmérik azokat az _eszköz_ kik azokot mozgattyak meg _kell_ botsatani azoknak avakságban lévö nyughatatlan visgáloknak _hogy_  _ha_ az a jó szándéktol _jön_ és szánni _kell_ öket _ha_  _hamisság_ vagyon

Én nekem minden nap _kell_  _nevetni_ az ollyanokat mondá angyélika akik mindenkor ollyan sebeségel _jár_ mint _ha_ mindenkor üznék öket vannak is itt aháznál ollyanok kik mindent nagy sebességel és _hebehurgyaság_ mivelnek _ha_ üveget mosnak _eltörik_  _ha_ valamit _tisztogat_ el ronttyák _ha_ valamit _kéz_ vesznek már az _eltörik_ vagy el vész vagy _eltévelyedik_ nem _tudván_  _hova_  _tesz_ egy szoval a mi _ház_ ajó _erkölcs_  _templom_ volna _ha_ ugy lenne a mint apáter mondgya

Hogy szenvedi ezt el _kegyelem_ mondá _Télámon_  _Diána_ 

Had _beszél_  _felel_  _Diána_ régen nem mulatta magát

Mit vétek én azal az aszszonynak mondá angyélika _ha_ azt mondom _hogy_ a _ház_  _templom_ lehetne a jó _erkölcs_ 

Én sem _eltűrhet_ mondá _Télámon_  _hogy_  _elé_ ne beszéllyem mitsoda szép _dolog_  _történik_  _ennél_ a _ház_ nem régen az aszonynak vagyon itt egy szolgáloja _aki_ mindenes a _ház_ igen jó szolgálo _de_ rettenetes szeles az aszszony parantsollya néki _hogy_  _főz_  _bizonyos_  _orvosság_ ne _talál_  _kegyelem_ rosznak pater uram _ha_ semmit sem _elhagy_  _belőle_ igen _jól_ vagyon _felel_ apáter a jó _historikus_ ugy _cselekedik_ 

Az _orvosság_  _tehát_  _csakhamar_  _megfőz_ a mint _elítélhet_  _kegyelem_  _de_ az alat _bor_  _kér_ tölle a _konyha_ az _orvosság_ a _tűz_ mellet _hagy_  _gyertya_  _gyújt_ és _fut_ apinczében _de_ alig vonta _ki_ a _csap_  _hogy_ minden felöl _kezd_  _szólítani_  _Ilona_  _Ilona_ arra a pinczéböl _kifut_ a _csap_ a _kéz_  _felejt_ és meg nézi _hogy_ miért szolittyák mondák neki _hogy_ az aszony az _orvosság_  _haragszik_  _hogy_ bé nem vitte _ó_  _hisz_ régen _kész_ vagyon _felel_  _Ilona_ arra fogja az _orvosság_ és a _fecskendő_ és az aszszony _ház_ megyen az aszony _harag_ mondá néki _hogy_ mindenkor utánnad _kell_ várakoznom az alat az aszony le üll _hogy_ az _orvosság_ bé vegye _de_  _Ilona_  _ész_  _jut_  _hogy_ a _bor_  _folyik_ a _hordó_ azonnal le veti a _fecskendő_ és az _orvosság_ az aszonyt _otthagy_ és _kezd_  _futni_ a pincze _felé_ egy _gyermek_  _elől_  _talál_  _abban_  _megbotlik_ és azzal együt le _esik_ és egy asztal lábában a _fej_  _betör_ a vér azonnal el lepi minden felöl _fut_ segittségire a _kisgyermek_ is _folyik_ avér az _orr_  _Ilona_ egy _kevéssé_ magához _térvén_ mondgya tsak lassan a pintzében a pintzében a többi azt _gondol_  _hogy_ egy _kevés_  _bor_ akarja _inni_  _fut_ mindgyárt _bor_  _de_ már a pintze _tele_ volt _bor_ mivel ahordonak _fél_ oda volt

Sok rendeletlenségek _történik_  _felel_ apáter az ollyan szeles _természet_ miat igen nehéz _elhagyatni_ az ollyan _hebehurgyaság_ 

Mint _haragszik_ én _olyankor_ mondá máriánna mikor valamely vendégsékor tizen _tizenkettő_ akarnak egy szers mind az ajton bé menni _de_ a nem lehet azért mindenik meg áll az ajto elött Én azt _könnyű_  _megbocsát_ nékik mikor bé akarnak menni _felel_ apáter _de_ a nevettséges _hogy_  _hasonló_ szorosságal mennek _ki_ aházbol még is mikor _bemegy_ mondhatni _hogy_  _félt_  _hogy_ a _hely_ el ne _foglal_  _de_ mikor _ki_ mennek miért ollyan siettségel a tudni valo _hogy_ mindennek _ki_  _kell_ menni és kinek kinek _ház_ menni _mindazonáltal_ még is egy mast _tapod_ mikor _ki_  _kell_ menni

Hát mit mond _kegyelem_ páter uram mondá angyélika az ollyanokrol akik mindenkor _jön_ s’ mennek _aki_ mint _ha_ mindent _cselekedik_ noha semmit sem _cselekedik_  _aki_ mindenkor szorgos _dolog_ vagyon akik alig _meghallgat_ másokot _beszélvén_ egy szers mind négy _ember_ is noha semmit sem mondanak _de_ azt is nagy siettségel kik szaporán sétalnak aházban kik a melyét verik annak _aki_  _beszél_ én azt _tart_  _hogy_ illyenekröl nem mondhatni _hogy_ restek

Mind azon _által_ azok _felel_ apáter és az a _különbség_ vagyon _közötte_ és azok a restek _között_ kik semmit sem mivelnek _hogy_ ök _sok_  _fáradság_ és munkájokal még ezen _élet_  _megbüntet_ magokot resttségekért mivel semmit vagy _haszontalan_  _dolog_ mivelni az a resttségtöl vagyon

Gondolom páter uram mondá _Télámon_  _hogy_ még a _mesterember_ is restnek mondgya _kegyelem_ 

Igen is _felel_ a páter _ha_  _henyélő_ 

Én azt mondom _felel_  _Télámon_  _hogy_  _ha_ még _dolgozik_ is mert egy ollyan _mesterember_ a kinek arra _ész_ vagyon miért nem üz egy nehány féle mesterséget egy _csizmadia_ miért nem _csinálhat_  _gomb_ és _köntös_ 

Én is _hall_ az elött ezt a _kérdés_ mondá a páter _hogy_  _ha_ nem volnaé _jobb_ egy _ember_ egy nehány féle mesterséget _megtanulni_  _hogy_ sem mint tsak _egy_ 

Én is _hall_ azt mondá angyélika egy jó akaromtol _aki_ is volt _idegen_  _ország_  _hogy_  _kivált_  _Törökország_ a _közönséges_  _hogy_  _mesterember_  _egyház_ egészen _felépít_ a _kőműves_ mesterségit _elsőbben_ végben viszi azután a mit egy átsnak _kell_ meg _csinálni_ azután az _asztalosmunka_ el végezi meg másut _ahol_ egy _parasztember_ a _ház_  _megcsinálván_ posztot _csinál_ vásznat szö _köntös_ maga _megcsinál_ 

Ugy tettzik angyélika mondá _Télámon_  _hogy_ még az _özönvíz_ elöt valo _ember_ akarsz _beszélni_  _aki_ is mindenik maga volt _mesterember_ magának

Azzal _kénytelen_ az _ember_ mikor nintsen más _mesterember_  _felel_ a páter _de_  _közönséges_ azt _tart_  _hogy_ ollyan _ország_  _ahol_ a nép _bő_ a _természet_  _kell_  _követni_ mert mind _hogy_  _különbözik_ az _ember_ a _hajlandóság_ a _foglalatosság_ is _kell_  _különböztetni_ ugy is fogja szeretni _ki_  _ki_ a maga mesterségét és _abban_ magát alkalmatossá _tenni_  _de_ a mesterséghez nem tsak _hajlandóság_  _de_ még _gyakorlatosság_ és _idő_  _kívántatik_ mert mikor valaki tsak egy _dolog_  _cselekedik_ sokal jobban miveli azt annál mint _aki_ azt nem _gyakorol_ és _abban_ az a _haszon_ vagyon _hogy_ mindenik féle munka szaporábban és jobban megyen végben

Végezetre azt mondom _hogy_ szintén el _kell_  _kerülni_ azt a nagy nyughatatlanságot és _hebehurgyaság_ valamint aresttséget mert az is _ellenkezik_ a jó _erkölcs_ az _okosság_ arra _jobb_ modot nem adhat _hogy_ meg lehesen mérsékelni ahirtelenkedést mint azt _hogy_ a _dolog_ az _idő_  _kell_ szabni példának okáért mikor valaki sétál mi szükség annak ugy _futni_  _hogy_ még lélegzetett is alig vehet _holott_ se az _idő_ se adolog arra nem sürgeti és _hogy_ azt _csendes_ jobban véghez lehetne vinni _hogy_  _ha_ pedig valaki valamely nyomoruságba vagy szerentsétlenségbe _esik_  _akkoron_ szükséges _hogy_ síettségel mennyünk segittségire és serényen szolgállyunk néki

Jól _ér_  _hogy_ mit _kíván_ a páter mondá mariánna mivel azt akarja _hogy_  _ki_  _ki_ maga _hivatal_ vigyázzon _hogy_ ajó _dolog_  _foglalatoskodik_  _de_ nem akarja _hogy_  _tunya_ vagy szelességel munkálodgyanak

Igen is ugy vagyon _felel_ apáter

Ugy vagyon _de_ nehéz aza munka _felel_ reá máriánna

Ugyan is páter uram mondá _Télámon_  _hát_  _ha_ valamely _ember_ vagy aszszony anyira _beteges_  _hogy_ a nehéz munkát nem _követhet_ vetkezneké _ha_ azt el _kerül_ 

Nem vétkeznek _felel_ apáter mert a lehetetlenségre senki nem _köteles_ nem is szollunk mi másokrol _hanem_  _az_  _aki_ semmi akadállyok nem lehet _hogy_ ahivatallyokot végben ne vigyék _eziránt_ meg _kell_  _jól_ kinek kinek magát visgálni

Bizonyára akarom _hogy_ ezeket _megtanul_ mondá _Télámon_ valo azt _tud_  _hogy_ resttség _egyik_ a _fő_  _hét_ vétkeknek _de_ azt _gondol_  _hogy_ aresttség tsak _abban_ áll a midön sokáig maradnak az agyban vagy a mikor _éppen_  _hiába_ ülnek

Láttya már _kegyelem_ mondá apáter _hogy_ nem tsak _ebben_ áll _de_  _ha_ tsak _ebben_ állana is nem _elég_ volnaé a nem szégyenire vagyoné az atermészetnek a midön valamely férfiu vagy aszszony szüntelen valo _tunyaság_  _tölt_  _élet_  _egyéb_ nem lévén _gond_  _hanem_ az _étel_  _ital_ és az _alvás_ ez meg nem _egyezik_ a _Szentírás_ a mely azt mondgya _hogy_ az _ember_ ugy _teremtetik_ a munkára valamint a madár arepülésre _jobb_  _c_ 5

Azt meg vallom _hogy_ semmi nintsen _irtóztató_ mint az illyen resttség nem _tud_  _hogy_  _megengedhet_ az ollyanoknak lelkek üsméreti _hogy_ ollyan _kenyér_  _eszik_ a melyért anyit _izzad_ mások és _hogy_  _fordíthat_ a magok szükségekre a mások munkáját _holott_ ök _az_ semmi munkát nem _tesz_  _hogy_ nem szégyenlik _-e_ világbol tsak ugy _ki_ menni valamint _abban_  _jön_ mivel mind egy akár ót ne legyen az _ember_ akár ott legyen _ha_ semmit sem munkálodik adna Isten _hogy_  _tud_ mitsoda _ítélet_ vannak abölcsek az ö resttségek _iránt_ azt mondgya socrates _hogy_ az ollyan _aki_ semmi mesterséget nem _tud_ nem is _igyekezik_ valamit _tanulni_ és nem is akarja aföldet mivelni meg mutattya az ollyan _hogy_ vagy lopni vagy _koldulni_ akar vagy _elegendő_ elméje nintsen Ci 2 _de_ natdeor

A páter igen _jól_ mondgya mind ezeket mondá angyélika azt is akarnám tudni _hogy_ mitsoda _különbség_ vagyon az _élet_  _között_ a melyet _él_ mostanában az illyen restek és a mellyet _él_ a midön az annyok méhében voltanak

En pediglen mondá nevetve _Télámon_ azt _gondol_  _hogy_ tsak az ollyanok üdvezülnek

Jól vagyon _felel_ angyelika

Hat nem ugy vagyon _kérd_  _Télámon_ nem tudodé azt angyélika _hogy_ az Isten arrol _kér_  _tőle_ számot a mit _cselekedik_ 

Az ugy vagyon _felel_ angyélika _hát_ az után

Az után _felel_  _Télámon_ midön azt _kérd_ az ollyanoktol _hogy_ mit _cselekedik_ a _föld_  _hatvan_ vagy _hetven_  _esztendő_ azt _felel_ semmit ez igy lévén nem fogják akárhozatra _ítélni_ az ollyanokot kik semmit sem _cselekedik_ 

Bezzeg mely _gondolat_  _-e_  _felel_ angyélika _de_ bizonyosé _kegyelem_  _abban_  _hogy_ a más világon a _tréfa_  _hely_ vagyon mert más képpen azt a semmit igen _drága_  _megfizet_  _de_ mit szaporitok szót _kegyelem_ mivel _kegyelem_ mindenkor félben _hagyat_ a páterel a _beszéd_ 

Nem is _tud_ már _hol_  _elhagy_ mondá apáter ah! _az_ a _haszontalan_  _cselekedet_ volt a szó a melyeket _cselekedtet_ velünk a resttség azt mondom _tehát_  _hogy_ akár _fáradságos_ legyenek is _de_ azok nem _cselekedet_  _hanem_  _haszontalan_ valo _foglalatosság_ 

Mit _gondol_  _kegyelem_ mit _csinál_ az ollyan férfiu vagy aszszony _aki_ egész _élet_ ajátékban _tölt_  _aki_  _egyéb_ nem _gondolkodik_ tsak ajátékról _aki_ tsak ajátékhoz ragaszkodik gondolkodhatiké az _isten_ gondolkodhatiké arrol _hogy_ tsak _őérte_ vagyon evilágon és _hogy_ tsak magáért is _hoz_ evilágra _de_ gondolkodike tsak arrol is _hogy_ mitsoda nap vagyon

Hogy _hogy_ páter uram mondá angyélika senki sem _gondolkodik_  _több_ mint az ollyan mert mikor az aszony egész nap _játszik_  _tud_  _hogy_  _sokszor_ még álmában is arol _beszél_  _sokszor_ nevettem én azt

Azt _ér_ azon _felel_ apáter _hogy_ az ollyanok nem _gondolkodik_  _egyéb_  _hanem_ tsak anyereségröl a mely _sokszor_ nem jó modal is megyen végben

 _tehát_  _aki_  _játszik_ mondá máriánna roszul _cselekedik_ 

 _abban_ nem _kell_  _kételkedni_  _felel_ apater nem is lehet vétek nélkül a mint _játszódik_ az ollyanok nem ugy vagyoné a _hogy_ mikor az aszszonytol valaki száz _forint_ nyer arra nem nézhet jó szivel se jót nem mondhat _felőle_  _hogy_  _ha_ az aszszony azt akarja _hogy_  _oktat_ az _igaz_ meg _kell_ mondanom

Igazán meg vallom _felel_ mariánna _hogy_ az ugy vagyon

Ez _elegendő_ mondá a páter _hogy_  _ha_  _egyéb_ nem volna is láttya _tehát_ az aszony _hogy_ ajáték el _olt_ a _felebaráti_ szeretetet és azért vétkes

Hát még mennyi más nyomoruságokot nem _okoz_ ajáték nem igazé _hogy_ ajátékosok _eltékozol_ el zálogosittyák _jószág_ ez igy lévén a _feleség_ és a _gyermek_  _java_ lopják el _aki_ minden féle törvény _szerint_  _tartozik_  _táplálni_ 

Ugy tettzik mondá máriánna _hogy_ a tsak a közönségesrendet _illet_ 

Követem az aszszonyt _felel_ apáter sött még inkáb _illet_ agazdagokot mint sem a szegényeket mert a tudni valo _dolog_  _hogy_  _játszódik_ nagyob _játék_ és _hogy_ ök is vesztenek _több_ az után ajoszágot az _ezüstmű_ el zalogosittyák el adgyák az után ruhájokot a _kölcsönözés_  _kezdvén_  _csakhamar_ nyomoruságra _jut_ 

Üsmerek olyan _főrend_ lévöt mondá _Télámon_  _aki_ nem _megfizethetvén_ a mit el vesztet a _feleség_  _öv_ nyakra valoját adta el

Én is üsmérek ollyat mondá angyélika _aki_ mindenit _eljátszódván_  _megházasodik_  _hogy_ pénze lehessen _de_ másod napján lakadalmának valamenyi pénzt adtak _feleség_ azt mind el veszté _de_ a mi leg szebb még avölegényi _köntös_ is el nyerék tölle ugy anyira _hogy_ még a _kapu_ elött le _kelletik_ vetni és tsak egy _ing_ menni az uj _feleség_  _elébe_ akinek is atolvajokra _kezd_ panaszolkodni

Illyen avége ajátékosoknak mondá apáter és minek utánna _henyélő_ és _haszontalan_  _élet_  _él_ nagy nyomoruságokban szegénységekbe _esik_ ez okáért azt el mondhatom _hogy_ nem tsak a _játékos_  _de_ sött még azok is kik az _idő_ a _játéknézés_  _tölt_  _jobb_  _élet_ nem _él_ 

Oh’ páter uram mondá _Télámon_ mitsoda roszat _cselekedhet_ik_ azok kik nem _játszódván_ se nem nyernek se nem vesztenek

Nem veszteneké _olyankor_  _felel_ a páter midön _hiába_  _tölt_ az _idő_  _aki_ minden _gyönyörűség_ nélkül atunyaságban maradnak

 _de_ mint _hogy_ ollyanokról szollunk kik _hiábavaló_  _élet_  _él_  _hát_ az ollyanokrol mit mondhatni kik tsak ahireket _hallgat_ a _hír_  _beszél_ ugy annyira _hogy_ még az _étel_ is _elfelejt_  _ház_  _ház_  _jár_ még _jövendölés_ is _tesz_ adolgokrol

Vannak ollyanok mondá angyélika akik ugy _okoskodik_ olyan _dolog_ a melyek négy vagy _ötszáz_  _mélyföldnyi_  _történik_ töllök és olyan sebeségel vetekednek rajta mint _ha_  _élet_  _jár_ adolog noha némelykor tsak anyit _tud_  _az_ adolgokrol mint én és a melyekbe nem _hogy_ valamely _haszon_ volna _de_ még meg sem _érdemel_  _hogy_ azon vetekedgyenek

Vannak meg ollyanok akik mindenbe _gáncs_  _talál_ mindennek rosz magyarázatot adnak akik semmibe nem _talál_  _jól_ az _ország_  _dolog_  _éppen_ nem szenvedhetem az illyen _okoskodó_ 

Igen is vannak ollyanok _felel_ apáter és az ollyanokba _hamisság_ és _hálaadatlanság_ is vagyon az ollyanoknak _hála_  _kell_ adni _isten_  _aki_ nékik olyan jó _fejedelem_ adot _ki_ az _ország_  _boldogság_ és nyugodalomba vezéreli akinek vigyázásáért a nép _csendes_ álomba lehet el lehet _ítélni_  _hálaadatlanság_ az ollyanoknak _hogy_ lehetne töllök az _ország_ valamely szolgálatot várni _holott_ még ök _beszél_ ellene

Példának okáért _hát_  _ahonnét_ vagyon _hogy_ ma érkezzék valaki ide és _elébeszél_  _hogy_ mint vette meg atörök _Fehérvár_ azt pedig tsak négy _ember_ elött már valamelyik azok _közül_ más képpen _előbeszél_ én nem _tud_  _hogy_ lehet a

Az attol vagyon mondá angyélika _hogy_ szerettyük a _hazugság_ és _hogy_ azok kik valamely _hír_  _hall_ még _az_ valamit _tesz_ mint _ha_ valamely részek volna _benne_ 

A nintsen _különben_ mondá erre apáter _talán_  _természet_  _szerint_ valo _ok_ is lehetne annak adni mivel _hogy_ az elmék nem mindnyájan egy aránsuak attol vagyon _hogy_ a négy személyek kik egy szers mind _hall_ a _hír_ nem egy aránsu elmével _fog_ és _tart_ azt meg az _egyik_  _tiszta_ és világosan _megért_ a másikának az elméje _homályos_  _megfog_ és igy atöbbi is és mikor azt mindenik _elébeszél_ másoknak mindenik más képen _elébeszél_ az után az a _hír_  _kéz_  _kéz_ menvén és valaki azt _fél_  _fül_  _hallván_ nem _ért_  _hogy_  _Fehérvár_ vették meg _hanem_  _Földvár_ ugyan _eszerint_ is mondgya másoknak és igy a szegény _hír_  _két_  _óra_ alat másá változtattyák

Illyen formán _tehát_ mondá mariánna nem _kell_  _hír_  _hallgatni_ 

Én azt nem _tart_  _felel_ apáter sött még azt mondom _hogy_  _tartozik_  _tisztességes_ azokot _hallgatni_ ugy is vagyunk az _ország_ mint valamely nagy _hajó_ és mint _hogy_ nagy _tunyaság_ volna valakitöl a szélvésznek _idő_ a _hajó_  _fenék_ maradni és nem segitteni másoknak szintén ollyan nagy _gondolatlanság_ és _hálaadatlanság_ volna nem _gondolni_ azal a mi a _fejedelem_ és az _ország_  _illet_ vagyon ollyan _idő_ a melyben lehet _tudakozódni_ és _ha_  _egyéb_ nem lehet segitteni leg aláb az _imádság_  _de_ mindenkor _abban_  _tölteni_ az _idő_ aresttség és vétkes volna

Mint _hogy_ páter uram mondá angyélika a restekröl vagyon a _beszéd_ mondgya meg _kegyelem_ azt nekem nem rest életüeké azok _aki_ egész _élet_ a látogatásban és az _udvarlás_  _tölt_ semmit mást nem mivelnek _ihon_  _őkegyelme_  _jut_ ez a _gondolat_  _ész_ mutatván _Télámon_ 

Ez igen _helyes_  _gondolat_  _felel_ apáter nem is _kell_  _abban_  _kételkedni_ mivel a nagy _idővesztés_  _de_ azt _ki_ veszem midön valamely _dolog_ a melyel _felebarát_ szolgálunk vagy _teljesség_ az _emberség_ és a _kötelesség_ azt _hoz_ magával _hogy_ mások látogatására el menyünk _de_  _ezenkívül_ nintsen nagyob resttség annál mint _aki_  _ház_  _ház_  _hordoz_  _haszontalan_  _ábrázat_ még nem is szollok arrol _hogy_ menyi _haszontalan_  _idő_  _eltöltet_ másokal a melyért számot _kell_ adni és _hogy_ menyi alkalmatlanságot szereznek másoknak

Lehetetlen _hogy_ ne nevessem az ollyan aszszonyokot monda angyélika kik egy _kis_  _főfájás_  _harmadnap_ maradnak az ágyba _de_ a még _kedves_  _idő_ ö nállok mert _olyankor_ inkáb mennek látogatásokra a betegnek az ágyát ugy _körülvesz_ mint _ha_ valamely régi _koporsó_ mentenek volna látni _de_ még miröl _beszél_ ótt semmiröl _ó_ páter uram _ha_  _kegyelem_ prédikállani akarna az egész _böjt_ valo matériát adhatnék _kegyelem_  _az_ atunyakrol azért mesze nem _kell_ mennem _közel_ is _feltalál_ mutatván _Télámon_ 

Egész nevettség mondá máriánna _hogy_ ezek mint veszekednek egy másal

Azt is szeretném tudni mondá angyélika apáternek _hogy_ mit mond _kegyelem_ az ollyanok felöl akik _egyéb_ nem _tör_ a _fej_  _hanem_  _hogy_ lehessen ujjab _cifraság_  _kitalálni_  _hogy_ kinek vagyon leg szebb válla _jobb_  _csinálatú_ szoknyája _ki_ visel leg szebb matériát _ki_ visel leg szebb _csipke_ azt _kérd_  _hogy_  _ha_ az illyen nem _tunya_ eleté

Igen is a _felel_ apáter és az ollyanok tsak a _hiábavalóság_  _kap_ 

Hadd szollyák már én is mondá _Télámon_ mivel nagyobbat _kérdhet_ én annál

Nézzük mondá angyélika

Azt _kérd_ pater uram _hogy_ mit mond _kegyelem_ az ollyanok felöl _aki_ minden _dolog_ el _hagy_ az _olvasás_ 

Mindenkor tsak a páter ellen vagyon mondá lassan angyélika

A kik nem tsak a _könyv_ vannak _hanem_ még _könyv_ is _csinál_  _aki_ az elméjek _soha_  _hely_ nintsen akik mikor azt _kell_  _felelni_ ugy azt _felel_ nem _aki_ még apennát is rágják _hogy_ valamely szép _gondolat_ nem _jut_ mindgyárt _ész_ 

Az ollyanok semmire nem _jó_  _felel_ apáter mivel tsak azért _olvasni_  _hogy_ az _idő_  _telik_ és azért _csinálni_  _könyv_  _hogy_ auctor lehessen valaki és az alat el mulassa _kötelesség_ alat valo _hivatal_ az ollyanok nagy _fáradság_ számláltattyák magokat a _haszontalan_  _közé_ mivel nagy _fáradság_ atanulás és akönyv tsinálás

 _de_  _hogy_  _ha_ azért _olvas_ valaki _hogy_ a _henyélés_  _elkerül_ vagy _hogy_  _abban_  _eltölt_ azt az _idő_ mely más _egyéb_  _foglalatosság_ marad vagy _ha_ ollyan _hivatal_ vagyon valaki mely a _tanulás_ áll vagy _ha_ annyi _talemtum_ vagyon _hogy_ valamely _hasznos_ munkát adhasson _ki_  _olyankor_ az igen _dicséretes_  _elítél_  _kegyelem_ mitsoda _tudatlanság_ nem volna avilágon _hogy_  _ha_  _könyv_ nem volnának azért el is mondhatni _hogy_ a _könyv_ lelke az elmének nem _kell_  _tehát_ a _tanulás_  _haszontalan_  _tartani_ söt még atáplállya az elmét nem szollok _az_ a nagy elmékröl kik _ékesség_ voltanak avilágnak és az _anyaszentegyház_  _hanem_  _az_ a _király_ és _császár_ kik a _nagy_  _hadakozás_ is _könyv_  _ír_ noha _egyéb_  _kötelesség_ végben vitték

 _de_ az ollyanok kik ujjokat pennájokot _harap_ midön valamely _fabula_  _haszontalan_  _história_  _csinál_ a melyek nem _egyéb_ valok _hanem_  _hogy_ az _idő_ vesztessék az ollyanok vétkesek mind a magok resttségekért mind a melyet _okoz_ másoknak

Kérem _kegyelem_ mondá angyélika a páternek ne sajnálya _kegyelem_ meg _hallgatni_ az én _gondolat_ is és _énnekem_ meg mondani _hogy_ mitsoda _ítélet_ vagyon _kegyelem_ az ollyan szerelmesek felöl a mint lehet ö kegyelmeis mutatván _Télámon_ akik _ház_  _ház_  _jár_  _ahol_ valamely _gazdag_  _házasság_ valot _tudhat_ és ótt tsak a suhajtásban panaszolkodásban _tölt_ az _idő_ az illyenek pater uram nem ollyan _henyélő_ mint akik _meghal_  _élet_  _él_ mivel semmi szándékok nincsen se szorgalmatosságoknak semmi _ok_ nem lehet

Az ollyanok mondom akik azért szerelmesek mert nintsen elméjek _egyéb_ és nem is mivelnek _egyéb_ tsak _abban_ áll minden _foglalatosság_  _abban_  _él_ és _abban_ is _meghal_  _hogy_ a legyezöt _tart_  _hogy_ a _csipke_ és a szoknyát _dicsér_ azt _kérd_ már _kegyelmed_ páter uram _követ_  _Télámon_ uramot _hogy_  _ha_ az illyenek nem a mi resteink _közül_ valoké

 _abban_ nem _kell_  _kételkedni_  _felel_ a páter mert ugyan is mitsoda _élet_  _él_ ámbár ártatlan volna is ámbár az olyan _férfi_ veszedelmesek ne légyenek is a mint magais mondgya _kegyelem_  _hogy_ az ollyanok tsak szokásbol szerelmesek _mindazonáltal_  _sok_  _idő_ vesztenek és vesztetnek el és _ha_ az aszonyok _jól_  _gondolkodik_ nem szenvednék öket _ha_  _egyéb_ nem is tsak a _becsület_ valo nézve

Én is akarok _kegyelmed_  _egy_  _kérdeni_ mondá _Télámon_ apáternek mert látom _hogy_ mind egy zászlo alá _tesz_  _kegyelem_ azokot kik el mulatván _igazán_ valo _hivatal_ a _haszontalan_ valoságba _foglal_ magokot _hova_  _tesz_  _kegyelem_ azokot az _egyházi_ renden lévöket és szerzeteseket kik egész _élet_ a világi _dolog_  _tölt_ 

Bezzeg nem vártam ezt mondá angyélika

Hová _tesz_  _felel_ apáter oda _ahova_ atöbbit _tesz_ még roszab _hely_  _ha_ volna mert _azonkívül_  _hogy_ a _haszontalan_ és a _tunya_  _élet_ rosz _őbennük_ a nagy _botránkoztatás_ a _fogadástétel_ valo nézve

Gyönyörüség a pátert _hallgatni_ mondá angyélika mert _egyenes_  _beszél_ és _felel_ 

Mert az ollyanok mondá a páter _távol_ vannak valamint én is _távol_ lehetek a szent pál _hagyás_ 2 tim 45 _távol_ vannak attol az _élet_ a melyet _kell_  _élni_ és a melynek lelki _élet_  _kell_ lenni a mindenkori _elmélkedés_  _távol_ vannak az anyaszent egyház akarattyátol _aki_ is azt parantsollya a _koncílium_  _hogy_  _semminemű_ pap se _diakónus_ magát avilági _dolog_ ne árttsa se magára ne válallya a más _dolog_ se _törvény_ Conc tolet can6

Szollyaké páter uram _kérd_  _Télámon_ 

Igen is _bízvást_ mondá apáter ne _eltitkol_  _kegyelem_  _gondolat_ 

Hát _kegyelem_ miért válallya magára a más _dolog_  _kérd_  _Télámon_ 

Oh! _-e_ már _sok_ mondá az ágybol _Diána_ 

Követem az aszszonyt _felel_ apáter igen _helyes_ vagyon söt meg annál _jobb_ neven veszem _hogy_ nem _hízelkedik_  _ok_ is _kell_ adnom mondásomnak azt mondom _tehát_ most is _tekintvén_  _Télámon_  _hogy_ nem _kell_ magamot ártanom a világi _dolog_ ugy _hogy_  _abból_ magamnak minden napi _hivatal_  _csinál_ és _hogy_  _elfordul_ attol a mire _tetszik_  _isten_ engemet _hívni_ ugy roszul _cselekedik_  _ha_ azt _cselekedik_ 

 _de_ mint _hogy_ akár mitsoda renden legyünk a _keresztényi_  _élet_ a _felebaráti_ szereteten _kell_  _forogni_ azért ugyan az a _felebaráti_ szeretet tészi nem tsak _helyes_  _de_ sött még parantsollya is nekem a mit _cselekedik_ ugyan az is parantsollya _hogy_ mindent _elhagy_ s’ ide _jön_ 

Az aszszony _jól_  _tud_  _hogy_ mi _hoz_ ide azt is _tud_  _hogy_ nem szokásom a világi _dolog_ ártani magamot és _hogy_ nem _egyéb_  _ok_  _hanem_  _tiszta_ a _felebaráti_ szeretet _kötelesség_  _cselekedik_ nem a magam menttségére mondom ezeket _hanem_ azért _hogy_ a _botránkoztatás_ el vegyem _ha_  _talál_ adni és _hogy_ a _dolog_  _megmond_  _hogy_ miben vagyon magamnak sem tettzik az illyen _jövés_ s’ menés _de_ a _felebaráti_ szeretetre _kell_ vigyázni

A _felebaráti_ szeretetet _hallgat_  _tehát_  _kegyelem_ is arra _int_  _hogy_ azt _hallgat_ minden _dolog_  _tudván_ azt _hogy_ az Isten azért adgya azt a jó _erkölcs_  _hogy_  _győzedelem_ vehessünk a _test_ a mely _győzedelem_ meg is _koronáz_ az _ég_ 

A _felebaráti_ szeretetnek _kell_  _tehát_ munkálodni _mibennünk_ ugyan az _kiküld_ régenten a remetéket apusztából és _hogy_  _ha_ az után _találkozik_ valaki ollyan _közötte_  _aki_ valamely _indulat_ annak meg ronttya _tisztaság_ vagy _ha_ én magam is meg rontom _jaj_ annak és _énnekem_ 

Valaki az ajton zörgetvén _Diána_ mondá angyélikának _hogy_ nézné meg _kicsoda_ 

Angyélika azonnal viszá _tér_ és mondá _hogy_ a vatsorának _idő_ volna _Diána_ meg marasztván máriánnát együt vatsorálának


Harmadik Napon valo _beszélgetés_ 
Hogy a munka _természet_  _szerint_ 
minden renden lévöket _illet_ 

Más nap mindnyájan _összegyűlvén_ a _Diána_  _ház_ és egy mást _köszöntvén_  _ki_  _ki_ le üle mint _hogy_ nekem _kell_  _ész_  _juttatni_ apaternek mondá angyélika _hogy_ miröl volt _tegnap_ a _beszéd_ a _könnyű_  _ész_  _jut_  _hogy_ mind eddig tsak a resttségröl _beszélget_ arrol a _kegyetlen_  _de_  _kedves_  _örökös_ urunkrol a kinek is mindnyájan valakik itt _tanács_ székünkben ülünk igen _engedelmes_ és _hűséges_ rabjai voltunk _ki_ veszem egyedül apatert akinek is meg _kell_ minket szabadittani azért _kér_ is _kegyelem_  _hogy_  _követ_  _intés_ és siessen _kegyelem_ minket meg tériteni mert _ihon_ az aszszonyok valamely _haszontalan_ várnak ide _aki_ is _félbehagyat_ a _beszéd_ 

Én azt _tart_ mondá apáter _hogy_ nintsen semmi a mit az Isten ugy utállyon mint a resttséget mert _ha_  _megtekint_  _teremtés_  _meglát_  _hogy_ mindenek mozgásban vannak a _teremtő_ rendelése _szerint_ az _ég_ aföld a _tenger_ afák a _fű_ és az állatok mind ezek szüntelen valo mozgásban vannak ez igy lévén meg _kell_ szégyeletében _halni_ arestnek látván _hogy_ ezek szüntelen valo mozgásban vannak és tsak ö marad egyedül veszteg _haszontalan_ mint _ha_ a _tag_ el volnának száradva illiké ez egy ollyan _ember_ akit az Isten arra _ítél_  _hogy_ veritékével _eszik_  _kenyér_ valamint szent pál is mondgya _hogy_  _aki_ nem akar _dolgozni_ annak nem _kell_  _enni_ adni mert _hall_  _hogy_ némellyek _tiközöttetek_ rendeletlenül _jár_ semmi _dolog_ nem _tesz_ és ollyan _dolog_ avattyák magokat mellyek nem _illet_ öket _hagy_ és _kér_ az illyeneket a mi urunk _Jézus_  _Krisztus_  _hogy_  _csendesség_ munkálodván _eszik_  _tulajdon_  _kenyér_ 2 thess 311

Páter uram mondá _Télámon_ ugy tettzik _hogy_ más képpen _kell_  _gondolkodni_ mert _hogy_  _kívánhat_  _kegyelem_ azt _hogy_ a _főrend_ lévök ugy _dolgozik_ mint a nap számosok

Nem az azen szándékom _felel_ apáter _hanem_ azt akarnám _hogy_ a resttséget ne _elfedez_ azal a _főrendű_  _titulus_ mint _ha_ a _főrendűség_ szabadságot adna a _henyélés_  _holott_ még azért _kell_  _inkább_ munkálodni _holott_ az uraságban valo létel mind több okot mind több modot _ad_ arra

A jó _erkölcs_ uttya munkával _jár_ és _ha_ az ollyan személy _aki_ valamely _hivatal_ vagyon a _jobban_ akarja _foglalni_ a _talemtum_ és az _idő_ nem lészen munkásab _élet_ az _övé_ ámbár testi _fáradság_ nélkül _dolgozik_ is valamint szent _Bernard_ mondgya sapientiae otia negotia sunt etquo otiosior _est_ sapientia ea exercitatior in genere suo super Cantserm 85 pusillanimitas _est_ mondgya szent _Tamás_ qua quis ea non attentat quae suae naturali virtuti sunt Commensuratae Qui bona dispositione naturae vel scientia vel exteriori fortuna recusat uti _ad_ virtutem pusillanimus _est_ 

A _bizonyos_ mondá angyélika _hogy_  _sokszor_  _haragszik_  _belső_ az ollyan _férfi_ kik _asszonyi_  _élet_  _él_ kik ollyan _elégséges_ magokal mint _ha_ az _ország_  _dolog_  _jár_ én azt _tart_  _hogy_ a nem ajó _erkölcs_  _hanem_ az _ész_  _fogyatkozás_ vagyon mert _ha_ magokrol _gondolkodik_ meg _kell_  _halni_ szégyenletekbe látván azt _hogy_ mitsoda meg vetéssel vannak mások az ö _haszontalan_ voltokhoz

 _de_  _hogy_ szól angyélika az aszszonyokrol mondá _Télámon_ 

Miért ne szollanék _felel_ angyélika nem mind _egy_ mikor az ollyan _férfi_ szollok _aki_ nem _jobb_ az aszszonyoknál _holott_ nékik _jobb_  _kell_ lenni és igy az aszszonyokrol is szollok

 _de_  _követ_ az aszszonyokot mint _hogy_ már magunkrol is _kell_ szollanom lehetetlen nem _nevetni_ mikor a mi aszonyainknak lágyságokot és meg mozdulhatatlanságokot látom regel _két_  _három_  _óra_ egy széken meg nem mozdulnak valamint a _kőbálvány_ mikor az aszony _fej_  _felcsinál_ és magát _felöltöztet_ ugy tettzik mint _ha_  _kőfaragó_ volnék _aki_  _hol_ egy képen _hol_ más képen _forgat_ a _kőkép_  _hanem_ tsak a _különbözés_ vagyon _közötte_  _hogy_ a mi _csontkép_  _beszél_ és minket _harag_ pirongatnak

Az is mulattság nekem mikor ollyan aszszonyokot látok _aki_  _soha_ sem _jár_  _aki_  _soha_  _húszlépésnyi_ sem mennének a _templom_  _hogy_  _ha_  _hintó_ nem _tesz_ öket midön pedig viszá _tér_ azt mondhatnák _hogy_ valamely nagy utrol _visszajön_ ollyan _fáradt_ vontattyák fel magokot agráditson az után alig vagyon anyi _erő_  _hogy_ a szájokban _tesz_ a _falat_ és _ha_  _kérd_ töllök asztalnál az aszszonynak tettziké _hogy_ ebböl az _étel_ adgyak azt _felel_ nagy _kényes_ magam sem _tud_  _ha_ ehetnémé

 _Diána_  _ezért_ egy _kevéssé_ meg neheztelvén mondá angyélika egy _kevéssé_  _több_ mondasz mint sem a mint _kell_ 

A valo _felel_ angyélika _de_ mint _hogy_ a _férfi_ szóllunk magunkot sem _kell_ el felejteni

A _bizonyos_  _hogy_ vannak ollyanok akik magokon _éppen_ nem _tud_ segitteni valamint _történik_ egy _ifjú_  _fejedelem_  _aki_ sétálni menvén az _eső_  _kezd_  _esni_ és panaszolkodni _kezd_ a _gondviselő_  _hogy_ az _eső_ a szájában _esik_  _-e_  _felel_ néki _hogy_ fogja bé a száját és nem _beleesik_ 

Nem _tud_  _ha_ végbe vitteé azt a nagy _fáradság_  _de_ mint _hogy_ egy nehány vers _jut_  _ész_ egy _bizonyos_ reströl lehetetlen _hogy_ el ne mondgyam

Mátyásnak nints _egyéb_  _dolog_ 
 _hortyog_  _ásít_ el nyujtozva
 _kar_ igen _ki_ nem nyujttya
Ha tsak a pohárt nem _hajt_ 
 _oly_ rest _hogy_  _ha_ észre venné
Magával azt _elhitet_ 
Hogy álmában ö _dolgozik_ 
Valamiben _fáradozik_ 
Hidd el _talán_ nem alunnék
 _kénytelen_  _ha_  _lefekszik_ 

A mi aszszonyaink _hasonló_ állapotban vannak _de_ tsak lassan _kell_  _beszélni_ mert _ismét_ meg pirongatnak mikor _lefektet_ öket mint _ha_  _eltemet_ ugy tettzik mint _ha_ se _kar_ se lábok nem volna nem is egy szers mind _hanem_  _darab_  _kell_  _lefektetni_ öket mikor egy lábokot _jól_  _elhelyheztet_ a másikát is oda _kell_  _tenni_  _ha_ a _bal_  _kéz_ jó _hely_ vannak a _jobb_  _kéz_ is _kell_  _gondolkodni_ a _fej_ most igen _fent_ vagyon mászor meg igen alat vagyon _-e_ mind a _fej_ lévö _gondolat_  _függ_ a mellyek is _hol_  _fent_  _hol_ alat vannak és a midön ennek a _temetés_ vége vagyon azt _kérd_ töllünk _jól_ fekszemé

Ezen mindnyájan _nevetni_  _kezd_  _de_ angyélika _ismét_ mondá mit mond _kegyelmetek_ az ollyan aszony felöl _aki_  _mihelyt_ asztaltol fel _kel_ egy székbe ül és _haragszik_  _ha_ valaki _körülötte_  _jár_ ugy anyira _hogy_ a minap _egy_ a leányok _közül_ a _ház_  _talál_ menni tsak a lába _hegy_ még is az aszszonya nagy _harag_ monda néki mit _járkál_  _itt_  _fudáza_ a _gyomor_  _emésztés_  _megháborít_ 

Hát _hogy_ ne lehetne neheztelni az ollyan _férfiú_ mondá _Télámon_  _aki_ jó és _friss_  _egészségű_  _de_ még is mikor le _fekszik_  _két_  _óra_  _kell_ néki a _talp_  _dörgölni_ meleg ruhával _hogy_ el aludgyék

 _de_ mit mond _kegyelem_ az ollyan aszony felöl _kérd_ angyélika mint _aki_ voltam a minap _tudta_  _ad_  _hogy_ egy _grófné_ akarna latogatására _jönni_ arra nagy sopánkodva _felkiált_  _ó_ ! micsoda nagy alkalmatlanság ez _Ilona_  _idead_ a vállamot _ó_ ! mert leg aláb _két_  _óra_ válban _kell_ lennem

Még etsak semmi _de_ mitsoda szenvedést nem _okoz_ másoknak az illyen rest lágyság mert szánakodásal nézem mikor az ollyan aszony atüz mellet a _hát_ atüznek _fordít_ és a magának _kecsegtető_  _gyengeség_ miát a _fej_ is alig _bír_ a _tűz_ mellöl is _távol_ nem ülhet _hanem_ a szolgálojának mondgya panna ály _hát_ megé és _tart_ a _fej_ a szegény leánynak ótt _kell_ állani _mindaddig_ valamég az aszszony el nem unya egy _hely_ ülni a _kemence_ pedig _füstöl_ a _hát_ a _tűz_ süti _hogy_ egy képpen _hol_ más képen _oltalmaz_ magát szegény _ha_ lehetne _hogy_  _eleven_ meg ne sütnék mint _ha_ az _égetés_ itéltetet volna a szegény leány az aszonya _tunyaság_ 

E mind nem jó _felel_ apáter _de_ azon nem _kell_  _csodálkozni_ mert aresttségnek és a restnek olyan _tulajdonság_ vagyon _hogy_ tsak magát szereti és azt _gondol_  _hogy_ az egész _ember_ nemzet és az egész _természet_ tsak _őérte_  _teremtetik_ és mint _hogy_ ez _ellenkezik_ a _felebaráti_ szeretettel azért számot is _ad_ amás világon a _kegyetlenség_ a melyel vagyon másokhoz

Nem mondom _hogy_ szolgát ne _kelletik_  _tartani_ sött még a jó mivel _sok_ szegény legény a nélkül nyomoruságba volna

Azt sem mondom _hogy_ ne _kelletik_ magát szolgáltatni a szolgával és szolgáloval mivel még a szükséges ne _hogy_  _hiába_  _tölt_ az _idő_ a melyért is _sok_ rendeletlenség szivárkozik egy _ház_ 

Hanem azt mondom _hogy_ a vétek midön ollyan _dolog_ szolgáltattyák magokat a mely öket _tunyaság_ és a resttségben _tart_ azal nagy rövidséget _cselekedik_  _ha_ ollyat _cselekedtet_ vélek a melyet magok is végben vihetnék mert azon _idő_ alat _hasznos_ és jó _dolog_  _cselekedhet_ik_ a mely Isten elött nékik _hasznos_ lehetnének

Én azt magam _tud_ mondá mariánna _hogy_ mennyit _kell_ szenvedni mikor valamely restel vagyon _dolog_ az _ember_ mert nekem is _bizonyos_  _ember_  _holmi_ szám vetésem volna _de_  _soha_ végben nem vihetem mindenkor tsak _holnap_  _halogat_ és vagyon már _két_  _esztendő_  _hogy_ azt a _holnap_ várom _holott_ nem _hisz_  _hogy_ napjában _két_  _óra_  _dolgozik_ én azonban _elég_ szenvedek mert adolog tsak _halad_ és _ha_ valamelyikünk meg _talál_  _halni_ a _família_ igen nagy _kár_ maradna

Azt _könnyű_ meg látni _hogy_ mitsoda nyomoruságot _okoz_ aresttség mondá apáter

Nékünk is itt a _ház_  _hasonló_  _baj_ vagyon mondá angyélika

Mert _ihon_ az aszony mutatván _Diána_ már régen _holmi_ nemességrol valo leveleket adot egy notáriusnak _hogy_ le _ír_  _immár_  _húsz_ is _küld_  _hozzá_  _de_  _ki_ nem vajhattya _kéz_ és mint _hogy_ olyan _ember_  _aki_ nem _gondol_ semmivel _félő_  _hogy_  _talán_ vagy el vesztette vagy valaki a _ház_ el szaggatta valamint _történik_ a minap egy uri aszonynak _aki_ is meg akarván melegitteni a _fodorítóvas_ nagy summa pénzröl valo ados levélel _meggyújt_ atüzet a melyet az ura _kiejt_ a zebéböl az után azal menté magát nem _gondol_  _hogy_ a levél _derék_ állapot legyen mert rutul volt _írva_ 

Én is üsmerek ollyan _ember_ mondá _Télámon_  _aki_ már régen perlekedik és mely pernek nem láthatom végit mindenkor azon panaszolkodik _hogy_  _aki_ magára vállalta a perét az igen _emberséges_  _ember_  _de_ a munkát _kerül_ 

Hát még az ollyanok mondá angyélika kik _óra_ adnak egy másnak _hogy_ valamely _dolog_ végezenek mikor _ész_  _jut_ mindenkor _kell_  _nevetni_ mert a minap _két_  _úriember_ nagy _dolog_ lévén egy másal az _egy_ mindenkor azon sürgette a másikát _hogy_ adgyon valamely _óra_ annak el végezésére végtire _megegyezik_  _hogy_ együt _ebédelvén_ az után el végezék adolgokot az akinek _ház_  _ebédel_ semmit ugy nem szeretet mint atesti nyugodalmat a másika pedig _kövér_ és _korosbeli_  _ember_ volt az _ebéd_  _hogy_ el végezék ez az utolso mindgyárt a _dolog_  _kezd_  _beszélni_ a _gazda_ egy _kevéssé_  _hallgatván_ a másikát az _ásítás_ el nyomá az után a szunnyadás és az álom a másik a _kövér_ volt látta _hogy_ a _gazda_ el alut _hogy_  _idő_ ne veszesen el _hagy_ a _beszéd_ és _emberség_ viseltetvén nem akará _felkelteni_  _de_ nem _tudván_ mit _tenni_ ö is el aluvék nó már mind a _kettő_ alusznak _de_ ugy aluttak _hogy_  _egy_ sem _felébred_  _est_ 

Azok kik a _külső_  _ház_ voltanak _csodál_  _hogy_ olyan sokáig maradnának együt _de_ azt is _gondol_  _hogy_ nagy _dolog_ volna _beszélgetés_ azért nem mérének _hozzá_ bé menni az _idő_ pedig bé setétedvén az _inas_  _gyertya_ vitt a _ház_  _de_ mindenikét nagy _csendesség_  _talál_  _egy_  _egyfelé_ a másik _másfelé_  _hajtván_ a _fej_ a világosság és az ajtó zörgése _felébresztvén_ öket nem _tud_  _hogy_  _hol_ volnának végtire az álom _ki_ menvén szemekböl más _idő_  _halaszt_ adolgot

Angyélika mondá nevetve _Télámon_  _te_ mindenkor _félbehagyat_ a páterel _beszéd_ :

Követem _kegyelem_  _felel_ apater azt _jól_  _cselekedik_ látom is _hogy_ letzkét adhatna nékünk arol amiröl _beszélget_ 

A meg lehetne _felel_ angyélika _ha_ sokaig _tanul_ 

a _kegyelem_  _iskola_ 

Itt a vatsorának _idő_ lévén a _beszélgetés_ is félbe _hagy_ 


Negyedik napon valo _beszélgetés_ 
Hogy miképpen lehessen a resttséget el _hagyni_ 

Más nap az egész _társaság_ a _Diána_  _ház_  _gyűlvén_  _ki_  _ki_ a maga _hely_ üle és mondá _Télámon_ a páternek

Eddig azt mutatta meg _kegyelem_ nékünk _hogy_ mitsoda rendeletlenségeket _okoz_ aresttség már _ezután_ azt mutassa meg _kegyelem_  _hogy_ mi formában lehetne azt _megorvosolni_ és _hogy_ miképpen lehessen attol el _távozni_ 

Én _doktor_ nem vagyok mondá angyélika _de_ még is _ha_ akarja _kegyelem_ igen jó _tanács_ adhatok _kegyelem_ 

Oh! angyélika _felel_  _Télámon_  _kér_  _had_ legyen az a _kötelesség_  _hozzá_ 

Én _egyéb_ nem mondok mondá angyélika _hanem_ a mit Salamon mond a _példabeszéd_  _eredj_  _ó_ rest a _hangya_ visgáld meg annak _cselekedet_ és _tanul_ tölle _okos_ lenni ö nékie nintsen se _fej_ se ura se _fejedelem_  _mindazáltal_  _gyűjt_ aratáskor _eledel_ valot

Ezt _jól_ mondod angyélika mondá _Télámon_  _de_  _hagy_  _beszélni_ magát a _doktor_ 

Én _teljesség_ a nem vagyok mondá apáter _de_  _hogy_  _kegyelem_  _kedv_  _tölt_  _ki_ nyilatkoztatom _gondolat_  _eziránt_ 

Még _eleinte_ mondottam vala _kegyelem_  _hogy_ resttség a magunkhoz valo szeretetnek leánya annál is inkáb el mondhattyuk leányának mert minden modon azon _igyekezik_  _hogy_ attyának _haszon_  _gyönyörűség_ és alkalmatosságát _kereshet_  _de_ mint _hogy_ a magunkhoz valo szeretetet meg nem gyözhettyük másképpen _ha_ tsak meg nem szegjük mindenben _kívánság_ a resttséget sem lehet más képpen meg gyözni _ha_ tsak _hasonló_ nem _bánik_ véle egy szoval _hogy_ meg lehessen gyözni a resttséget mindenkor _ellenkező_  _kell_ azzal _cselekedni_ a mit mi nékunk _javall_ 

 _de_ sokáig nem _kell_  _eziránt_ végezni mert _kis_  _halogatás_ is _meggyengíthet_ az akaratot a _test_ pedig _ha_  _kis_  _halogatás_  _enged_ az elmét meg _bír_ azért _soha_  _kis_  _idő_ sem _kell_  _halasztani_ midön valami jót akarunk _cselekedni_ 

 _de_ mint _hogy_ avégezésbe és avégben vitelbe az _értelem_  _kell_  _folyamodni_ azért az _értelem_ is szab arra rendet _hogy_ mi képpen lehesen okosan végezni _helyes_ és _dicséretes_ azt végben is vinni mint _hogy_ pedig az _idő_  _függ_ annak _fő_ rendi azért is mondgya _Démoszthenész_  _hogy_ az _idő_ igen _kell_ vigyázni és _hogy_ igen szükséges valamely _dolog_ végezni vagy azt végben vinni _bizonyos_  _idő_ elöt vagy utánna

Két féle _dolog_  _kell_ pediglen el _kerülni_ mert _ha_ egy felöl a resttség _meggyengít_ a végezést és avégben valo vitelt más felöl a _hirtelenség_ az _idő_ el ronttya mint _hogy_ ezek _ellenkezik_ az _értelem_ azért is nevezik _értetlenség_ a mely nem _egyéb_ áll _hanem_ avakságbol a _halogatás_ és a _hirtelenkedés_ az elsö _fogyatkozás_ a jó _hely_ roszat választat mi velünk a masodik el mulatattya a módót az alkalmatosságot és az _idő_ a mely _helyes_ volt és a mely _többé_ viszá nem _jön_ a _harmadik_  _megelőztet_ velünk az alkalmatosságot és az _idő_ amely nintsen az _ember_  _hatalom_ 

Hogy _ha_  _tehát_ az _idő_ meg nem engedi _hogy_ valamely _dolog_  _fog_  _haszontalan_ volna arrol végezni az _értetlenség_ volna a _dolog_ nem _hogy_  _elébb_ vinné _de_ sött el rontaná

Ha pedig adolog ugy _kíván_  _hogy_ serénységel vigyünk valamit végben _akkor_  _együgyűség_ és resttség volna azt _halogatni_ mivel az _ilyen_  _halogatás_  _gyakorta_ a restes lassuságtol vagyon a mely _olyankor_  _kezd_ velünk adologhoz a midön már se _idő_ se alkalmatosság arra nintsen a _készület_  _eltölt_ az _idő_ mondá _Démoszthenész_ az _athénbeli_ arra nem vigyázunk _hogy_ az _idő_ nem várja a mi resttségünknek alkalmatoságát ahejában valo _halogatás_  _tölt_ azt az _idő_ mely szükséges a munkára és a munkára valo _idő_ a _beszéd_  _tölt_ tacit 3 hist ezt láttyuk némely _híg_ és lágy elmékbe akik semmihez nem _foghat_ akár mely _haszon_ lássanak is a _dolog_ a melyhez _kell_  _fogni_  _de_ a _baj_ a melyet _abban_ sajditanak _elijeszt_ öket a végben valo viteltöl erre valo nézve nem _tud_ mire szanni magokat _keresvén_ szüntelen valamely _tisztességes_ menttséget sött még _ha_ minden _fáradság_ nélkül és tsak az akarattal végben vihetnék is _mindazonáltal_ az akarat is nehéz és _alkalmatlan_ volna nékik ollyanok lévén mint a nyirkas papiros vagy mint az _árnyékóra_ a mely noha szolgál valamire _de_ ö maga semmit nem _csinál_ nem is _kell_  _csodálni_  _ha_ minden el vész és semmivé lesz a _kéz_  _között_ 

Én erre valamit mondanék monda angyélika _ha_ az aszszonytol nem _fél_  _tekintvén_  _Diána_ mert aszony _két_  _hintósló_ akarván el adni _elegendő_ is _ígér_  _érte_  _de_  _addig_  _halogat_  _hogy_  _kétannyi_ meg _eszik_ mint a menyit adtanak _érte_ 

Ez igen _jól_ vagyon mondva _felel_ a páter igy is szoktak nyerni a _halogató_ 

Térjünk _ismét_ viszá az _elébbeni_ mondásunkra és vegyük azt mélyen az elménkbe _hogy_  _ha_ restnek _kell_ lenni a rosz _cselekedet_ és _hogy_  _ha_ meg _kell_ gyözni _erős_ és _hathatós_  _elmélkedés_ arosz _hajlandóság_ a melyekre visznek _terjeszt_ magunk _elébe_ egy felöl atilalmat mellyet az Isten tett minékünk _aki_  _igazság_ tészen _kis_ vétkünkröl is meg _gondolván_ más felöl aköteleséget a melyel _tartozik_ jót _cselekedni_ a mi _különös_  _haszon_ valo nézve mivel _ha_ jót _cselekedik_ meg is jutalmaztatunk az _örökkévaló_  _élet_ és _dicsőség_ meg _gondolván_ végtire _hogy_ mitsoda _igazságtalan_ valo _dolog_ meg _bántani_ azt a jó _isten_  _aki_ minden nap anyi _jó_ és _kegyelmesség_  _betelik_ minket _hogy_  _ha_ szükséges mondám restnek lenni a rosz _cselekedet_  _ellenben_  _gyors_  _kell_ lenni ajóra és azt minden _halogatás_ nélkül _meggyőzvén_ mind azt a mi attol _elfordíthat_ 

Példának okáért aresttség az agyban _tartóztat_ minket azt adván _elöben_  _hogy_ még nem _kell_ fel _kelni_ mivel még egy _óra_ vagy _fél_  _óra_ vagyon és _hogy_ még misére el lehet menni ajó rend pedig arra sürget _hogy_ szégyen az _élet_  _jobb_ részit az ágyba _tölteni_ ót ugy _forogni_ mondgya az _írás_ valamint az ajto a sarkában sicut ostium vertitur in cardine suo ita piger in lectulo suo prov 26 fel _kell_  _tehát_  _kelni_  _idő_ még _előbb_ mint sem a _felkelés_  _gondolkodik_ 

Nem _kell_ azért semmit is _halogatni_ és igy mondani _holnap_ azt végben viszem _holnap_ oda el megyek vagy mászorra _halaszt_ mert ez a resttségtöl _jön_  _ér_  _mindazonáltal_ a jó és _dicséretes_  _cselekedet_ és a mellyek rajtunk állanak

A mint is _hogy_ meg lehet _különböztetni_ azokat a _dolog_ melyek töllünk _függ_ azoktól a mellyek nem _függ_ és a mint meg mondottuk az _idő_  _kell_ el rendelni mind ezeket _hogy_  _ha_ ollyan _dolog_ végezünk a melyek nem _függ_ mi rajtunk az _idő_  _kell_ várni _hogy_ azokot _elkészít_ ne _hogy_  _hirtelenség_  _bánik_ azokkal _de_  _ha_ azok adolgok rajtunk állanak és _az_ mind a magunk _hivatal_ mind az _idő_  _kötelez_  _akkor_ azokot minden _halogatás_ nélkül végbe _kell_ vinni _hogy_ ne _esik_  _abban_ ahalogato resttségben nem is szükséges ajó _cselekedet_ sokáig végezni azt _könnyű_ meg látni _hogy_ mitsoda jó _cselekedet_  _kell_ végben vinni és _hogy_ mitsoda roszat _kell_ el _kerülni_ 

 _de_  _hogy_ lehessen azt a jó _cselekedet_ meg üsmérni _kérd_  _Télámon_ 

Hogy lehessen _felel_ apáter tsak avallást _kell_ tudni mivel az _elöben_ adgya a jót melyet _kell_  _cselekedni_ és a roszat melyet el _kell_  _kerülni_ meg mutattya a jó _erkölcs_ és a vétkeket a jó és a rosz _cselekedet_ és azokot a _cselekedet_ a mellyekért meg mondgyák ezeket aboldog szokot _eljön_ én atyámnak áldotai mert _éhezik_ és _enni_ adtatok & és azokot a _cselekedet_ a melyekért meg mondgyák ezeket az _örökké_ siralomra valo rettentö szokot mennyetek el _tőle_ átkozottak mert _éhezik_ és _enni_ nem adtatok & egy szoval tsak valamely _kevés_  _tud_ is a vallásba _megtudhat_  _hogy_ mit _kelletik_  _cselekedni_ és mit nem azüdveségért

 _de_ még is páter uram _kérd_  _Télámon_ mellyek azok _cselekedet_ mert _énnekem_ nintsen mindenkor _idő_ arra _hogy_ a predikatiora el mehessek

Oh! _ki_  _hisz_ azt el monda angyélika a _hiábavalóság_ pedig _elég_  _idő_ vagyon

Az is valo _felel_ apater _de_  _ha_  _elékezd_  _kegyelem_ mondani majd azt fogja _kegyelem_ mondani _hogy_ prédikátiot _csinál_  _kegyelem_ 

Nem nem páter uram _felel_  _Télámon_ mert szeretem _hogy_  _kegyelem_  _igazán_  _ki_ mondgya adolgot azt mondgyák nékünk mindenkor _hogy_  _keresztényi_  _élet_  _kell_  _élni_ és _hogy_ arra a végre nem tsak _keresztényi_  _cselekedet_  _kell_  _tenni_  _hanem_ még a _hit_ reménségnek és a szeretetnek _cselekedet_ is én pedig _soha_ sem _tud_ még _hogy_ mitsoda _cselekedet_ ezek

Ha nem mondaná is _elhisz_ mondá erre tsak lassan angyélika

Az Isten ne adgya _hogy_ más képpen _beszél_ mondá apáter _hanem_  _igazság_  _főképpen_ midön a vallásrol vagyon a szó az _igazság_ mint _hogy_ mindenüt egy egy féle _dolog_ is _kell_ velünk mondatni azon is _igyekezik_  _hogy_ semmit ne mondgyak magamtol _de_ mint _hogy_  _kegyelem_ a _hit_ reménségröl és a szeretetröl szól _talán_ nem is _gondol_  _kegyelem_  _hogy_ olyan _dolog_  _előhoz_ a mely magában _foglal_ az egész vallást

Hogy pedig a _természet_  _elkezd_ arra reá _kell_ vigyázni _hogy_ tsak ateremtetet _dolog_ meg üsmérhettyük azt a mi nem _teremtetik_  _tudniillik_ az _isten_ mivel mind azok amiket látunk magokat nem _teremt_  _hanem_  _kezdet_  _kell_ lenni azért azok ollyanra vezetnek minket a mi nem _teremtetik_ és igy _feljebb-feljebb_ menvén tsak aközönseges _értelem_ is meg üsmérteti velünk _hogy_ vagyon olyan _megfoghatatlan_  _dolog_ a melyet mi nem láthatunk _aki_ is ura lévén mindeneknek mindeneket _teremt_ rendel _éltet_ vezérel és meg _tart_ és a nem más _hanem_ az Isten

Az egész _természet_  _hirdet_ nékünk ezt az _igazság_ sött még a mi magunk vakságát is _hogy_ ugy mondgyam meg mutattya nékünk mert semmi jobban meg nem üsmérteti azt velünk _hogy_ mástol _függ_ mint a _hogy_  _test_ és lelkünk lévén mindeneket látunk azok _által_ és ök _önnönmaga_ nem láttyák

A midön _tehát_ az _isten_ mindenek és mi magunk _kezdő_ és _megtartó_ üsmérjük _akkoron_ egy szers mind meg is üsmérjük az ö _jóság_  _bölcsesség_  _örökkévaloság_ és az ö _hatalom_ ebböl _következik_  _hogy_ ez az _elmélkedő_ üsmerettség a munkálkodo üsmerettségre vezet _tudniillik_ az _isteni_ szeretetre _tisztelet_ szolgálatra és az ö néki valo _engedelmesség_ 

Illyen képen _természet_  _szerint_ is lehet _gondolkodni_  _de_  _hogy_  _jobban_  _elhitet_ magunkal ezt az _igazság_ a mellyen áll _boldogság_ az _írás_ is azt _ki_ nyilatkoztatták a _tradíció_  _megbizonyít_ és véghetetlen _csoda_ meg petsételték

Ez az _igazság_ egy szers mind _bizonyság_ is tészen ez _élet_ után az _örökkévaló_  _élet_ és annál is _bizonyos_ az öbizonysága _hogy_ az Isten mind maga mind pedig a fia _által_ tett nekünk arrol _ígéret_ és _hogy_ az a _fiú_ azért lett _ember_  _hogy_ azt az _örök_  _élet_ el nyerhessük meg mutatván az utat a melyen _kell_  _járni_ és _erő_ is _ad_ arra az jó _cselekedet_ a melyel _elérhet_ azt az _örök_  _boldogság_ erre a végre _eljön_  _tehát_ ez az _isteni_ mester _-e_ világra és nem tsak azért _hogy_ meg mutassa _Ádám_  _eset_  _fogvást_ a _természet_ vétekben és meg romlásban valo létét a mely _természet_ tsak aroszra _hajlandó_ valamint ezt _tapasztal_  _hanem_ azért is _eljön_  _hogy_ minket attol meg szabadittson az ö mindenhato _kegyelem_  _által_ és _hogy_ az attyával _megbékéltet_  _halál_  _által_ 

Ennek akegyelemnek _hathatósság_  _csodálatos_ és ez a _tudomány_  _oly_  _bölcs_  _oly_ szent és _oly_  _csodálatos_ prédikáltatot _hogy_ nyilvanságosan _ki_ tettzik _hogy_ Isten _fia_  _kelletik_ annak lenni _aki_ azt prédikálotta és fel állitotta az is _bizonyos_  _hogy_ a szent Lélek _aki_ egy az Atya és a _fiú_  _önt_ azt szivünkbe ugyan az a _Szentháromság_  _aki_ egy Isten _int_ minket arra _hogy_ annál is inkáb _engedelmes_ és _hív_ legyünk az Isten _fia_ és az ö _törvény_ mivel nem tsak a _hogy_  _hatalom_ vagyon nékünk parantsolni és _hogy_ a mit parantsol a szent és _bölcs_ mert ugyan azon törvény magátol aböltseségtöl és az Isten _ige_ szarmazik _de_ még _erő_ is _ad_ annak végben vitelére a mit parantsol ugy _hogy_ nem várhatunk üdvességet más képpen _hanem_  _őbenne_ és ö általa mivel ö az út az _igazság_ és az _élet_ 

Ezekre _eljön_ minket _tanítani_ egy _társaság_  _csinálván_  _mindaz_  _aki_  _őbenne_  _hisz_ a melyböl is áll az ö _anyaszentegyház_ a melynek ö afeje és a melynek _hagy_  _igazság_ lelkét testét és _hatalom_ a szentségekben lévö malaszti _kiosztogattatás_ erre valo nézve véle vagyon és véle is lészen valoságosan valamint azt meg _ígér_ világ végezetig

El hitetvén _tehát_ azt velünk mind az _okosság_ mind a _kegyelem_ mind aszent lélek _hogy_ egy Isten vagyon azt mi _hisz_ és látván _hogy_ mely méltó a szeretetre és mely igen szeret minket mi is szerettyük _ő_ meg _ígér_ nékünk az _örök_  _élet_  _ha_ parantsolatit meg _tart_ azért azt reméllyük _tudván_  _hogy_ végben viheti nagy _hatalom_ amit akar _jóság_ ezeket nevezik _tehát_  _hit_ reménségeknek és szeretetnek ezek ollyan _három_ jó _erkölcs_ amelyek _együvé_ vannak _foglalva_ 

 _de_ az _élet_ után ahitnek és a reménségnek vége lészen és tsak a szeretet marad meg _örökké_ mivel _hogy_ ez is _nagy_ ahárom _között_ 

Erröl a szeretetröl szabot _tehát_ akristus nékünk rendet azért _hogy_  _megtudhat_ miképpen _kelletik_ szeretni _ugyanezért_ is minek utánna _elöben_ adta volna az _isten_  _két_ parantsolatit _hogy_  _ő_ szeressük _teljes_ szivünkböl lelkünkböl és elménkböl az az _hogy_ inkáb mint sem magunkot és _felebarát_ mint magunkat utánna tészi _hogy_ ez a második parantsolat _hasonló_ az _első_ és _hogy_  _ebben_ akét parantsolatba _foglaltatik_ ajövendölések és atörvény meg akarván pedig mutatni _hogy_ a szeretetnek nem _kell_  _henyélő_ lenni azért azt mondgya másut _hogy_  _aki_  _ő_ szereti a meg is _tart_ az ö parantsolatit valamint _hogy_ öis meg _tart_ az ö Attyának parantsolatit és az ö szeretetiben maradot ebböl azt _tanulhat_  _hogy_ nem _elég_ tsak a rosztol el _távozni_  _hanem_ még jót is _kell_  _cselekedni_ 

Azt nem mondhatni _hogy_ midön azIstennek nagyságárol _elmélkedik_ és az ö _csodálatos_ voltát _imád_ midön azt visgállyuk _hogy_ minden az ö akarattya és rendelése _szerint_  _történik_ és _hogy_ ö minden _hely_ és _cselekedet_  _jelen_ vagyon azt nem mondhatni mondám _hogy_ mikor a lelket illyen _belső_  _elmélkedés_  _táplál_  _hogy_ mind ezek ne legyenek _cselekedet_ mivel az _imádás_  _imádság_  _fohászkodás_ az elme maga meg alázása a léleknek _cselekedet_  _de_ ezek a _cselekedet_ alélekben maradnak és _ezért_ is nevezik a _hív_ szeretet reménség és _imádás_  _cselekedet_ ebböl áll a _belső_  _élet_ és az _elmélkedő_  _élet_ 

 _de_ mint _hogy_ az _ember_ akülsö _cselekedet_ mutattyák meg a _belső_ ugyan azért _javall_ is nekünk azokat a _Krisztus_ mindenek felet azt is akarja _hogy_ a jó _cselekedet_ mutassuk meg azt a szeretetet a melyel szerettyük az _isten_ és a _felebarát_ ezt nevezik munkálodo _élet_ ugyan tsak erröl is vagyon a mi _beszélgetés_ 

Ezek ollyan szükségesek avalláshoz _hogy_ ezen _cselekedet_ itéltetünk meg mert ugyan ezek is _megbizonyít_  _hogy_  _ha_ valoságal szerettyüké az _isten_ vagy nem ugyan azért is a mi urunk az _ítélet_ nem fogja azt mondani _jön_ én Atyámnak áldotai mert _teljes_ szivetekböl szerettétek _ő_  _hanem_ azt fogja mondani mert _éhezik_ és _enni_ adtatok _bizonyság_  _tévén_ nem tsak a szeretetröl _hanem_ még a szeretetbéli _cselekedet_ is szent pál sem _megkülönböztet_ a _cselekedet_ a szeretettöl sött még _abban_  _tart_ a szeretetet mondván _aki_ szereti az ö _felebarát_ végben viszi aparantsolatot mert ezek aparantsolati az _isten_ ne _tesz_ paráznaságot ne _öl_ ne lopj ne _tesz_  _hamis_  _tanúbizonyság_ ne _kíván_ a más _jószág_ és több _efféle_ mind ezek _ebben_ aparantsolatba _foglaltatik_ szeressed _felebarát_ mint _önnönmaga_ mivel a _felebarát_ valo szeretet nem szenvedi _hogy_ néki valamely roszat _cselekedik_ és igy a szeretet a _törvény_  _beteljesítés_ rom138910

Ebböl láttya már _kegyelem_  _hogy_ a szeretett _cselekedtet_ azt mivelünk a mit _felebarát_  _cselekedik_ a mint a _Krisztus_ mondgya és szent pál _szerint_ ugyan azon szeretet nem engedi _hogy_ néki valamely roszat _cselekedik_  _követni_  _kell_  _tehát_ azt a szeretetet és ennek okáért ezt mindenkor az _ész_  _tart_  _hogy_ másokal ugy _bánik_ valamint akarjuk _hogy_ mások _bánik_ velünk és másokal azt ne _cselekedik_ a mit nem akarnok _hogy_ mások _cselekedik_ velünk

A _tehát_  _bizonyos_  _hogy_ a vallás aszeretetben áll és a szeretet a jó _cselekedet_  _hogy_ az Isten némely _dolog_ tsak azért _tilt_ mert _ellenkezik_ a szeretet _tisztaság_ és némelyeket azért parantsollya _cselekedni_ mert azok nélkül aszeretet nem lehet

Hogy _ha_ pedig _kegyelem_ azt akarja meg tudni mondá _Télámon_  _hogy_ mellyik arosz melyet el _kell_  _kerülni_ és ajó melyet _kell_  _cselekedni_ tsak azt _megtekint_  _kegyelem_  _hogy_ mit mond atiz parantsolat és az _anyaszentegyház_ parantsolattya _elkerül_  _kegyelem_ a roszat és _követ_ az _irgalmasság_  _cselekedet_ valamint akristus _hagy_  _kegyelem_ és _hogy_ rövideden _megmond_  _hallgat_  _kegyelem_ szent pált atesti _cselekedet_ el _kell_  _hagyni_ és a lelki _cselekedet_  _kell_  _követni_ gal5 egy szoval _hogy_ el végezem _beszéd_ a mely _felettébb_ is _hosszú_ volt tsak azt mondom meg _kell_ arrol _emlékezni_  _hogy_ meg _kelletik_  _kegyelem_  _halni_ a _kegyelem_  _cselekedet_ vagy _megbüntetik_ vagy _megjutalmaztat_ ezt _ész_  _tartván_ nem fog _kegyelem_ vétkezni in omnibus operibus tuis memorare novissima tua et in aeternum non peccabis eccl

Ezt már _megért_ mondá _Télámon_  _de_ mire _kell_ adni magamot már meg mutatta _kegyelem_ ajó és arosz _erkölcs_ azt is _tetszik_  _kegyelem_ meg mutatni _hogy_ mitsoda _foglalatosság_  _kell_ magamnak adni _hogy_ a _kegyelem_  _kívánság_  _szerint_ munkálodo és _tisztességes_ lehessen mert a _kegyelem_  _tanítás_  _kezd_ nekem _tetszeni_ 

Igen nehéz volna _felel_ apáter minden féle személynek le _írni_  _élet_ modgyát azért kinek kinek _kell_ magának rendet szabni visgállya meg _elsőbben_  _ki_  _ki_ amaga állapottyát és mitsoda rendbe vagyon _hogy_  _ha_ függé valakitöl vagy nem _függ_  _hogy_  _ha_ gazdagé vagy szegény ez azután szükséges _hogy_ a _szerint_  _igazgat_ a maga _cselekedet_ amely vagy a jó _erkölcs_  _illet_ vagy a rendet és ahivatalt a melybe Isten _tesz_ a jó _erkölcs_  _cselekedet_ vannak _bizonyos_  _dolog_ a mellyek némelyekhez _illik_ másokhoz pedig nem _illik_ 

Valamint _hogy_ a mi rendünkhöz _kell_  _alkalmaztatni_ az üdveségre valo _cselekedet_ ugy atöb _cselekedet_ is a rendünkhöz _kell_  _fordítani_ és azokban azután szorgalmatosan _eljárni_ mert a mint már meg mondottuk senki evilágon ment nem lehet valamely _dolog_ és _hogy_ az Isten _megkíván_  _tőle_ a mi rendünkhöz _illendő_  _dolog_ 

Hogy _ha_ el lehet mondani egy szegénynek vagy egy _közönséges_ renden lévönek a _Szentírás_  _szerint_ meddig _fog_  _aludni_  _ó_ ! rest mikor _felébred_ álmodbol _aludni_  _fog_ egy _kevés_ egy _kevéssé_  _egy_  _kéz_ a másikára _tesz_  _hogy_ nyugodgyál és a szegénység nagy sebeségel reád _jön_  _de_  _ha_ serény vagy ate _ház_ nagy _bőség_ leszen arest a _hideg_ miat nem akart _dolgozni_ azért _koldulni_ is fog nyárba agyors _ember_  _gondolat_  _bőség_ szereznek _de_ a rest mindenkor szegény prov 792021

Hogy _ha_ illyen szokal a _dolog_ fel lehet ébreszteni az ollyanokot _aki_  _dolog_  _kell_  _keresni_  _élet_ az ollyanokot is _illet_ ezek egy részint _aki_ nem _kénytelen_  _dolog_  _keresni_  _kenyér_ mert mivel _hogy_ nintsen senki is _aki_ valamiért ne volna a világon és _aki_ nem _tartozik_ vétek alat rendihez _illendő_  _dolog_ : és mint _hogy_ másként is az _élet_ rövid és senki nem születik _tökéletesség_ azért nintsen senki _aki_ ne _tartozik_  _tanulni_  _hogy_ magát alkalmatossa _tesz_  _abban_ arendbe a melybe az Isten _tesz_ a _fejedelem_ vagy a _közönséges_  _jó_ szolgálattyára

Ha még ezekhez _tesz_ az áitatos _cselekedet_ mellyek minden nap szaporodnak és a mellyek _elsőbb_ a _többi_ ugy _bizonyára_ nem lészen _idő_ a _tunyaság_ se a nagynak se a _kicsiny_ 

Páter uram mondá angyélika _kegyelem_  _elfelejt_ az aszonyokot

Követem _kegyelem_  _felel_ apáter mert az illyen _közönséges_ valo letzkék mint ezek az aszonyokot ugy _tekint_ valamint aférfiakot

Mind azon _által_ azt el mondhattyuk _hogy_  _kivált_  _kétféle_  _dolog_  _foglalhat_ az aszonyok magokat _először_ –-

Valaki az ajton vagyon mondá _Diána_ angyelika nézed

Talám engemet _hív_ mondá máriánna mert _holmi_  _dolog_ parantsoltam volt _hogy_ véghez vigyék

Máriánna _felkelvén_ mondá _Diána_ igen _bán_  _hogy_ el _kell_ mennem és _hogy_ illyen _hasznos_  _beszélgetés_ félben _kell_  _hagyni_ 

Tudgyaé az aszszony mit _kell_  _cselekedni_ mondá angyélika azt _hogy_  _holnap_  _idő_ ide _jön_ az aszony _ebéd_ itt legyen az aszonynál mutatván _Diána_ és igy mind _ebéd_ elött mind _ebéd_ után _hallgathat_ a pátert

Jó szivel el várom mondá _Diána_ 

El _jön_  _tehát_ mondá máriánna


Ötödik napon valo _beszélgetés_ 
A _cselédes_  _gazda_  _kötelesség_ 

Más nap _tíz_  _óra_ mindnyájan _összegyűlvén_ még az ágyban _talál_  _Diána_ a kit is minek utánna _köszönt_  _ki_  _ki_ le üle és angyélika mondá apáternek

A minap azt kérdettem vala _kegyelmed_  _hogy_ mitsoda _tanács_  _ad_  _kegyelem_ az aszszonyoknak vagy mitsoda módót _hogy_  _elkerülhet_ a resttséget azt atsuda állatot _aki_ szüntelen _ostromol_ minket erröl _jut_  _ész_ az _Andromédes_  _história_  _hogy_ egy _király_ leánya _aki_ is igen szép lévén atenger parttyán egy _kőszikla_ volt _kötve_  _aki_ is várta _hogy_ a sárkány el nyelye akit el is nyelte volna _hogy_  _ha_ avitéz persa szárnyas lovon oda nem _érkezik_ és _megölvén_ a sárkányt meg nem szabaditotta volna _több_ mi illyen állapotba vagyunk mert magamot sem veszem _ki_ mivel aresttség minket _kötözve_  _tart_ és apokol fel nyitotta száját _hogy_ el nyellyen _jön_  _kegyelem_ a mi segittségünkre nyomja le _kegyelem_ azt a sárkányt és _feloldoz_ minket

Angyélika _felel_ apáter akegyelmed szavait nem _hallgathat_ egy _kis_ pirulás nélkül _mindazáltal_  _hogy_ a menttségel _idő_ ne _tölt_ inkáb _engedelmeskedik_ arra _ráemlékezik_ mikor mondám _tegnap_  _hogy_  _kivált_  _kétféle_  _dolog_  _kell_  _foglalni_ magokot az aszszonyoknak

Elöször _hogy_ a _gyermek_  _jól_ visellyenek _gond_  _főképpen_ midön még _kisded_ azt nem merném mondani _hogy_ még szoptatniok is _kell_ 

Azt _jól_  _cselekedik_  _kegyelem_ páter uram mondá _Télámon_ mert _hol_ látta _kegyelem_  _hogy_ a _főasszony_  _dajka_ legyenek

Valo _hogy_ nem igen láttam _felel_ apáter _de_ kellé mindenbe avilágot _követni_  _ha_ avilág roszul _cselekedik_ nem _kell_ roszat _cselekedni_ ez igen nagy viszá valo _élés_ mert _ha_ atermészet anyi _erő_ adot azaszszonyoknak akár mely _gyenge_ legyenek is _hogy_ agyermekeket _hordozhat_ és szülhessék anyit is _ad_ nékik _hogy_ azokot szoptathassák nem egész _hanem_ tsak _félanya_ az ollyan _aki_ nem _táplál_ evilágra _hoz_ magzattyát a _föld_ noha mindeneket teremt _de_ még is nem azért anya mindennek _hanem_ azért _hogy_ azokat _táplál_ nintsen ollyan állat _aki_ ne _táplál_ azö _kisded_ ollyanok az illyen anyák mint akik az uttzára _ki_ vetik _gyermek_ 

Oh páter uram mit mond _kegyelem_ mondá _Télámon_ az _irtóztató_ 

Igen is _irtóztató_ az ollyan _szokás_  _felel_ apáter mert ugyan nem vetié el az olyan anya agyermekét _aki_ még _gyenge_ lévén _aki_ még az anya méhétöl és vérétöl azon melegségében vagyon _aki_ tsak az annya után sir és suhajt annyira _hogy_ a _fenevad_ is meg _esik_ a szive rajta nem vetié el mondom a midön ollyan aszonynak adgya akinek _talán_ a _test_ nem _egészséges_ alelkinél és _aki_ nagyobra _becsül_ a _fizetés_ a _gyermek_  _de_  _bár_ szent volnais gondollyaé _kegyelem_  _hogy_ a _gyermek_  _egészség_ azért meg nem változik mivel el veszik tölle azt az _eledel_ a melyhez szokot és _idegen_  _eledel_ adnak nékie azt láttyuk _hogy_ a mely _eledel_ a _gyomor_ nem szokot az _egészség_ azért meg változik _de_ a mi még nagyob a _hogy_ amely _eledel_ meg ronttya az ö testét ugyan azon meg is ronttya az ö elméjit

Nem _megengedhet_  _kegyelem_ ezt a _filozófia_ mondá _Télámon_ mert _ilyenformán_ a lélek a mi _eledel_  _függ_ és ugy _testes_ volna alélek

Ezt az utalsot nem _tart_  _felel_ apáter _de_ más képpen _helyes_  _beszél_  _kegyelem_ 

Hogy _hogy_  _kérd_  _Télámon_ az _eledel_  _függ_  _tehát_ az én lelkem

Nincsen _különben_  _felel_ apáter azt _könnyű_ meg mutatni mert _ha_ atest meg romlik a rosz _eledel_ miat és _ha_ alélek nem munkálodhatik atesti _organum_ nélkül ebböl _következik_  _hogy_ vagy nem munkálodhatik vagy roszul munkálodik _hogy_  _ha_ azok az _organum_ meg romlottak

Nem igazé a _hogy_  _ha_ szemek _fájós_ a lélek nehezen láthat _hogy_  _ha_ a _fül_  _bedugódik_ nehezen _hallhat_ az _egészségtelen_  _agyvelő_ a szaglást meg gátollya a meg merevedet _tag_ a _tapasztalás_ és _ha_ anyelv roszul vagyon az _íz_ nem _érez_ 

Ezeket mind meg _enged_ mondá _Télámon_  _de_ mind ezeknek mi _köz_ vagyon az elméhez mikor anyelvemet _megéget_ és az _étek_  _íz_ nem _érez_ azért az én elmém nem okoskodhatiké

Mindgyárt meg mutatom _kegyelem_  _felel_ apater nem igazé a példának okáért _hogy_ ollyan _ember_ akinek _gyors_ és _éles_ elméje vagyon _ostoba_ lészen és semmire nem _emlékezik_  _hogy_  _ha_ valamely nagy seb _esik_ afején vagy valamely nagyon meg _esik_ vagy pedig a _betegség_ miat ez attol vagyon _hogy_ a mely _organum_ szükségesek az elméhez és az _emlékezet_  _meglévén_ sértve a lélek nem _okoskodhat_ik_ nem _emlékezhetik_ se nem akarhat azon _organum_ nélkül valamint _hogy_ nem is láthat nem _hallhat_ szem és _fül_ nélkül ugy az ö _értelem_ valo _cselekedet_ is nintsenek rendben _de_ mint _hogy_ azok az _organum_ az _agyvelő_ vannak _helyheztetve_ azt _könnyű_  _által_ látni _hogy_ arosz _eledel_ és a _betegség_ a melyeket _okoz_ árthatnak az _agyvelő_ és az _érzékenység_  _tartozó_  _organum_ mivel azt _tud_  _hogy_ az _eledel_  _emésztés_  _hasonló_ megyen végbe valamint az _égettborfőzés_ és ajó vagy rosz _gőz_ a _gyomor_ fel menvén az _agyvelő_ azok az elmének _organum_  _összeelegyedik_ 

Hát _ahonnét_ vagyon _hogy_ akik részegesek nem _emlékezik_  _jól_ valamire _hogy_ azok akik igen _megtölt_ magokat _apoplexia_  _eshet_ik_ és valamint _hogy_ a _gyermek_ a nagy _éhség_ és a szomjuság az elmét _megtompít_ ugy _ellenben_ a _sok_  _eledel_  _ostoba_ tészi öket _ha_  _Arisztotelész_ akarunk _hinni_ el _olt_ az elmének _frissesség_ valamint a _kevés_  _tűz_  _megfojtódik_ a _sok_  _fa_ alat

Már most _kezd_  _megfogni_ mondá erre _Télámon_ 

Ez igy lévén _tehát_  _felel_ apáter láttya _kegyelem_ mitsoda szükséges _elei_ venni _hogy_ a _gyermek_  _gyenge_  _test_ meg ne romollyék még _eleinte_ mivel a mely _betegség_ magában vészen _akkor_  _idő_ azok tsak nem mind _meggyógyíthatatlan_ lésznek és azok nem tsak _egyféle_ mivel azok _okoz_ a sikettségeket _hitványság_  _gyengeség_  _ostobaság_ és a rendeletlen rosz _erkölcs_ még arrol nem is szollok _hogy_ mitsoda _esés_  _törés_ nem szenvednek a _gyermek_ a _dajka_  _gondviseletlenség_ miat _ha_ valamely anya ezeket igy _általlát_ a mint szükséges is _ha_ tsak nem vak _hogy_ mondhat ellene az _igazán_ valo anyai _kötelesség_ 

Ez ugy vagyon mondá _Télámon_  _de_ akarjaé _kegyelem_ azt _hogy_ az anyák meg ronttsák _egészség_ 

Azt nem akarom _felel_ apáter mert a _természet_  _törvény_  _szerint_ a _felebaráti_ szeretet _elsőbben_ magunkon _kezdődik_ a valo _hogy_ a _gyermek_  _táplálás_ nagy _baj_ és sokal több _erő_ és _egészség_  _kíván_ mint sem vagyon azoknak az uri aszonyoknak kik _kényes_ neveltettek _de_  _gyakran_ nem a _gyengeség_  _okoz_  _hogy_  _oly_ igen _kímél_ magokat

Értem mit akar _kegyelem_ mondani mondá _Télámon_  _kegyelem_ is azt _tart_  _hogy_ nem más _okoz_  _hanem_  _hogy_ igen szeretik magokat

Azt már _felel_ apáter az ö lelkek üsméretire _hagy_  _de_ a _bizonyos_  _hogy_  _inkább_ aresttségtöl vagyon mivel a szüntelen valo _gondviselés_ melyet _kíván_ agyermek nevelés az öket _elijeszt_ a _sok_  _baj_  _sok_  _alkalmatlan_ sirás azért is _eltávoztat_ szemek _elől_ mind ezeket a menyiben lehet

Oh! páter uram mondá angyélika még más _ok_ is vagyon annak _hogy_ illyen aszonyok miért nem szeretik mindenkor látni _gyermek_  _talán_ azt még nem is _tud_  _kegyelem_ azért _hogy_ szégyenlik vénebeknek lenni agyermeknél igen is _fél_ attol midön a _gyermek_ annyának vagy mamának _hív_ meg azért meg is veszözik _ő_  _hanem_ igy _kell_ öket _hívni_  _édes_ anyocskám mikor pedig _idegen_  _ember_ vagyon aháznál _akkor_  _bátorságos_ neki _ha_ el vakarodik a _ház_ és meg sem mutattya magát _hát_ még mennyit látunk olyat _aki_  _teljesség_ nem szenvedi aháznál _hanem_ valamely _távol_ lako attyafiához _küld_ és ótt nevekedgyék amint lehet

Ez igen nagy _kegyetlenség_  _felel_ apáter és rettentö _bosszú_ is áll azért az Isten mert ugyan is _hogy_ lehet ollyan roszul _bánni_  _gyermek_ amidön olyan nagy _gondviselés_ szeretettel vannak akis kutyájokhoz a kinek is _különös_  _gondviselő_ és asztala vagyon és _ha_ valami _baj_ vagyon az egész _háznép_ szomoruságban _kell_ lenni _ha_ el _talál_ veszni vagy _megdöglik_  _ó_ ! _akkor_ az aszony meg vigasztalhatatlan

A minap egy uri aszonynál voltam mondá angyélika _aki_  _éppen_ illyen _természetű_ az aszony mutatván _Diána_ azért _küld_  _hozzá_  _hogy_ amennyiben lehet meg vigasztallya akis leánykája _iránt_  _aki_ is _halál_ volt mikor _hozzá_ menék _éppen_  _akkor_ pirongatá _egy_  _cseléd_ azért _hogy_ meg nem _enged_ magát maratni és _hogy_ a _kiskutya_  _megfenyeget_  _aki_ is igen _hamis_ és _ugató_ a mint ebböl meg láthattya _kegyelmetek_ valamely _becsületes_  _ember_ azért _jön_ az aszszonyhoz _hogy_  _köszönt_ el is _kezd_ leg aláb _három_ mondani az aszszonynak _kívánván_  _de_ továb nem mehete mert akis _kutya_ mindenkor reája ugrék valamikor meg akará _hajtani_ magát és a _kesztyű_  _kelletik_ magát _oltalmazni_ az után _ismét_  _elkezd_ az aszszonynak _kívánván_  _kötelesség_ erre a _kiskutya_  _ismét_  _ugatni_  _kezd_ és az _ember_  _ismét_  _oltalmazni_  _kelletik_ magát egy szoval az _ugatás_ miat lehetetlen vala meg _érteni_ a _köszöntés_ az aszszony _mindazonáltal_ egy nagy _karosszék_ ülvén némelykor _megint_ akis _kutya_ mondván _hallgat_  _kis_  _hamiska_  _de_ a _hamiska_ mint _hogy_  _kényes_ neveltetet volt azért tsak _ugat_ és annak abetsületes _ember_ lehetetlen vala _két_ vagy _három_ szonál _több_ mondani és _talán_ nem is mondhatot volna _ha_ szerencséjére _egy_ a leányok _közül_ bé nem ment volna és a _kiskutya_  _ki_ nem vitte volna az _öl_ 

 _de_  _hogy_  _ismét_  _visszatér_ az én _keserves_  _követség_ alig végezhetém el az aszony _üzenet_  _hogy_ mitsoda szomoruságal _ért_ leányának _betegség_  _hát_ azonnal nagy sirással _befut_ egy leány és mondá _ó_ ! aszszonyom _ihon_  _haldoklik_ a szegény _kisleányka_  _jön_ az aszszony és adgya reá áldását _ó_ ! _Ersok_  _felel_ az aszony _hogy_ mennyek én fel a _felső_  _ház_  _Ersok_ nagy sirásal mondá _ó_  _jön_ az aszony legyen _jelen_  _halál_ a _gyermek_  _ó_ ! _isten_  _felel_ az aszony _összehúzván_ szemöldökét _hagy_  _béke_ nekem ne _tör_ a _fej_ az olyanal _ennél_  _több_ nem veheték aleányka meg _hal_ egy _fertályóra_ mulva és mikor az annyának _tudta_  _ad_  _kis_ változást sem mutata mind ezeket a szemeimel láttam és _fül_  _hall_ 

Oh! Utálatos resttség _aki_  _felfordít_ atermészetnek _törvény_  _felkiált_ apáter _természet_ nélkül valo anyák nagy szükségtek vagyon arra _hogy_ az Isten más formában légyen atyátok mint _ti_ vagytok annyok _gyermek_ az illyen _kegyetlenség_ egészen _felháborít_ mivel az _oktalan_ állat akit ugy szeretnek _kárhozat_ lészen még valaha vagy is leg aláb példájokot _kell_ azoknak _követni_ látván _hogy_ azok mitsoda szeretettel vannak akis kölykökhöz atermészet és az Isten _törvény_ ellen is _cselekedik_ az ollyan _aki_ más képen _cselekedik_ 

Ugyan _ezért_ is mondám az _elébb_  _hogy_ az anyának a _gyermek_ valo _gondviselés_ ollyan _kötelesség_ a mely _feloldozhatatlan_ és _illendő_ egy jó _erkölcsű_ aszonyhoz _ezért_ is mondgya szent pál _hogy_ az anyák a magzatoknak szüléséért üdvezülnek _igyekezvén_ azon _hogy_ azok meg maradgyanak ahitbe aszeretetbe ésa szent _élet_ szelidségel 1 tim 215 azt is akarja _hogy_ az anyák azt _követ_ valamit parantsol az _özvegy_ 1 tim 54 egy ollyan aszony _aki_ a _becsület_ szereti _inkább_  _abban_  _foglalatoskodik_  _hogy_ a _gyermek_  _jól_ nevelhesse ámbár arra _ok_ légyen is _hogy_ maga ne szoptassa _de_ arra nintsen _hogy_ neveltetésére _gond_ ne legyen

Páter uram mondá _Télámon_  _hát_ tsak az anyákot illetié a neveltetés és az atyákot nem _holott_ én azt _tart_  _hogy_ az emberek _több_ látnak és _tud_ mint sem az aszonyok azért jobban is _tud_ a neveltetésnek modgyát

Noha én az anyákrol szóllók _felel_ apáter _de_  _mindazonáltal_ azt nem _ér_  _hogy_ az atyák mentek legyenek a _gyermek_  _gondviselés_ ugy szent pál ellen szollanék _aki_ is azt mondgya _ti_ is atyák ne _ingerel_  _harag_ magzatitokat _hanem_ nevellyétek öket atudományba és az ur _beszéd_  _intés_ eph 64

Nem _hogy_  _tehát_ azt mondanám _hogy_ az atyák nem _tartozik_ erre a _kötelesség_  _de_ sött még azt _tart_  _hogy_ ez az ö _fő_  _hivatal_ mivel agyermek _közönséges_ a férfiu és az aszony _között_  _de_ mint _hogy_ akülsö _dolog_  _teher_ a _férfiú_  _forog_ és _hogy_ azok adolgok _elfordít_ azért azt _tart_  _hogy_ az aszszonyoknak aháznál lévö _dolog_ legyen _gond_ az urát segittse és semmire ugy ne vigyázzon mint ajó neveltetésére _gyermek_ és arra vigyázon mind magáért mind az uráért akinek is arrol számot _kell_ adni néki

 _de_ sött még el is lehetne _osztani_  _egymás_  _között_ azt a _gond_ az aszonyra _bízván_ agyermeknek _gondviselés_  _mindaddig_ valamég agyermekségböl _ki_ nem kéll mivel _addig_ az _idő_ az aszony _jobb_  _gond_ visel reája mint sem a férfiu agyermekségböl _kikelvén_ az után a _férfiú_  _kell_  _kéz_ alávenni

E _szerint_  _felosztani_ aneveltetést ugy tettzik _hogy_  _természet_  _szerint_ valo _dolog_ aházasagba sött még a régiek is azt _követ_ nintsen _tisztességes_ vigasztalása egy _férfiú_ mondá egy régi _bölcs_ mint ollyan aszszonyt venni _aki_ részt veszen véle mind agonosz mind ajó szerentsében _aki_  _bízhat_  _titok_ és _kisgyermek_ tacit 11 ann

A _gyermek_ neveltetése az aszonyokot _illet_ mondgya _Arisztotelész_ és öket atudományokra _oktatni_ a _férfi_  _de_ curra rei fam _c_ 3

Nem _tud_ valojában meg mondani _hogy_ mellyikre adunk nagyob _gond_ mert valojában azon aszoktatáson áll az _ember_  _élet_ mint a melyet adnak néki _gyermekség_ azt nem _tart_ mint mások kik azt _gondol_  _hogy_ agyermekekel ugy _kell_  _bánni_ valamint a _kis_  _oktalan_ állatokal _aki_ nem _kell_ más _gondviselés_  _hanem_ tsak _enni_ adni mivel _ilyenformán_  _meghagy_ rontani elméjeket és szokásokat vagy adajkáktol vagy a _cseléd_  _holott_ azt meg _kell_ tudni _hogy_  _gyakorta_ az _ember_  _öregség_ ollyan lesz a mitsodás volt _gyermekkor_ 

Ezt minden nap _tapasztal_ mondá _Télámon_ mivel midön valaki panaszolkodik valakiröl azt mondgya ollyan meg átalkodot _hogy_ tsak a maga _haszon_ szereti ah! üsmérem én _ő_  _felel_ a masik mert mikor együt _tanul_  _két_  _óra_ is el veszekedet egy almáért

 _tehát_ a mely szoktatást adnak _először_ agyermeknek mondá apáter az _emberség_ ajó _erkölcs_ az _isteni_  _félelem_ azon fog allani az ö _élet_ mert mint _hogy_ a meg romlot _természet_ az _ifjúság_ mindenkor aroszra _hajol_ azért a mikor még az ág _gyenge_  _hogy_ ugy mondgyam _addig_  _kell_ meg _hajtani_ mert _ha_ még azt várják _hogy_  _megkeményedik_ arosz _szokás_  _akkor_ már nem _hajthatni_ ajora valamint avastag _fa_  _aki_ inkáb _eltörik_ mint sem _meghajol_ 

Ezt _bölcs_ mondgya _kegyelem_ páter uram mondá máriánna látom _hogy_ minden azt _tart_ a mit _kegyelem_  _mindazonáltal_ azal _megelégedik_ mondani _hogy_ a _gyermek_  _jól_  _kell_ fel nevelni _de_ senki nem szab arra rendet

A páter _felelni_ akarván erre félbe _kelletik_  _hagyni_ mivel vivék az _étek_ az asztalra

Ebéd után _ki-ki_ a maga _hely_ ülvén mondá apáter

Az attol vagyon mert azt _gondol_  _hogy_ a _keresztény_  _között_ mindenik _tud_  _hogy_ a _gyermek_ neveléséhez _közönséges_  _egyéb_ nem _kívántatik_  _hanem_  _hogy_ az ö szándékát akarattyát és _cselekedet_ arra ajora _kell_  _fordítani_ a melyre nékünk rendet szab a szent vallás és _hogy_  _különös_ arra a végre nevellyék a melyre _céloz_  _tudniillik_ arra arendre vagy _hivatal_ a melyre rendelik a _gyermek_ ezt is _hív_ nevelésnek ez ollyan nagy _dolog_ a mint már meg mondottuk _hogy_ eza _kútfő_ vagy magja annak ajonak vagy rosznak a melyet látunk _hogy_ egy _ember_  _cselekedik_ egész _élet_ mit mondgyak ugyan attol is származik egy _ország_  _boldogság_ vagy romlása mivel _egy_ ajó _erkölcs_  _függ_ a másika a lakosok rendeletlenségétol vagyon

Ugyan erre az _ok_ valo nézve is nevelték persiában _közönséges_ agyermekeket _sok_  _ország_ vagyon ollyan mondgya xenophon _ahol_ kinek kinek szabad ugy nevelni _gyermek_ a mint tettzik _ahol_  _törvény_ szabnak avétekért _hogy_ azt ne _cselekedhet_ik_ és azért meg is _büntet_  _de_ persiában nem ugy vagyon mert ót a törvény _elei_ veszi avéteknek és meg gátollya alakosokat _hogy_  _abban_ ne _esik_ itt a _gyermek_ neveléséröl valo _törvény_  _kell_  _érteni_ in Cyrl

A _gyermek_ nevelésének _idő_ ollyan _drága_  _hogy_ nintsen olyan _óra_ a melyben nem _kell_  _ő_  _tanítani_ 

Hogy _hogy_ páter uram _kérd_  _Télámon_ kivánnyaé _kegyelem_ azt _hogy_ még a _csecsszopó_  _gyermek_ is _tanít_ 

Igen is _felel_ apáter _mihelyt_ az akarat és a _különböztetés_  _benne_  _ki_ tettzik

Láttam olyan _gyermek_ mondá angyélika a kit _oly_  _sok_  _idő_ szoptottak _hogy_ maga vitte a _dajka_ alá a széket mikor szopni akart

 _de_ miért nem _kell_ öket mindgyárt az _emberség_  _tanítani_  _felel_ apáter _mihelyt_ már azt meg üsmerik a mi nékik szükséges mivel azt észre sem veszük _hogy_ még atermészet is az _emberség_ von minket lehet _hát_ néki egy _kis_ rendet szabni az _emberség_ még _abban_ az _idő_ is a melybe az ö elméje tsak avétekre vonsza

Ez igy lévén _feltesz_ magunkban _hogy_ ollyan _gyermek_  _kell_ fel nevelnünk akinek szüléi jó rendbe vannak és _aki_  _abban_ vagyon modgyok _hogy_  _jól_ neveltethessék

Mondgyuk el _tehát_  _hogy_ nintsen olyan _főrend_ lévö _aki_ nem _kíván_  _hogy_ a _gyermek_  _emberséges_  _ember_ ne lenne ezt az egész világ _kíván_ söt még azok is akik leg rendeletlenebbek és _aki_ a jó _erkölcs_  _kerül_ azok azt szeretik és _kíván_  _gyermek_ azt is akarják _hogy_ a _gyermek_ a nemzettségekre valo nézve avilágban valo elö menetelre alkalmatosak lehessenek és igy a _gyermek_ neveltetése _két_ végre _céloz_ 1 _hogy_  _emberséges_  _ember_ legyen 2 _hogy_ alkalmatos legyen _hivatal_ 

Hogy ezt meg lehesen _érteni_ azt meg _kell_ tudni _hogy_ a _gyermek_ neveltetése _három_  _idő_  _osztatik_ az elsö _idő_ az amelybe a _gyermek_ az anya _kéz_ alat vagyon amásodik a melybe az attya _gondviselés_ alat vagyon aharmadik _idő_ az a melyben a _gyermek_ a neveltetésböl _kikelvén_ magára _hagyatik_  _ebben_ a _harmadik_  _idő_ sirhat vagy _örülhet_ a _gyermek_ rosz vagy jó neveltetéséért _ebben_ láttzik meg _ha_ alkalmatosé vagy nem _elérni_ azt amire rendeltetett

Az Anyát _illetvén_  _tehát_ az elsö _idő_ ez annál is nehezeb és _gondos_  _hogy_ a _természet_  _indulat_ nem az _okosság_ vezetvén mód nélkül sebessek mivel egy _gyermek_ minden mozgása tsak az _étel_ és az _étel_ vagyon _hogy_  _ha_ meg _haragszik_ tsak az _étel_  _megcsendesedik_ valamint az _oktalan_ állat és mint _hogy_ még az _oktalan_ állatok is _éhezni_  _hagy_ akisdedeket _hogy_  _enni_  _taníthat_ a _gyermek_  _tanítás_ sintsen _jobb_ mód mint _ebben_ a _természet_  _követni_ 

Ugyan _gyönyörűség_ nézem némelykor mondá angyélika a madarakot _aki_ minek utánna fel nevelték volna a _fia_ az után _enni_  _tanít_ nem _hajt_ arra akar menyit _kiált_  _kér_  _hanem_ olyan _hely_ viszik öket _ahol_  _ennivaló_ vagyon ott _előtte_  _eszik_ az után apélda és az _éhség_  _megtanít_  _fia_ az _étel_ 

E nintsen _különben_  _felel_ apáter _mihelyt_ egy _gyermek_  _különböztetni_  _kezd_ adgyák néki a mit _kíván_ vagy még _több_ is azonal _akaratos_ és _kényes_ lészen az _étel_ pedig _finnyás_ némely _eledel_ meg _kezd_ utálni a mely szégyenire válik mind magának mind azoknak akik nevelték _sokszor_ még azt elsem _hagy_  _ellenben_ adgyanak néki _enni_ mértékel ollyan okon modon _hogy_ a _kéz_  _megcsókol_ magát _tiszta_  _tart_ mindent _megköszön_ illyen formában _ha_ nem üsméri is _de_  _megtanul_ az _emberség_ és atisztaságot nem _kell_ néki semmit is adni midön sirva vagy _harag_  _kér_ valamit az ö _kis_ elméjében meg utállya még mind ezeket és látván _hogy_  _harag_ semmit sem nyerhet és _ha_  _enni_ akar _jámbor_ szofogadonak _csendes_ és _tűrő_  _kell_ lenni igy lassanként ezekre _fordít_ az elméjit és ajó _erkölcs_ sengéjét adgyák _beléje_  _szófogadó_ és _csendes_  _tesz_  _ő_ 

 _de_ még arra is _kell_ vigyázni _hogy_ nem _kell_ sokat vagy rendeletlenül _enni_ adni agyermeknek _had_ szokjék lassanként el szenvedni az _éhség_ a _bizonyos_  _hogy_ a _torkos_ nagy _ember_ nem lehet _csinálni_ mivel socrátes azt mondgya _hogy_  _aki_ másoknak parantsol annak szükséges _hogy_  _tud_ szenvedni az _éhség_ szomjuságot _hideg_ meleget másként _hivatal_  _jól_ végben nem viszi nem _kell_ néki ugy _enni_ adni valamint sokan _cselekedik_  _hogy_ napjában akár mikor _eszik_ se sokat _egyszer_  _hanem_ rendet _kell_ arra szabni és _kevés_  _kell_ adni _egyszerre_ illyen formában lehet atürésre és az _éhség_ szoktatni

Arra is _kell_ vigyázni _hogy_  _micsodaféle_  _étel_ adnak néki nem _kell_  _ő_ a _finnyásság_ szoktatni mert azután zablodó és _kényes_ lenne _hanem_ igen _közönséges_  _étel_  _kell_  _tartani_  _had_ szokjék mindent _megenni_  _hideg_ meleget sóst _édes_ mindenkor a mértékletességet _dicsér_ anagy _ember_ 

Mind ezek után láttya _kegyelmetek_  _hogy_ semmi _különös_ rendet nem szabok olyan _okos_ személlyek elött szollok akik meg _tud_ választani a _gyermek_  _természet_ mert példának okáért _ha_ a _gyermek_  _egészségtelen_ tudni valo _dolog_  _hogy_  _gyenge_  _étel_  _kell_  _táplálni_ noha nem látom _hogy_ a paraszt emberek _gyermek_ akit nem _kényeztet_  _hogy_ azért _beteg_ légyen sött még azok _kövér_  _izmos_ vidámok

Hasonlot mondhatok aruházattya _iránt_  _soha_ nem _kell_ a _gyermek_ arra szoktatni _hogy_  _sok_ ruha legyen rajta mert mentöl több ruha vagyon az _ember_ annál inkáb _megérez_ a _hideg_ és _idő_  _kis_  _kemény_  _idő_ sem mér _ki_ menni aházbol

A _gyermek_ nem _kell_ igen _cifrázni_ mert _ha_ láttya _hogy_ másoknál _cifra_ mindgyárt _több_ fog maga felöl _tartani_ és _kevély_ lészen azután ez a rosz _erkölcs_ a több jó _erkölcs_  _meggátol_ 

A _gyermek_ midön már _jól_  _kezd_ szollani lehet neki meg mutatni abetüket a nem ollyan nehéz _dolog_ a mint _gondol_  _közönséges_ tsak arra _kell_ vigyázni _hogy_ a _játék_  _gyanánt_ legyen a _gyermek_ más _egyéb_  _haszontalan_  _játék_  _megtanít_ a _gyermek_ miért nem lehetne _játék_  _közben_  _ő_ abetükre _megtanítani_ annak _könnyű_ modgya nem lehet mint a _játszókártya_  _írni_ abetüket agyermek _azonkívül_ is _kap_ a _kártya_ mindenik _kártya_ ugy _kell_ el nevezni valamitsoda _betű_ vagyon rajta a _gyermek_ észre sem veszi _hogy_ meg üsméri a _betű_ és _hogy_  _oly_  _hasznos_  _megcsal_  _ő_ arra is _kell_ vigyázni _hogy_  _aki_ fogja néki a _betű_ és az _olvasás_ mutatni ugyan attol is várjon a _gyermek_  _több_ mint mástol _hogy_  _had_  _kedvel_  _ő_ 

Azt egy nehánytol _hall_ mondá angyelika _hogy_ én már _hétesztendős_  _kor_  _jól_  _olvas_ 

A nem _csoda_  _felel_ apáter ugyan igy is _kell_  _cselekedni_ agyermekekel lehet is öket lassanként az _imádság_ szoktatni és _tanítani_ ahit ágazatit _elébe_ adni és azt egy _kevéssé_ nékik meg magyarázni és vélek _megértetni_ példának okáért arra _tanítani_  _hogy_ az Isten mindeneknek ura _hogy_ az ö akarattya _szerint_ lesznek mindenek _hogy_ ö tölle veszük ajót és a nyomoruságot _hogy_ ö adgya az _élet_  _ha_ szinte nem láthattyuk is _ő_  _de_ ö mindenüt vagyon mindent ö _cselekedik_ mindennel néki _tartozik_  _tisztelet_ szeretettel _hálaadás_  _őhozzá_ is _kell_ sietnünk _de_  _hozzá_ ugy mehetünk _ha_  _követ_ ajó _erkölcs_ a jó _erkölcs_ ugy _követ_  _ha_ a parantsolatot meg _tart_ hapedig aparantsolatot meg _tart_ a _mennyország_ meg adgya azok pedig pokolba mennek kik meg nem _tart_ 

Hogy _ha_ aparantsolat _szerint_  _él_ semmitöl nem _kell_  _félni_ sem aveszedelemtöl sem a szerentsétlenségtöl még a _halál_ sem mert minden azö akarattyátol _függ_ és azö akarattyán áll ami _halál_ mindeneket ugy rendel és _kormányoz_  _hogy_ azö akarattya _beteljesedik_  _miirántunk_ és mindenek azö _dicsőség_ és az _ő_ szeretöknek _java_ legyenek

Mint _hogy_ pedíg az ö akarattya _szerint_  _kell_  _cselekedni_ és _az_ szabni magunkot azért _két_  _dolog_  _kíván_  _mitőlünk_ az elsö a _hogy_ szüntelen _kér_ azt tölle a mi nékünk szükséges és _hogy_  _elfordít_ töllünk agonoszt a második a _hogy_ ugy visellyük magunkot _hogy_ mit _kér_ el vehessük mert azok kik munkálodnak az Isten áldását veszik _de_ azok nem kik a resttségben _él_ példanak okáért _haszontalan_  _győzedelem_  _kérni_  _ha_ nem akarunk _harcolni_  _bő_ aratást _kérni_  _ha_ nem vetünk

Arra _kell_  _tehát_ agyermeket _tanítani_  _hogy_ ez a _két_  _dolog_ együt _jár_ a munka és az _imádság_ mert semmit sem nyerünk _hanem_  _kér_ és _haszontalan_  _kér_  _ha_ azon nem _igyekezik_  _hogy_ meg nyerhessük _hogy_ pediglen meg lehessen értetni azokal agyenge elmékel az _isten_ mindenhatoságát _elébe_  _kell_ adni a _földi_  _természet_ mutatni _kell_ néki az _ég_ és a _csillag_ 

Hogy _hogy_ a _gyermek_  _felkiált_  _Télámon_ én azokat magam sem _tud_ 

El _hisz_  _felel_ apáter mert _gyermekkor_ nem _tanít_ arra _kegyelem_ midön a _gyermek_ anapot nézi azt méltán _csodálhat_ és mitsoda _helytelenség_ volna _abban_  _ha_ véle meg üsmértetik _hogy_ az a nap _ha_ szinte nagyob légyen is a _föld_  _de_ az Isten szolgája és arra rendelte _hogy_ az egész _természet_ vilagosittsa _ha_ ollyan _fényes_  _csodálatos_ és nagy _dolog_  _engedelmeskedik_ annak a nagy urnak _hát_ az _ember_  _aki_  _oly_  _kicsiny_  _oly_ nyomorult _oly_  _gyenge_ és _aki_ el mulik mint az árnyék _hogy_ ne _engedelmeskedik_ 

Végtire arra _kell_ vigyázni _ha_ azt akarják _hogy_ a _gyermek_  _idő_  _megérik_ elméje _soha_ nem _kell_ néki ugy _beszélni_ mint _gyermek_  _hanem_ ugy mint _ha_ volna _harmincesztendős_ 

Még _eleinte_  _kell_ az elméire adni _hogy_ nagy _gondolat_ legyen az _isteni_  _félelem_ és szeretet felöl és _bizodalom_ az ö mindenhatoságaban _-e_ lassanként _megbátorít_ a _gyermek_  _de_ azt _teljesség_ meg nem _kell_  _engedni_  _hogy_  _őelőtte_ valamely rettentö _dolog_  _beszél_  _ijesztő_  _holttest_  _babonaság_  _éjszaka_  _járó_ lelkekröl az illyeneket meg _kell_ véle üsmértetni _hogy_ nem _kell_ ezektöl _félni_ mivel az _ördög_ nintsen semmi _hatalom_ és _hogy_ ollyan átkozot _teremt_ állat akinek nintsen szabadságában az _ember_ mivel az _ember_ akristus _örökség_ meg szabaditván _ő_ az _ördög_ rabsága alol ugyan ö is a mi valoságos urunk _gondviselő_ és _ha_ ö velünk vagyon semmi nékünk nem árthat

Nem _hogy_  _kell_  _félni_ aholt _test_  _de_ azt még szeretni _kell_ és _tisztelni_ a nékünk semmit nem árthat valamint egy _darab_  _kő_ mondám _hogy_ szeretni _kell_ azt mert _mihozzánk_  _hasonló_ és _az_ olyan szánakodásal _kell_ lennünk amelyel akarnok _hogy_ mások lennének _hozzá_  _holta_ után _tisztelet_ is _kell_  _az_ lenni nem _tekintvén_ azt ugy mint egy _dög_  _hanem_ ugy mint a szent léleknek _templom_  _aki_ is láthatatlan képen lakozik azoknak _test_ kik az Isten _kegyelem_  _meghal_ a setéttségben valo _félelem_ is _ki_  _kell_ üzni elméjekböl _megértetvén_ vélek _hogy_ a setettségben nintsen semi rosz az Isten ugy viseli _gond_  _éjszaka_ valamint napal és _hogy_ tsak a _félelem_  _okoz_ azt azokba _aki_ azt _gondol_  _hogy_ valamit látnak _éjszaka_ 

Nem _kell_ öket semivel is _ijeszteni_  _hanem_  _hogy_ tsak a vétektöl _fél_ azt meg is _kell_ vélek utáltatni mondván _hogy_ az Isten _gyűlöl_ avétket

Azután elméjekre _kell_ adni _hogy_ nagy _tisztelet_ legyenek az _egyházi_ renden lévökhöz kik a _Krisztus_  _kép_ viselik

Elméjekre _kell_ adni _hogy_ nagy _tisztelet_ szeretettel és _engedelmesség_  _kell_ lenni szüléjekhez mivel az Isten azt mondgya _hogy_ az _aki_ az urat _fél_  _tisztel_ az ö attyát és annyát és szolgál azoknak kik a világra _hoz_ mint urainak eccles 38

Az elméjekben _kell_  _oltani_ az _igazság_ szeretetét _megutáltatván_ vélek mind azt valami _igazságtalan_ és _hogy_ mitsoda rut _dolog_ mást meg szidni _bántani_ és valamit lopni

Az után az _emberség_  _kell_  _tanítani_  _megértetvén_ vélek _hogy_  _emberséges_  _kell_ lenni szelidnek alázatosnak mindennel _jótevő_ másnak _örömest_  _kell_ szolgálni _de_  _főképpen_  _irigy_ nem _kell_ lenni _ha_ mások valamit _jobban_  _cselekedik_ azt nem _kell_  _irigyelni_ sött még ajó _természet_  _abban_ áll _hogy_ maga meg vallya _fogyatkozás_ ez a letzke igen _hasznos_ azért _hogy_ még _idő_  _ki_ lehesen _oltani_ a _kevélység_ szivekböl _de_ azon _kell_ igen _igyekezni_  _hogy_  _igazmondó_ lehessenek és _egyenes_ meg utállyák a _kétszínűség_  _csalárdság_  _hazugság_  _ihon_ ezekre lehet _oktatni_ agyermekeket lassanként

A mi pedig a szokást _illet_ aleg inkáb apéldan áll mivel agyermek ollyan mint a majom azt _cselekedik_ a mit lát azert igen _kell_ arra vigyázni _hogy_ nem _kell_ semit mondani vagy _cselekedni_  _előtte_ nem tsak roszat _de_ még ollyat is a mi szabados volna vigyázni _kell_ atselédekre kik mellettek vannak _hogy_ jó szokásuak legyenek

Midön pedig a _gyermek_ egy _kevéssé_  _erősödik_ lehet valamely nyelvre _tanítani_  _főképpen_ adeák nyelvre

Némely urak mondá angyélika meg akarták probálni _ha_ lehetneé a _deák_ nyelvre _megtanítani_  _gyermek_  _természet_  _szerint_  _könyv_ nélkül valamint a magyar szót _tanul_ adajkájoktol és a _kívánság_  _szerint_ ment végbe én magam láttom azokot a _gyermek_ 

A meg lehet _felel_ apáter _de_ azok az urak észre vették azután _hogy_ az _olyanformán_ valo _tanulás_ nintsen _fogyatkozás_ nélkül _tud_  _hogy_ azt meg is orvosollyák a midön a _gyermek_ jobban _kezd_ tudni adeak nyelvet mert az elsö _fogyatkozás_ a _hogy_ a _gyermek_ nem _tudván_ a nyelvnek réguláit _soha_  _tiszta_ se nem szolhat senem _írhat_ és ollyan lészen mint aköz nép _aki_ nem _tud_  _ok_ adni annak amit mond amely igen nagy _fogyatkozás_ mert _hogy_ lehet másokot _oktatni_  _ha_ maga nem _tud_ amásodik _fogyatkozás_ a _hogy_ a _gyermek_  _kikelvén_ agyermekségböl semmi féle nyelvet azután _jól_ meg nem tanulhat mert viszá nem térhetvén a _dajka_  _öl_  _aki_ minden _baj_ nélkül _tanul_ a nyelvet és semmi rendit nem üsmervén atanulásnak azután igen nagy _baj_  _kell_ néki valamely más nyelvet _megtanulni_ az _írás_ pedig el nem _kell_ vélek mulatatni igen jó mikor már egy _kevéssé_  _írni_  _tud_  _hogy_ valamely _könyv_  _leír_  _holmi_ az _aritmetika_ meg _kell_ öket _taníttatni_ és _ha_ tsak _kevés_ is _had_  _tud_ a _geográfia_ ehasznos minden féle renden lévönek

Hát a _leánygyermek_ mit mond _kegyelem_  _kérd_ mariánna

Mind ezekböl el lehet venni _felel_ apáter a mi nem aleányokhoz valo és olyanokra _tanítani_ a mi öket _illet_ ugy mint minden féle varrásra rajszolásra _csipkekötés_ szükséges volna egy leánynak minden féle munkát tudni

Emlékezem arra mondá angyelika _hogy_ az anyám velem nagy alakot _csináltat_ és annak _gyakorta_  _köntös_  _kelletik_  _csinálni_ a nekem mulattság volt azonban azt is _megtanul_  _hogy_ miképpen _kell_ a _köntös_ meg szabni és meg varni

A mi pedig a _gyermek_ mulattságokot _illet_ mondá a páter meg _kell_ nékiek _engedni_  _hogy_  _had_  _futkos_ a _verőfény_ szélben _eső_  _hideg_ melegben _főképpen_  _had_  _játszódik_  _teke_ a meg _erősít_ a _kar_  _de_ meg nem _kell_  _engedni_  _hogy_ mindenkor tsak a _játék_  _tölt_ az _idő_ mert azután semmire nem adnák elméjeket a _tánc_ is meg lehet nékiek _engedni_ némelykor

 _de_ a nem _fér_ az én _fej_ mondá _Télámon_  _hogy_ lehetne anyi féle _dolog_ egy olyan _gyermek_ a _fej_  _tölteni_  _aki_ alig _tud_ szolni

Méltan _csodálhat_ azt _kegyelem_  _felel_ a páter mivel én azt nem mondottam _hogy_ a _fej_  _tölt_ ezt agyermeknek _mihelyt_ szolni _kezd_  _hanem_ azt akartam mondani _hogy_  _mihelyt_ a _gyermek_ szolni _kezd_  _kezd_ mindgyárt ezekre _oktatni_ mert _hogy_ ugy mondgyam _akkor_  _kezd_ az elméje _csírázni_ és ezekre lassanként _taníthat_  _mindaddig_ valamég az annya szárnya alat marad

 _de_ jó nevelés nem lehet _hogy_  _ha_ tsak meg nem _int_ a _gyermek_ a vétekröl a melybe _eshet_ik_ mivel abölcs azt mondgya _hogy_ a _bolondság_ a _gyermek_ szivéhez vagyon _kötve_ és az _intés_ veszeje azt _onnét_ el üzi nem _kell_  _tehát_ ö tölle _kímélni_ az _intés_ mert _ha_  _ő_ meg ütöd veszövel _abban_ meg nem _hal_ és meg szabaditod az ö lelkét mondgya abölcs prov 22152313 ollyan szükséges _ő_ meg _inteni_  _hogy_  _gyűlöl_  _ő_ az _aki_ meg nem _int_  _aki_ pedig meg _int_ a szereti

Az Isten parantsollya _tehát_  _fenyíték_  _tartani_ agyermeket az Isten parantsollya nékünk mondgya lactencius _hogy_ mindenkor agyermeken _tart_  _kéz_ az az _hogy_ mindenkor _megint_  _ő_ mikor roszul _cselekedik_ ne _hogy_ anagy _kegyesség_ és szeretet _idő_ meg ronttsa szokását azt nem tsak a _gyermek_  _java_  _kíván_ az atyáktol és az anyáktol _de_ söt még az atyáknak és az anyáknak _java_ lészen _ha_  _megint_  _gyermek_ mivel aszent lélek azt mondgya _hogy_ a _bölcs_  _fiú_ az attyának _öröm_ vagyon az _esztelen_ pedig az annyának szomoruságára

 _de_ amennyiben _hasznos_ és szükséges az _intés_ annyiba veszedelmes _hanem_  _okosság_ és nem _helyes_ megyen végbe arra _kell_  _hát_ vigyázni _hogy_  _soha_ sem _kell_  _keménység_ mutatni a _gyermek_ mert _ha_ valamely roszra vagyon _hajlandóság_ azt még meg szaporittya valamely _kis_  _csalárdság_ azért _hogy_ magát meg menthesse a _büntetés_ sött még szükséges némelykor látatlanná _tenni_ az ö _kis_  _fogyatkozás_  _hogy_ jobban _ki_ lehessen _tanulni_ némely _értelmes_  _ember_ szokások a _hogy_  _külső_ ugy _tetet_ magokot mint _ha_ valamely roszra _hajlandóság_ volna noha azt utállyák _belső_ azért _cselekedik_  _hogy_  _kitanulhat_  _belső_ valo rosz _hajlandóság_ azoknak _aki_ laknak és magokot azoktol _megoltalmazhat_ azon _kell_  _hát_  _igyekezni_  _hogy_ a _gyermek_  _bizodalom_ lehessen _benne_ söt még avétket is meg _kell_ néki _engedni_  _ha_ meg vallya mert _ha_ igen szükséges meg üsmérni a _természet_  _jóravaló_  _hajlandóság_  _hogy_ azt lehessen segitteni még szükségeseb aroszra valo _hajlandóság_  _hogy_ azt meg lehessen elözni

Meg _kell_  _jól_ üsmérni és visgálni _hogy_ mitsoda roszat _cselekedik_ a _gyermek_ mert valami a _hamisság_  _engedetlenség_ vakmeröségtöl és ahazugságtól _jön_ azt meg _kell_  _büntetni_  _de_ a mely vétkek nem szán szándékal valok meg _kell_ néki _engedni_  _hogy_  _él_ kedvetlenedgyék

Arra is _kell_ vigyázni _hogy_ midön akis _gyermek_ sirnak _gyakorta_ annak _tulajdonít_  _hogy_  _haragszik_ vagy _akaratoskodik_  _holott_ némelykor valamely _fájdalom_  _érez_ és azért sirnak még is némely anyák azon fel indulnak _megharagszik_ és _jól_  _megver_ öket epedig rendeletlen _keménység_ szükséges _tehát_ minden _indulat_  _kitanulni_ azoknak agyenge lelkeknek _hogy_ meg lehessen _orvosolni_ 

Külömbözést _kell_  _tenni_ azö sirások _között_ és meg látni _hogy_ mikor sirnak _akaratosság_ és mikor _helyes_  _ok_ azt _könnyű_ meg üsmérni az _első_ meg _kell_  _büntetni_ mikor pedig _helyes_ sir meg _kell_ vigasztalni nem _kell_  _kemény_  _bánni_ vélek azért _hogy_ több _ész_ legyen mint sem a mint vagyon _ér_ azt mikor valamit jobban akarnak vélek _cselekedtetni_ mint sem töllök lehet mivel se a _keménység_ se averés _ész_ nem _ad_ és midön _erő_ akarnak valamely jót _cselekedtetni_ a nem _tart_ sokáig azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ az akarat ót légyen és mint _hogy_ az Isten _tehet_ azt _jó_ szükséges _kérni_ azt a szent atyát _hogy_ nevellye fel _kéz_  _által_  _gyermek_  _aki_ is az ö _gyermek_ 

Ha az _intés_ szóllottam a _jutalom_ is _kell_ szollanom a mindenkor meg volt _hogy_ ajó _cselekedet_ meg jutalmaztatták és aroszat meg büntették azért igen jó a _kisded_ valamely _kis_ ajándékokal _felindítani_  _dicséret_ és _kegyesség_ ajora venni mind ezekhez azt adom _hogy_ aszüléknek nem _kell_  _egyik_ jobban _kedvezni_ mint a másikának _hanem_  _egyaránt_ szeresék _gyermek_ 

Gondolom _hogy_ már ezekröl _elég_ mondottam _egyéb_ nem is akartam _hanem_  _hogy_ a jó _erkölcs_ magját vessem el el sem vesztettem _idő_  _hogy_  _ha_ azt szorgalmatoságal munkálodgyák epedig a férfiu _hivatal_ lészen _ezután_ mivel az aszony az ö _kéz_ adgya ezt a _kis_  _csemete_  _hogy_ ö visellyen _gond_ reája _ha_ férfiu a _gyermek_ mert _ha_ leány az anya _kéz_ alat marad

Mostanában már _hogy_  _megmond_ rövideden mitsoda formában _kell_  _bánni_ az atyának _gyermek_ akinek _gond_  _kell_ lenni reája és _aki_ már nyolcz vagy _kilencesztendős_  _előbbször_ azt mondom _hogy_ tsak azt _követ_ a mint eddig _bánik_ véle és semmit _abban_ el ne _hagy_  _de_ mostanában _kell_  _jól_ meg üsmérni a _gyermek_  _természet_ és _hajlandóság_ mert ezen áll a jó nevelésnek modgya az az _hogy_ tudni _kell_  _követni_ a _természet_  _hajlandóság_ mivel _az_  _kell_  _intézni_ mind azt amire akarják _ő_  _tanítani_ példának okáért _ha_ a _hadakozás_ vagyon _hajlandóság_  _az_  _képest_  _kell_ nevelni _ha_ atörvényes _dolog_ akereskedésre az _egyházi_ rendre vagy valamely mesterségre az ö elméjét ezek _szerint_  _kell_  _igazgatni_  _de_ arra _jól_ reá _kell_ vigyázni _hogy_ meg _kell_  _különböztetni_ agyermeknek valoságos _hajlandóság_ a nyughatatlan változo elmétöl a mely mindent akarna látni és _cselekedni_ és mindenen _kap_  _eleinte_  _de_ az után _csakhamar_  _abbahagy_ 

Eddig a _kor_ agyermeknek _elég_ volt _hogy_ valami _kevés_  _tudhat_  _mindabban_ a melyröl szóllottunk _de_  _ezután_ azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ azokat _hovatovább_ jobban _megtanulhat_ vigyázván arra _hogy_ valamit roszul meg ne _tanul_ mivel _jobb_  _hogy_ valamit ne _tud_  _hogy_ sem azt roszul _tud_ menyi _ember_ vagyon ollyan _aki_ azt _gondol_  _hogy_  _tud_  _sok_  _dolog_  _holott_ azokot nem _tud_ 

Itéllye el _kegyelmetek_  _hogy_ mitsoda nagy rendeletlenség _történik_ minden nap az ollyan lelki pásztorért _aki_ el hitették és _aki_ magával is _elhitet_  _hogy_  _tudós_  _holott_ alig _tud_ avallásnak némely _fő_ részeit vagy _talán_ még azokat roszul _tud_ vagy az olyan _bíró_  _aki_ atörvényt tsak _imígy-amúgy_  _tud_ vagy _talán_  _éppen_ nem _tud_  _jól_ meg _kell_  _tehát_ azt _tanulni_ a mire adgya magát az _ember_ 

Haszontalan volna itt arrol szolnom _hogy_ mit _kell_ az _ifjú_  _tanulni_ mivel az _iskola_  _aziránt_ rend vagyon _de_ arend mellet nagyon _kell_ vigyázni az _oktatás_ mivel ugy lészen attyának _öröm_  _oktat_  _fia_ mondgya abölcs és vigasztalásodra leszen és _gyönyörűség_ lelkednek prov 29 17

 _de_ mindennek elötte azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ az Ó és az _újtestamentum_  _olvas_ és _tanul_  _de_ az _oktatás_ még másal is _kell_ segitteni fel _kell_  _indítani_ a mi _tanítvány_ a _becsület_ szeretetire _megértetvén_ véle _hogy_ tsak ajó _erkölcs_  _általmehet_  _elé_ avilágba meg is _kell_ véle éreztetni a _becsület_ mert el nem lehet _hinni_ mitsoda _hasznos_ az illyen _ösztön_ 

Eleibe _kell_ adni _hogy_ a jó _erkölcs_  _két_ részen vagyon az áitatosság és az _egyenesség_ az áitatosság _fundamentum_ mindennek és az áitatosság _abban_ áll _hogy_ az _isten_ meg üsmérjük szeresük _fél_ és parantsolatit meg _tart_ az _egyenesség_ pedig _illet_ az _ember_ valo _élet_ és a mely _fundamentum_ az _igazság_ az _igazság_ pedig _belső_ és _külső_ a _belső_  _igazság_ az a melyet nevezük jó _hit_ mikor valaki _oly_ jó _hitű_  _hogy_ mindenkor _igaz_ szól _fogadás_ meg _tart_ lelke üsmerete ellen semmit nem _cselekedik_ akülsö _igazság_ az a mely nékünk meg nem engedi _hogy_ valakinek _kár_  _igyekezik_ és _ha_  _kár_  _tesz_ azt _helyrehoz_ egy szoval ajó _erkölcs_  _által_ lehet valaki _emberséges_  _ember_ és _hogy_ ellene _kell_ mondani avilágban mind a _becsület_ mind a jó névnek _ha_ jó _erkölcsű_ nem leszünk

Erre valo nézve szüntelen az elméjében _kell_ azt verni a mi _tanítvány_  _hogy_ az _isten_ áitatos legyen _beszéd_  _egyenes_  _ígéret_  _igaz_ jó _hitű_ és _igazságos_ legyen minden _cselekedet_ 

Még _ezenkívül_ szükséges _hogy_ a _história_  _tud_ a _geográfia_  _hogy_  _megtudhat_ az _ország_ voltát a _folyóvíz_ a _hegy_ afö városokat és az rajzolást _teljesség_ el ne mulassa és _ha_ szinte a _törvényes_ állapotokra nem volnais _hajlandóság_  _de_ igen jó és _hasznos_  _hogy_ egy _kevéssé_  _tud_ atörvényhez

Az én atyám _eszerint_  _cselekedet_ mondá angyélika meg parantsolta alakosoknak _hogy_ minek elötte perellyenek _egymás_  _őelébe_ vigyék _dolog_ és az én _báty_  _kelletik_ meg mondani apanaszt ök a _férfi_ valának prokátori én pedig a aszonyoké azután az atyánk voxot _kér_  _tőlünk_ és _ha_ az _igazság_ mellöl _eltávozik_  _akkor_  _elöben_ adtavétkünket

Erröl _jut_  _ész_ mondá apater _olvas_ valamely _könyv_  _hogy_ agyermekeket atörvényre ugy _tanít_  _hogy_  _törvény_ láttatak vélek _az_ kik _közüle_ valamely vétekben _esik_ atöbbi arra voxolt és _aki_  _közüle_ [ _közül_ lök] _bíró_ volt _aki_ mondotta a sententiát _de_  _kemény_ aháláadatlanságot _megbüntet_ noha a rend _szerint_ valo törvény azt meg nem _büntet_ ezt azért _cselekedtet_  _hogy_ még jó _idő_ azt meg utáltassák velek és _hogy_  _tisztelet_ legyenek az _isten_ a _fejedelem_ atyokhoz és anyokhoz

Minden _tud_  _hogy_  _Cyrus_ már tizen _kétesztendős_  _kor_ a több _tanulótárs_  _között_  _ítélőbíró_ volt és _egyszer_ a mestere meg verte az _igazságtalan_ valo törvény látásért

Nevettséges törvény lehetet a mondá _Télámon_ 

A törvény _abból_ állot mondá apáter _hogy_  _egyszer_ egy nagy legény a kinek _kurta_ mentéje vala látván egy _kis_ legényt a kinek a mentéje _hosszú_ volt _erő_ el vevé tölle mentéjit és a magáét _ad_  _hely_  _Cyrus_  _bíró_ lévén adologban azt _helyes_  _ítél_  _hogy_  _ki_  _ki_ olyat szerezne magának a mi _hozzá_  _illik_ a mestere azt _tudván_ meg verte _érte_ mondván _hogy_ itt nem arol vagyon akérdés _hogy_ mi _illik_ valakihez _hanem_ az a _kérdés_  _hogy_ azt _kell_ meg visgálni _ha_  _igazságos_ birjaé azt a mi _hozzá_  _illik_ azt _kell_ meg _tekinteni_  _hogy_  _ha_ igasságosabbé ollyannak _ítélni_ a mentét _aki_ azt _erő_  _elvesz_ vagy annak _aki_ azt magának _csináltat_ 

A mi a mesterséget _illet_ az _ifjú_ valamelyre _kell_  _taníttatni_  _hajlandóság_  _szerint_ még afö renden lévöknek is ezt _javallani_  _kell_ 

A mí pedig a mulattságot _illet_ lehet _tánc_  _tanítani_  _tekéztetni_  _úszni_ avadászat is _hasznos_ az _ifjú_ a lovagolás mind ez a _test_  _megkeményít_  _de_ mód nélkül mind ezekben nem _kell_ el _bocsátani_ 

Igen _hasznos_  _dolog_ akár mely renden lévö _gyermek_  _megengedni_ sött még arra egy _kevéssé_  _kényszeríteni_ is _hogy_  _sok_ féle _dolog_ maga _megcsinál_ a melyet vagy a szolgája vagy más _mesterember_ vinné végben az igen jó mert ollyan állapotban lehet _hogy_  _sok_  _dolog_ maga is végbe viheti szolga nélkül és _tud_ magát segitteni

Ez igen jó mondá angyélika mert utálom az ollyan _jáva_  _gyermek_ akik még tsak az _öv_ sem _tud_  _felkötni_  _megöregedik_ még sem _tud_ egy lovat _megnyergelni_ más _idegen_  _ország_ a nagy urak sött még a _fejedelem_ is _tanul_ valamely mesterséget én _eszterga_  _csinál_ szép munkáit láttam egy nagy _fejedelem_ azt is _olvas_  _hogy_ egy _császár_ a _fia_ mesterségre _taníttat_ azért _hogy_  _ha_ valaha rabságban _esik_  _éhen_ meg ne _hall_ 

Pater uram ugy tettzik _hogy_ már _elég_  _tanul_ mondá _Télámon_ már régen várom _hogy_ meg láthassam mit fog _kegyelem_  _csinálni_ a _tanítvány_  _ha_ az _iskola_  _ki_ veszi

Nohát _felel_ apáter nem _bán_  _kihoz_ az _iskola_ és _feltesz_  _hogy_ már vagyon tizen _hétesztendős_ vagy _tizennyolc_ azt akarom _előbb_ is a lovaglást _megtanul_ mivel az igen _gyalázatos_ az _ifjú_ mikor még tsak a lora sem _tud_ fel ülni rendesen és _ha_ alovon vagyon azt sem _tud_ melyik _kéz_  _kell_ akántár szárát _tartani_ 

Ez a lettzke _kegyelem_ szol mondá angyélika mutatván _Télámon_ mert a minap az aszszony _tekintvén_  _Diána_ a mezöre menvén az agarakal vadásztanak _soha_ anyi _erő_ nem volt _hogy_  _megügetethet_  _őkegyelme_ mindenkor tsak a _hintó_ melet maradot végtire az agarak után mene léptetve

Nem vagyok én ollyan szeles mint magad _felel_  _Télámon_  _elfáraszt_ a lovadot a melyen ültél _de_  _hallgat_ miért _félbehagyat_ apáterel _beszéd_ 

Oh! mondá apáter _gyönyörűség_  _hallgat_  _kegyelmetek_ azután _idegen_  _ország_ szeretném _küldeni_  _de_  _először_ azt akarnám _hogy_  _két_ vagy _három_ nyarat atáborban _tölt_ valamely jó és _értelmes_  _hadi_  _ember_ mellet _tisztség_ nélkül az után _idegen_  _ország_ mehetne valamely jó _ember_  _aki_ ollyan volna mellette mint egy preceptor

Az _idegen_  _ország_ valo menetel igen _hasznos_ egy _ifjú_ az az elméit meg világosittya a más nemzeteknek szokásit meg láttya azután _bátor_ lészen mindenre inkáb _tud_ vigyázni avilági _dolog_  _megtanul_ ugy az _idegen_ nyelveket is az _idegen_ nemzeteknél igen _szokás_ más _ország_ el menni inkáb is adnak az ollyanoknak _tisztség_  _ezért_ is az ollyanok kik az _ország_  _ki_ nem voltanak szégyenlik _idegen_  _elébe_ menni és _kíván_  _hogy_  _ha_ jobban _tölt_  _ifjúság_ 

Ugy tettzik _hogy_ már lehetne valamit mondanom aleányok neveltetésekröl is

Éppen most akarám _kegyelem_ arra _kérni_ mondá mariánna

Azt nekem el nem _kell_ felejtenem _felel_ apáter mint _hogy_ a leánynak nem szükséges azon _tanulás_ mint a _férfiú_ azért ollyan _dolog_  _kell_  _tanítani_ a melyek néki valok én erröl _több_ nem mondhatok mint angyélika és az ö neveltetését is adom például másoknak

Oh páter uram akegyelmed _jóság_ sokat _tart_  _felőle_ 

A páter azt _jól_ mondgya mondá máriánna _hanem_  _tanít_ már _kegyelem_ is _hogy_ adhassuk _kegyelem_ például ami leányinknak _kér_ az aszonyt _tekintvén_  _Diána_  _had_  _elébeszél_  _élet_ angyélika

Bizonyára páter uram mondá angyélika igen _baj_ adot reám _kegyelem_ 

Ne vonogassad magadot angyélika mondá _Diána_ az ágybol

 _de_ nem láttyaé az aszony mondá angyelika _hogy_ a _grófné_ tsak _tréfálódik_ 

Valoságal nem _tréfálódik_ mondá máriánna igen _kedves_  _dolog_ is _cselekedik_  _kegyelem_ nékem

Nohát _engedelmeskedni_  _kell_  _felel_ angyélika

Ha _meggondol_  _hogy_ mitsoda nagy _baj_ nevelt fel az atyám és az anyám igen _bánhat_  _hogy_  _jobban_ nem _eltölt_  _idő_ az atyam a _két_  _báty_ együt maga mellet nevelvén a mitsoda mesterek nékiek volt azoknak én is _haszon_ vettem mivel szüntelen _hall_ mikor nékiek lettzkét adtanak _deák_ pedig _megtanul_ tsak magam mulattságábol

 _de_ a _nagy_  _tudomány_ mint _hogy_ magamot _kell_  _dicsérni_  _abban_ áll _hogy_ a _tű_ minden féle munkát _tud_ az anyámnak arra nagy _gond_ volt _hogy_ minden féle varrásra _megtaníttat_  _csipke_ retzére egy _kevés_ akép _írás_ is _tud_ a musikához is _ér_ egy _kevés_ ugy tettzik _hogy_ ez az egész _tudomány_ 

Ugy tettzik _megmond_  _hogy_ némellyet a mit _tud_ tsak _történet_  _megtanul_ mivel azt meg vallom _hogy_ ollyat is _tanul_ ami _haszontalan_ 

 _de_  _hogy_  _tisztelet_ adgyak annak akinek azal _tartozik_ meg _kell_ vallanom _hogy_ a mit _tud_ az atyámnak és az anyámnak _kell_  _köszönni_ az atyám mint _hogy_  _tud_ magát szeretetni mindenkor _tele_ volt aháza _emberséges_  _ember_ és azoktol _több_  _tanul_ mint akár mely _könyv_ az anyám pediglen jó _gazdasszony_ lévén vigyázó serény és igen _jól_  _tud_ mindennek _gond_ viseltetni azt észre vettem _hogy_ mindenkor _két_  _dolog_ vigyázot _iránta_ az _egy_ a _hogy_  _soha_  _hiába_  _heverni_ nem _hagy_ mert a minden napi rend szerent valo munkaimon _kívül_ valamig _él_ mindenkor én voltam aháznál viczéje sécrétáriusa én velem _olvastat_ én voltam _komornyik_ a _házi_  _költség_ a _konyha_ egy szoval mindenre tsak nekem _kelletik_  _gond_ viselnem a második a _hogy_ mindenkor rajtam volt a szeme még mikor valamely atyánk fia mellé adot is ollyannak adot _aki_  _bizonyos_ volt _hogy_ reám vigyáznak

Már _több_ nem mondhatok magamrol _talán_ azt sem volna szükséges mondanom _hogy_ az anyám _halál_ után az aszszony mutatván _Diána_ maga mellé véve engemet _hogy_  _gond_ viselné nem tsak ugy mint atyafiára _hanem_ mint leányára én is azon _igyekezik_  _hogy_ szolgálohoz _illendő_  _tisztelet_ és _engedelmesség_ legyek az aszonyhoz meg nem köszönhetvén _hozzá_ valo _jóság_ azt _kegyelmetek_ minden nap láttya

Igen is láttyuk mondá máriánna azért is _kegyelem_ inkáb szerettyük és _becsül_ 

Ugy tettzik páter uram mondá _Télámon_  _hogy_  _ehhez_  _képest_ lehet rendet szabni a leányoknak

Én semmit _az_ nem _tehet_  _felel_ apáter noha _tud_  _hogy_ angyélika tsak nem _fél_ is el _hagy_  _dicsérni_  _kell_ azonba az annyának _bölcsesség_  _aki_ mindenkor szeme elött nevelte leányát ez is _nagy_  _kötelesség_ az anyának és azal _tartozik_  _hogy_ a szemérmetességbe _tart_ leányát mivel annak _becsület_ ollyan valamint az _élet_ a mely _ha_  _egyszer_ el vész _hely_ nem hozhatni azért is mondgya azirás _hogy_ a leány nevelés nagy _gondviselés_  _kíván_ az atyátol és _hogy_ az álmát félben _hagyat_ véle és meg másut abátor leány _megbecstelenít_ az attyát és az urát eccle 726

A mi pedig aklastromot _illet_ aleányt ugy _kell_ az _apácaság_ adni _ha_  _természet_  _szerint_ szereti a magános _élet_  _ha_ pedig azért _javall_ azt néki _hogy_ valamely _jószág_ másra maradgyon a _szentségtörés_ és _kegyetlenség_ volna és a _tridentinumi_  _koncílium_ átkot mond arra a kinek része lenne az illyen _cselekedet_ Sess 25 Cap 15 _haszontalan_ is _tart_ az _apácaság_ valo _esküvés_  _tizenhat_  _esztendős_  _kor_ elött aleánynak

Ugy tettzik páter uram mondá _Télámon_  _hogy_ már _elfelejtkezik_  _kegyelem_ a mi _ifjú_  _amióta_ viszá _tér_  _aki_ is egy nehány _ország_ látot _bán_  _ha_ a _példabeszéd_  _beteljesedik_ romában volt a pápát nem látta

Követem _kegyelem_  _felel_ a páter mert el nem felejtettem azért nézük meg már mitsoda _haszon_ veheti utozásának midön az attya _ház_  _elindul_  _gyermek_ volt és _emberkor_  _visszatér_ erre valo nézve el lehet melölle venni a preceptort és valamely _hivatal_  _kell_  _tenni_ mert már alkalmatos _hogy_  _fejedelem_ nemzetének és jó akaroinak szolgalhason mondám _hogy_ el _kell_ melölle venni apreceptort _de_ azt _hozzá_  _tesz_  _hogy_ meg is _kell_  _jutalmaztatni_  _ha_  _jól_ vitte végben _hivatal_ 

Hogy _ha_ az _ifjú_  _hadakozás_ vagyon _hajlandóság_  _had_  _kell_  _tenni_ és igen jó _hogy_ a leg aláb valo _tisztség_  _elkezd_ 

Ha atörvényes _dolog_ vagyon _kedv_ arra _kell_ adni és azt _jól_ meg _kell_ véle tanultatni _hogy_  _hiába_ ne _hordoz_ a nagy _titulus_ 

Ha az _egyházi_ rendre vagyon vágyása meg _kell_  _jól_ visgálni _hajlandóság_ és arra alkalmatossá _kell_  _tenni_  _de_ mindenek felet arra _kell_ vigyázni _hogy_ azt nem _kell_ néki _javallani_ valamely világi _tekintet_ mert a _kárhozatos_ lenne az atyának az anyának és a _fia_  _hogy_  _ha_ pedig arra valoságosan _hivatalos_ ujontában atanulásra _kell_ magát adni _hogy_  _had_ szolgálhassa _érdemes_ az _anyaszentegyház_ mivel tsak a _könnyebbség_ és a nyugodalomért menni apapságra ugy igen _megcsal_ magát és az Isten _harag_  _gyűjt_ magára

Itéllye el már _kegyelmetek_  _hogy_ egy _ifjú_ menyi _sok_ féle _dolog_  _kell_ tudni _élet_  _folyás_  _hogy_ ugy vihesse végben _hivatal_ mint _emberséges_  _ember_ a mint is _hogy_ szüntelen _kell_  _tanulni_ egész _élet_ mivel akár menyit _igyekezik_ azon _hogy_  _tökéletes_ lehessünk _de_ nyomoruságunk miat tsak a más _élet_ valo _boldogság_  _elérhet_ atekélleteséget nem _elég_  _tehát_ el vetni a nevelésnek magját és azt az atyanak _sok_  _oktatás_  _öntözni_  _hanem_ még _önnönmaga_ is szükséges szüntelen munkálodni _hogy_  _gyümölcs_  _hoz_ és azt mondhassa magának valamint Solon mondotta

A _halál_  _fut_ s’ szüntelen _tanul_ 

Azt szükséges meg mondani _kegyelmetek_  _hogy_ kinek kinek a maga rendéhez _kell_ szabni a mit aneveltetésröl mondottam példanak okáért _ha_ valamely _gyermek_  _ki_ nem _telik_  _hogy_ preceptora legyen nagyob vigyázásal _kell_ lenni reája mint _ha_ volna _ha_ annyi _idő_ nem _tölthet_ atanulásban és _ha_ valamely mesterséget _kell_ néki _tanulni_  _hogy_  _élhet_  _akkor_ tsak ami leg szükségeseb arra _kell_  _taníttatni_  _ha_ valamely _ifjú_ annyi _érték_ nintsen _hogy_  _idegen_  _ország_ mehesen _találkozik_ olyan alkalmatoság _hogy_ valamely nagy ural el mehet és _ha_  _mesterember_ a _tolvaj_ el nem veszik tölle mesterségét ollyan _ország_ mennyen _ahol_ amaga mesterségét jobban _megtanulhat_ az atyák és az anyák _ha_ szinte szegények is _de_ azon _igyekezik_  _hogy_ a _fia_  _gazdag_ legyenek ajó _erkölcs_ 

 _három_  _idő_  _osztatik_  _tehát_ egy _ifjú_ neveltetése az elsö a _gyermekség_  _idő_ amelybe még az elme _ki_ nem mutathattya magát és _megkülönböztetés_ nem _tehet_ ez is az az _idő_ a melybe az anyának _kell_  _gond_ viselni reája a második _idő_ az amelybe fel nevelik a joerkölcsnek magját a melyet az anya _hint_ el _ebben_ az _ifjú_ elmében ez az _idő_  _illet_ az atyát aharmadik _idő_ az a melybe az elméje _megérvén_ a maga _hatalom_ alá _bocsáttatik_ 

 _de_  _soha_ ugy nintsen a maga _hatalom_  _hogy_ az attyának és az annyának _tisztelet_ szeretettel és _hálaadás_ ne _tartozik_ mivel azal _tartozik_  _teljesség_ az Isten _törvény_  _szerint_ abölcs azt mondgya _hogy_  _aki_ az attyát meg szomorittya és az anyát _megkeserít_ az utálatos _aki_ pedig _tisztel_ az anyát a _kincs_  _gyűjt_ és _aki_  _tisztesség_  _ad_ az attyának a _jövendő_  _örül_ öis a _fia_  _könyörgés_ meg halgattatik és _hosszú_  _életű_ lészen

Nagy szeretettel _kell_  _tehát_ lenni az atyákhoz és az anyákhoz akár mely nyomoruságban _esik_ is _fia_ segéllyed vénségében atyadot és _bánat_ ne _illet_  _ő_  _élte_ és _ha_ valamikor _megfogyatkozik_  _értelem_  _megbocsát_ néki és _éktelenség_ ne _terhel_  _ő_  _hanem_  _tisztesség_  _tesz_ néki Eccles3 _aki_ az attyát el _hagy_ az utálatos és _aki_  _megkeserít_ anyát az Isten azt meg átkoza

Ugy tettzik mondá máriánna _hogy_ apatert ma _elég_  _fáraszt_ azért _hagy_  _holnap_ atöbbit

Tsak valami _haszon_ láthassam _felel_ apáter _örömest_  _beszél_  _de_  _talán_ az aszonyok unták meg _hosszas_  _beszéd_ 

Az aszony azt _jól_  _gondol_ mondá _Télámon_ és a _ház_ is _kísér_ az aszonyt


Hatodik napon valo _beszélgetés_ 
Hogy a _cselédes_  _gazda_  _tartozik_  _gond_ viselni _cseléd_ 

Más nap a szokot _óra_ és a szokot _hely_ mindnyájan _egybegyűlvén_ a páter egy _kevéssé_ meg ütközék azon _hogy_  _kilenc_  _óra_ még az ágyba _talál_  _Diána_ angyélika is nyájas _természet_  _szerint_ meg pirongatá _Télámon_  _hogy_  _késő_  _felkel_ azután _ki_  _ki_ a maga _hely_ üle

Ugy tettzik mondá apáter _hogy_  _elég_  _beszél_  _tegnap_ arrol miképpen _kell_ az atyának és az anyának nevelni _gyermek_ és _ha_ arrol ollyan _bő_ nem _beszél_ a mint _kell_ lehet az ollyan _könyv_ meg nézni a melyek arrol _beszél_ 

Az elsö _hivatal_ pedig a _cselédes_  _gazda_ agyermek nevelés amásodik a _cseléd_ valo _gondviselés_ és agazdálkodás

Ugy tettzik páter uram mondá _Télámon_  _hogy_ ezt a másodikát _kell_  _elől_  _tenni_ mivel az aszony _elsőbben_  _férj_ megyen és _gazdasszonykodik_ minek elötte _gyermek_ legyen

Igen _jól_ mondgya _kegyelem_  _felel_ apáter mert az _elsőbb_ rend _szerint_  _de_ a másik _megelőz_ méltoságbol mivel alegg elsöbb a _fő_ és alegg nagyob _hivatal_ egy aszonynak a _gyermek_ nevelése és ez olyan nagy _dolog_  _hogy_  _jobb_ volna a _ház_  _fenék_  _felfordulni_ mint sem azt _elmulatni_ 

Az aszony _hivatal_  _tehát_ második része a _gazdasszonyság_ az _ifjú_  _asszonyi_ állatokat mondgya szent pál _bölcsesség_  _tanít_  _hogy_ az ö _férj_ és magzattyokat szeressék mertékletesek _tiszta_ és jó _házi_  _gazdasszony_ legyenek tit 2

A _ház_ lévö _gondviselés_ inkáb _illet_ az aszonyt mint sem a _férfi_ mivel ennek _természet_  _szerint_ arra vagyon _gond_  _hogy_ miképen szerezhessen atselednek _táplálás_ valot az aszonynak pedig az a _hivatal_  _hogy_ a _ház_  _gond_ visellyen arra a mit a _férj_  _keres_ 

Látom _hogy_  _éppen_ azt akará _kegyelem_  _tőle_  _kérdeni_  _tekintvén_  _Télámon_  _hogy_  _ha_ illíké a _főasszony_ az illyen _foglalatosság_ 

Nékem ugy tettzik _hogy_ nem _illik_  _felel_  _Télámon_ 

Nekem pedig ugy tettzik mondá a páter _hogy_ söt még _inkább_  _őhozzá_  _illik_ ez azoka mert mint _hogy_ a _főrend_ lévöknek _több_  _java_ vagyon rendekhez _képest_ több _költség_ is _tartozik_  _tenni_ azért nékiek szükségesebb mint sem másoknak jó rendet és _gondviselés_  _tartani_ aháznál nem láttyuké azt _hogy_ mitsoda _bővelkedő_  _ház_  _jut_ szegénységre mitöl vagyon ez azért _hogy_ a _gazdasszony_ semmire nintsen _gond_ mindent veszni _hagy_ tsak magát mulathassa _könnyű_ és _tunya_  _élet_  _élhet_ nem _dicsértetvén_ az Isten az ollyan _ház_ áldását attol meg vonnya tsak asok adosság marad és a midön az illyen _tunya_ és _henyélő_ atyáknak és anyáknak agyermekei ajoszágba szálnak a _sok_ nyomoruság rohan reájok és tsak a _haszontalan_ ur név marad anyakokon azt sem _tud_ meg mondani _hogy_  _hova_  _eltűnik_ a _sok_  _jószág_ 

És igy pater uram mondá _Télámon_ azt akarná _kegyelem_  _hogy_ inkáb _fösvény_ lenne mint sem rest

Isten ne adgya _felel_ apáter én azt akarom _hogy_ jó _gazdasszony_ legyen mivel nagy _különbözés_ a _jószág_  _kímélni_ vagy azt szeretni

Ne mennyünk arra mondá _Télámon_ nem is _kell_ arrol szólnunk

Követem _kegyelem_  _felel_ apáter mert _természet_  _szerint_  _az_  _tartozik_ agazdaság mivel valamit eddig mondottunk a resttségröl vagy az _idő_  _jól_  _eltöltés_ modgyárol

szollottunk azért mi nemitt a páter félbe _hagy_ mert

látá _hogy_  _Télámon_ nevetve a _fej_  _csóvál_ monda is arra _ó_ ! látom _hogy_  _kegyelem_ unadalmat _okoz_ azért inkáb _hallgat_ 

Nem nem páter uram mondá máriánna mi _kegyelem_  _öröm_  _hallgat_ 

Meg mondgyamé _kegyelem_ páter uram mondá _Télámon_  _hogy_ miért nevettem azért _hogy_ észre nem vette _kegyelem_ maga magának _ellenkező_ mondot a mint a _sokszor_  _megtörténik_ a _beszéd_  _közben_ mert _hogy_  _megegyeztethet_  _kegyelem_  _két_  _ellenkező_  _dolog_ azt mondá _kegyelem_  _hogy_ a resttségröl vagy az _idő_  _jól_  _eltöltés_ modgyárol szollottunk eddig _ha_ resttségröl szol _kegyelem_ a mely az _idővesztés_ modgya nem szolhat _kegyelem_ az _idő_  _jól_  _eltöltés_ modgyárol az _ellenkező_ volna

Azt _gondol_  _felel_ apáter _hogy_ valamely nagyot vétettem _de_  _öröm_ látom _hogy_ nintsen _kegyelem_ más panasza tsak _-e_  _talán_ még _esik_ volna _ha_  _jól_ meg visgálta volna _kegyelem_ mert valamit mondottam nem _ok_ nélkül mondottam és _abban_ semmi _ellenkező_ nintsen _ha_ tettzik _kegyelem_ vígyázon _kegyelem_ jobban reája

Tudgya _kegyelem_ azt _hogy_ a _természet_ és avallásnak _kezdet_ fel vannak álítva és _tudva_ vagyon mindennél ez igy lévén a nyilvanságos _hogy_ a midön aresttségröl szóllók nem azért vagyon _hogy_ a mellet szollanék mivel ugy vétket _behoz_  _hanem_ szollok azért _hogy_ azt el töröllyem

A vétek _eltörlés_ alá pedig _értődik_ szükségesen valamely jó _erkölcs_ a mely azal _ellenkezik_ ebböl _következik_  _hogy_ a midön a resttségröl és annak veszedelmes rendeletlenségeiröl szolnak _azáltal_ rendet akarnak adni az _idő_  _jól_  _eltöltés_ mivel az _idő_  _jól_  _eltöltés_  _ellenkezik_ a resttségel attol is szármázik ennek a véteknek _eltöröltetés_  _ehhez_ nem _kell_ nagyob magyarázat se nem szükséges több _körülálló_  _beszéd_  _ki_ mondani midön _értelmes_ személyekelött _beszél_ valaki nem szükséges nagy magyarázattal _ki_ mondani mivel ugy is _megért_ a szonak _értelem_ más volna _ha_  _ostoba_  _beszél_ 

 _de_ mint _hogy_ az _idő_ rövid azon lészek _hogy_ mentöl _hamar_  _ki_ vezessem _kegyelem_ atévelygésböl meg is _kell_  _kegyelem_ mutatnom _hogy_ mi légyen agazdaság a _gondviselés_ vagy a _takarékosság_ és _hogy_  _-e_ nem afösvénységtöl vagyon valamint _kegyelem_  _gondol_ 

A _gazdaság_ a _házicseléd_ vagy népekre valo _gondviselés_ áll és egy _ház_ lévö _cseléd_  _kis_  _forma_ egy _ország_ mert valamint _hogy_ egy _ország_  _sok_  _cseléd_ áll ugy egy _ház_ lévö _cseléd_  _sok_ személyböl áll akinek ura a férfiu és az aszony az ö vicéje _aki_ is ugy _tartozik_ aház népere valo _gondviselés_ valamint aférfiu mert az Isten mondgya Socrates memorab libr5 aházasságot azért rendelte _hogy_ az _ember_ nemzet _megmarad_ másodszor _hogy_ a _gyermek_ fel nevelvén azok _táplál_ és vigasztallyák atyokat és anyokat _öregség_  _harmad_  _hogy_ nem a mezöben mint az állatok _hanem_ a _ház_  _tölt_  _élet_ mind ez ugy _tekint_ az aszonyt valamint a _férfi_ erre valo nézve mind akét rész _közretesz_ a mije vagyon _de_ nem _kell_ arra vigyázni _hogy_ mellyik _hoz_  _több_ vagy _kevés_ és a _szerint_  _intézni_ a _ház_ valo _gondviselés_ mivel _egyaránt_  _kell_ azt végben vinni sött a _jobb_ a mellyik _inkább_  _igyekezik_ azon _hogy_  _hivatal_ végben vigye

Egy _háznép_  _tehát_ ollyan mint egy _kis_  _ország_  _ahol_ a nép ótt is _különbféle_ renden vagyon mivel ótt a _gyermek_  _első_ rendet _tart_ a _cseléd_ a másodikát és a szegények a _harmadik_ renden vannak

Mondám _hogy_ a szegények mert noha ne számláltassanak is a _háznép_  _közibe_  _de_ a _természet_  _törvény_ nem engedi _hogy_  _egy_  _ember_ a másikát szükségbe _hagy_ az Isten _törvény_ pedig azt parantsollya és _oly_  _kemény_ parantsolat alat _hagy_ a _gazdag_ a szegényeket részesitteni _java_  _hogy_ szinten ugy _ki_ nem rekeszthetik azokot valamint a magok saját _gyermek_  _hogy_  _ha_ tsak a szükség a kinek nintsen _törvény_ annak ellene nem áll ezel annál is inkáb _tartozik_  _hogy_ a mely _jószág_  _bír_ nem a miénk tsak _idő_ adták _kéz_ és azt az Isten atöbbivel együt az egész _ember_ nemzetnek adta az _élet_  _táplálás_ egy _cselédes_  _gazda_  _tehát_ nem más _hanem_  _ki_ szolgáltatoja annak a _jószág_ a melyet Isten adot néki _hogy_  _elosztogat_ és _emellett_ is _kell_ néki maradni a valo ollyan nagy _köz_ vagyon _aki_ szolgáltatáshoz _hogy_ ö azzal szabad és azzal szabadosan _bánhat_ik_  _de_ az is valo _hogy_ ugyan arrol is fognak tölle számot _kérni_ 

Noha ide _feljebb_ azt mondám _hogy_  _közönséges_ az _ember_  _illet_ minden _jószág_  _de_  _abból_ nem _következik_  _hogy_ szabad legyen valakinek amásét el venni mivel _ha_ az _osztás_ végben megyen a _természet_  _törvény_ ellen volna a más _jószág_  _bántani_ mert maga atermészet rendeli azt a mi atársaságnak _java_ lehet ugy anyira _hogy_ nem szabad a másébol alamisnát adni se az ollyan _aki_ adoságba vagyon nem adhat _jószág_ a szegényeknek mert _olyanformán_ a másét adná arra pedig nintsen _hatalom_ 

Egy _cselédes_  _gazda_ atehát ahivatallya _hogy_ a _gyermek_ szolgaira és a szegényekre _gond_ visellyen és valamint _hogy_ egy _fejedelem_ azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ a népe _békesség_ és _bőség_ legyen ugy egy _cselédes_  _gazda_ is azon _kell_ lenni _hogy_ a _cseléd_  _között_ lakozék abékeség és az _egyesség_ és el _kell_  _közüle_ üzni aszükséget a menyiben lehet

A _békesség_ nem tsak aháznál _kell_ meg _tartani_  _hanem_  _kívül_ is mivel aházaknál is szokot _belső_ és _külső_  _hadakozás_ lenni a _belső_  _hadakozás_  _okoz_ a _megoszlás_ veszekedések _irigység_  _ellenkedés_  _szóhordás_ a _sok_  _temonda_ a _külső_  _hadakozás_ pedig a _törvénykedés_ 

Valamint _hogy_ egy _okos_  _fejedelem_  _soha_  _hadakozás_ nem _indít_ vagy _ha_  _indít_ is a népihez valo szeretetböl _cselekedik_  _hogy_ azt _megoltalmaz_ valamely nagy _kár_ vagy _igazságtalanság_ ugy egy _cselédes_  _gazda_ is _ha_  _keresztény_  _tart_ magát el _kell_  _kerülni_ atörvénykezést _főképpen_  _hogy_  _ha_ az _igazságtalan_ volna és _hogy_  _ha_ azt _harag_ vagy _fösvénység_ akarná _elkezdeni_ igy annál is inkáb el _kell_ azt _kerülni_ mert a _jószág_ el pusztulásra _fordulhat_ 

A mi pedig a _belső_  _békesség_  _illet_ szükséges _hogy_ atselédes _gazda_ a parantsolatot végbe vitesse _hogy_  _ki_  _ki_ a maga _hivatal_  _eljár_ és meg ne _enged_  _hogy_ valamellyike _hever_  _hanem_ mindenikét a maga rendibe meg _tart_ 

Erre valo nézve azt mondom _először_ a _gyermek_  _hogy_ az atyának és az anyának nagy _gond_  _kell_ lenni reájok mint olyanokra kik az ö maradéki ezek után vannak a _cseléd_  _aki_ is attyok és annyok _hely_  _kell_ lenni a _gazda_ és a _gazdasszony_ mivel ö reájok _bíz_ az Isten a szegények ezek után vannak arra _kell_ vigyázni _hogy_ nem szabad atselednek adni a mi _igazság_  _szerint_ a _gyermek_  _illet_ se azt a szegényeknek a mi atselédeké a szegények _közül_ is inkáb _kell_ annak adni _aki_ velünk egy _hely_ lakik mint sem _idegen_ noha _tartozik_ mindenikét segitteni

A mi atselédeket _illet_ szükséges _hogy_  _egy_ amásikátol _függ_ kinek kinek a mitsodás _hivatal_ vagyon ugy _-e_ számot adgyon amannak amaz aharmadikának és igy _kéz_  _kéz_ mennyen adolog a _gazdasszony_ ne legyen _sok_ ur a _ház_ és tsak egy _hatalom_ alat maradgyon az _engedelmesség_  _tisztelet_ és a _csendesség_ 

Semmi ugy evilágon mondgya Socrates meg nem _tart_ egy _ház_ vagy egy _ország_ ajó rendet _fenyíték_ és ajó _erkölcs_ mint a _ha_ maga agazda vigyáz atselédire a _példabeszéd_  _szerint_ a _gazda_ szeme _hizlal_ a lovat és _ha_  _megjutalmaztat_ azt _aki_  _jól_  _cselekedik_ és _megbüntet_ a roszul _tevő_ Xenoph memor5

Látom pater uram mondá _Télámon_  _hogy_  _kegyelem_ ollyan respublicat akarna fel álittani valamint pláto _de_  _hol_ fogja _kegyelem_  _találni_ azokat az _engedelmes_  _csendes_ azt akarja _tehát_  _kegyelem_  _hogy_ ugy legyenek valamint egy _klastrom_ 

Azt akarom _felel_ apáter _hogy_ egy _cselédes_  _ember_ aháza _csendes_ és _jobb_ rendbe légyen mint sem egy _klastrom_ ezt az _ok_ adom mert egy _klastrom_ jó vagy rosz _de_ mindennek ótt _kell_ maradni _mihelyt_ oda bé megyen _de_ egy _cselédes_  _ház_ nem ugy _kell_ lenni valo _hogy_  _tűrés_  _kell_ szenvedni a _cseléd_  _gyengeség_  _aprólék_ és akarat ellen valo _fogyatkozás_ és _ő_ atyai szeretettel _inteni_ és _jobb_  _tenni_  _de_  _ellenben_  _teljesség_ el nem _kell_ szenvedni az olyat _aki_ mást rosz _beszéd_ vagy példával meg ronthatna minden _halogatás_ nélkül arészegest és arosz maga viselöt meg _kell_  _fizetni_ és el _kell_ aháztol _bocsátani_ midön látom mondgya egy _filozófus_  _hogy_ az én _cseléd_ még roszabb _ha_  _jól_  _bánik_ véle azonnal el _bocsát_ mint ollyan elmét amelyet meg nem lehet gyógyittani

Hogy a roszat amenyiben lehet meg lehessen elözni azért szükséges _hogy_ a _férfiúcseléd_  _egyház_  _kell_  _hálatni_ mentöl _több_  _egyház_ a _fehérnép_  _hasonló_ és _hogy_ mindenik _ház_ legyen ollyan személy _aki_ atöbbire vigyázon _aki_ vigyázzon a _tűz_ és a _gyertya_ mert _sok_ szerentsétlenség _történhet_ik_ 

Páter uram _kérd_  _Télámon_ mitsoda _ok_ tészi _kegyelem_ ezt arendelést

Abbol _felel_ apáter _hogy_ mikor atselédek együt laknak a roszat nem ollyan _könnyű_ vihetik végbe mert _egy_ amásikát láttya és meg gátollya

Egy szoval a _cselédes_  _gazda_ azon _kell_ lenni _hogy_  _hasonló_ jó szokásuak legyenek _cseléd_ valamint agyermekei a menyibe lehet _ezért_ ollyat _kell_  _fogadni_  _aki_  _jámbor_ és jó _természetű_ legyen _ha_ szinte nem volna is másként igen alkalmatos _idő_  _megtanul_ erre valo nézve is adgya ezt az _intés_ a _keresztényi_  _gazda_ a _Szentírás_ mondván _ti_ urak _igazság_ és _egyenlőség_ legyetek ati szolgaitokhoz Colos 41 meg másut _ti_ is urak szeretettel legyetek szolgaitokhoz el _hagyván_ afenyegetéseket _tudván_ azt _hogy_ ati uratok is menybe vagyon és _hogy_ nintsen annál személy válogatás eph 69

Szollyunk már a _bőség_ az az arrol _hogy_ mitsoda _gond_  _kell_  _ki_ venni atselédet aszükségböl akét _dolog_ áll _kereset_ és _költés_ az elsö a _ház_  _kívül_ megyen végbe a második aháznál

Eszünkbe _juthat_ mit mondánk ide _feljebb_  _hogy_ kit _illik_ a _ház_  _kívül_ valo _gondosság_ és kinek _kell_ a _ház_  _gond_ viselni tsak atermészetet visgállyuk meg _meglát_  _hogy_ az Isten ollyan lelket és _test_ adott a _férfiú_  _aki_ inkáb el szenvedheti ahideget meleget _fáradság_  _hadakozás_ és _bátor_ mint sem az aszony ebböl _ki_ tettzik _hogy_ a _természet_  _ő_ rendelte a _ház_  _kívül_ valo _gond_ és _keresés_ és mivel _hogy_ az Isten _gyenge_  _teremt_ az aszonyt ugy tettzik mint _ha_  _azáltal_ reája is akarná _bízni_ a _ház_ valo _gondviselés_ és mint _hogy_ a több _gond_  _között_ a _gyermek_ valo _gondviselés_  _elsőbb_ azért nagyob szeretetett is _olt_ a _természet_ az aszonyokban a _gyermek_ mint sem a _férfiú_ 

A második része az aszony _ház_ lévö _gondviselés_ a _hogy_ arra vigyázon a mit agazda aházhoz _hoz_ és mint _hogy_ a _félelem_ és a _gyanakodás_  _illik_ a _takarékosság_ azért is az aszony _félékeny_ és _gyanakodó_ a _férfiú_ 

Ebböl láttyuk _hogy_ a _szokás_ és atisztesség meg _egyezik_ a _természet_ mivel minden nemzeteknek szokások _szerint_ sokal _tisztességes_  _hogy_ az aszony a _ház_ maradgyon mint sem a _hegy_ és az _erdő_  _jár_ a _férfiú_ pedig igen szegyen mindenkor a _ház_ lenni és _elmulatni_ a _külső_  _dolog_ sött még _megbont_ ugy arendet a melyet az Isten atermészet és atörvény szabott _hogy_  _ha_ a férfiu vagy az aszony _egy_ a másikának _hivatal_  _elegyít_ magát emég _büntetetlen_ sem maradna

Hátha páter uram _kérd_  _Télámon_ valamely _ember_ ollyan _hivatal_ vagyon vagy ollyan mesterséget üz _hogy_ mindenkor a _ház_  _kell_ maradni az ollyan _tehát_ nem _jól_  _cselekedik_ 

Ah! _követ_  _kegyelem_  _felel_ apáter egy _kevéssé_  _haragos_ nem ugy _kell_  _gondolkodni_ mivel _ha_ szinte a mestersége miat a _ház_  _kell_ is maradni az ollyan _ember_  _de_  _mindazonáltal_ vagyon néki _dolog_ a _külső_ és a _ház_  _hozat_ a mi szükséges az illyen _ember_  _ha_ a _ház_ nem maradna _hogy_ ótt _dolgozik_ ollyan vétkes volna mint az _aki_ ótt maradna _dolog_ nélkül

A _gazda_  _illet_  _tehát_ minden _dolog_ a mi aházon _kívül_ vagyon _őneki_  _kell_ meg _tartani_ a mit _bír_ és _az_  _több_ szerezni _igaz_ uton

 _és_ mint _hogy_ ez a _hivatal_ nagy és meszsze _terjed_ azért _ehhez_ nagy _értelem_ is _kívántatik_ nem tsak _emberséges_  _ember_  _kell_ lenni magának _de_ még _oly_ segittöket is _kell_ magának _formálni_  _aki_ alkalmatosak legyenek

A mi a maga személyét _illet_  _először_ szükséges _hogy_  _elkerül_ azokat az akadályokat mellyek meg gátollyák az _ember_  _hogy_ jó rendbe lehessen a _ház_ atudatlanság az _egy_ akadály mivel egy _értelmes_  _ember_ azt _jó_  _fordít_ a mit egy _tudatlan_  _haszontalan_  _tart_ lenni arestség lágyság _halogatás_ akadály a _kényeztetés_  _gyönyörűség_ valo _élet_ a vendégeskedés akadály a _cifrálkodás_ részegeskedés a _haszontalan_ és a _dicséret_ valo _költség_ akadály arra is vigyázon _hogy_ magát nagynak ne _tart_ mert sokal _több_  _költ_ mint a _jövedelem_ se _gazdag_ mert a resté _tesz_ és el mulatatná véle atöbb _dolog_ 

Egy _cselédes_  _gazda_ el _kell_  _tehát_  _kerülni_ mind azt a mi a romlásra vezethetné erröl _jobb_  _tanács_ nem lehet néki adni mint a melyet _ad_ nékünk egy _filozófus_  _aki_  _elöben_  _tévén_ egy _emberséges_  _ember_ például veheti azt minden _főképpen_ egy _nemesember_ a napot mondgya az _imádság_  _elkezd_ az _isten_ az _egészség_  _kér_  _kér_ azt _hogy_  _becsület_  _tart_ a respublicaban _hogy_  _barát_  _megtart_ a _hadakozás_ szerentsétlenségtöl _megoltalmaz_  _hogy_ a munkámnak _haszon_ lehessen xenophmemor5

Ihon mondá _Télámon_ egy pogánynak _imádság_ 

Valo _felel_ a páter _hogy_  _ha_ a sziv _az_ vagyon _kapcsolva_  _de_ másképen a nintsen _megtiltva_  _hogy_  _jószág_ ne legyen vagy _hogy_ azt ne _kér_  _hanem_ ameg vagyon _tiltva_  _hogy_ azt se ne szeressük se azal roszul ne _él_  _tud_ is az a _filozófus_  _hogy_ egy _emberséges_  _ember_ nem _illik_  _az_ ragaszkodni vagy _talán_ még azt is meg látta _előre_  _hogy_  _kegyelem_  _gáncs_  _talál_ egy nehány száz _esztendő_ mulva _beszéd_ azért igy _felel_  _kegyelem_ azért _kér_ a _jószág_  _hogy_ az _isten_  _bőség_ adhassak _hogy_  _barát_ szükségiröl _tehet_ és _hogy_  _meggazdagít_ és _felékesít_  _ház_ 

Hogy _hogy_ mondá angyélika ollyan _ember_ akik az _igazán_ valo vallásnak vilagoságát nem üsmerték még is ollyan _dicséretes_  _gondolat_ lehetet azt minékünk _halál_  _kell_ szégyelenünk

A valo _felel_ apáter _de_  _hall_  _továbbra_ is mit mond nékünk ez az _emberséges_  _ember_  _de_ tsak amunkámért adgyák meg az _isten_ a mit töllök _kér_ mivel _ha_ munkálodom _jobb_  _egészség_ vagyon és _friss_ vagyok és ugy ahadakozást is inkáb _elgyőz_ jó _egészség_ lévén és munkálodván a _ház_  _gazdag_  _tesz_ reggel _felkelvén_  _az_ megyek _aki_  _beszéd_ vagyon és egy szers mind a varosban is el végezem _dolog_ adolgomot végbe vivén a mezöre megyek a _dolgos_ meg nézem és ótt rendelést _tesz_ oda pedig inkáb megyek _gyalog_ mint sem lovon _hogy_ atest _friss_ legyen emeg lévén lora ülök és arra _tanít_ mint visellye magát a _harc_ az _étel_ arra vigyázok _hogy_ tsak szükségre valot _eszik_ magamot atanulásba _foglal_  _főképpen_  _abban_  _hogy_  _ékes_ szolhassak mivel az igen szükséges az emberek _között_ ex xenophmemor5

Egy _cselédes_  _gazda_ ezek atulajdonságok _kívántatik_ ezekhez azt _tesz_  _hogy_  _tud_  _jól_ parantsolni mert minden ezen áll _aki_ nagy _dolog_  _tud_ véghez vitetni inkáb _okosság_ mint sem _erő_ és _aki_ azt végbe _tud_ vinni _hogy_ a _cseléd_ vigyázok és munkálodok legyenek a nagy _ember_  _gazdag_ is lészen és a _ház_  _táj_ jó rendbe lészen

 _de_ mint _hogy_ a nem _elég_  _hogy_ a _cselédes_  _gazda_  _emberséges_ legyen tsak maga mivel nem _érkezhet_ik_ mindenre _hanem_ arra is _kell_ vigyázni _hogy_  _jól_ meg válasza azokat kik _helyette_  _jószág_ vigyázanak ugy _hogy_ azok is _emberséges_ emberek legyenek ugy mint az _udvarbíró_ és atisztartó szükséges _hogy_ ezek agazdát és a _cseléd_ szeresék és ezekkel _jól_  _kell_  _bánni_ 

Szükséges _hogy_  _gondos_ legyenek _de_ azt meg _kell_ tudni _hogy_ azok _aki_ részegesek nem lehetnek jó _gondviselő_ mert abór _megtompít_ az elmét a _sok_  _alvó_ pedig el szokták mulatni adologra valo _idő_ az aszonyosok minden _gondolat_ tsak az aszonyok után _fordít_  _aki_ a magok _haszon_ igen szeretik nem _gondol_ az urokéval

Szükséges az is _hogy_  _tud_ mit _kell_  _cselekedtetni_ és azt miképpen _folytatni_ más képpen tsak anyi szolgálatot vinnének végben mint az olyan _doktor_  _aki_ noha _gyakran_ látogatná [látogat ná] a beteget _de_  _orvosság_ nem _tud_ néki adni

Végtire azon _igyekezik_  _hogy_ parantsolatokat végben vitessék _megbüntetvén_ anyakasokat _csendesség_ pedig _bánni_ azokkal kik magokat _jól_ viselik _de_  _ebben_ vagyon _különböztetés_ mert vagyon olyan _cseléd_  _aki_ ajó _tartás_ magát _jól_ viseli más _aki_  _ennél_  _feljebbvaló_ abetsületért némely a _dicséret_ arra _kell_ vigyázni _hogy_ jobban _kell_  _tartani_ a _jó_ és aláb valo képen az aláb valokat mert a _megkedvetlenít_ az _emberséges_ a midön tsak ugy _bánik_ vélek mint azokal kik magokat nem _jól_ viselik és _aki_ tsak semmi szolgálatot sem _tesz_ 

Hogy lehet a páter uram _kérd_ mariánna mivel azt láttyuk az _evangélium_  _hogy_ az Isten anyi _jutalom_  _ad_ azoknak kik tsak egy _óra_  _dolgozik_ mint azoknak kik egész nap szenvedték a meleget

Az ugy vagyon _felel_ apáter ugy is tettzik mint _ha_ az a _cselédes_  _gazda_  _igazságtalan_  _cselekedik_  _hogy_  _ha_ tsak _külső_  _tekint_ azt valaki noha _igazságos_  _cselekedik_ mert ajó akaratot is _megjutalmaztat_ ugyan ezt is _kíván_ az Isten _mitőlünk_ valo _hogy_ azok tsak egy _óra_  _dolgozik_  _de_ ajó akarattyok meg volt adologra és ótt egész nap is _dolgozik_  _hogy_  _ha_  _elébb_  _megfogad_ öket

E _szerint_  _kell_  _bánni_ atselédel nem _kell_ mindenkor az ö munkájokat _tekinteni_  _hanem_ az ö jó akarattyokat mivel ollyannak lehet nagy _kedv_ és nagy _buzgóság_ a szolgálathoz a kinek nem lészen _az_ valo _elegendő_  _erő_ az illyen nem érdemlié meg ajutalmat _de_ mint _hogy_ itt a rosz akaratrol vagyon aszó _aki_  _kerül_ mind a _hivatal_ mind a munkát az illyeneket jó modal _kell_ ajó utra vezetni és vélek _megértetni_  _hogy_ a jó _erkölcs_  _érdem_  _jutalom_ 

Végezetre a _feljebb_  _említett_  _tiszt_  _hív_  _kell_ lenni a _hűség_  _kell_  _megkoronázni_ atöbb minémüségeket mivel akár mely okosok és _értelmes_ legyenek a semmit nem _használ_  _hanem_ jó lelki üsméretüek erre valo nézve az _isteni_  _félelem_ és _törvény_  _kell_ öket _inteni_ 

Arra _kell_ öket _tanítani_ és mind azokat kik mások alat vannak a mire _int_ öket a _Szentírás_ és a mely rövideden magában _foglal_ mind azt amit _eziránt_ mondhatunk

Szent _János_ azt _hagy_ avitézeknek kik rend _szerint_ szeretik a _húzás-vonás_ senkit meg ne ronttsatok senki ellen ne patvarkodgyatok és _megelégedik_ soldotokkal szluk314

Szent pál pedig azt mondgya atselédeknek _aki_  _közönséges_ a zugolodás resttség _tunyaság_ és a _hűségtelenség_ Ti szolgák _engedelmes_ legyetek azoknak akik néktek uratok a _test_  _szerint_  _félelem_ és rettégésel sziveteknek _együgyűség_ mint a _Krisztus_ nem szem elött szolgálván mint akik _ember_ akarnak _kedveskedni_  _hanem_ mint a _Krisztus_ szolgai szivetek _szerint_  _cselekedvén_ az _isten_ akarattyát jó akarattal szolgálván mint az urnak és nem _ember_  _tudván_ azt _hogy_ mindenek a mi _jó_  _cselekedik_ annak _jutalom_ veszik az urtol eph65678 _Titusz_ is _ír_ még _eziránt_ mondván a szolgákot _int_  _hogy_ az uroknak _engedelmes_ legyenek _hogy_ mindenekben azoknak _kedves_ legyenek ne legyenek _beszéd_  _ellenkező_ semmiben meg nem tsalván öket _hanem_ minden jó _hűség_ mutassanak tit29

Semmi ugy a jó _erkölcs_ munkára és _hűség_ nem _indíthat_ mint ezek aszók

Ugy a _cseléd_ mondá erre _Télámon_ 

Én mindenröl szollok _felel_ a páter mert mint _hogy_  _ki_ nem _telik_ mindentöl _hogy_ ur legyen vagy parantsolyon _illik_ mindennek _hogy_  _engedelmeskedik_ az emberek evilágra jövén egy _társaság_  _kell_ nékiek _élni_ és azt a _társaság_ az _engedelmesség_  _foglal_  _egy_ ez igy lévén minden _engedelmeskedik_ a szolgák _engedelmeskedik_ a _különös_  _ember_ a _különös_ emberek a _fejedelem_ a _fejedelem_ az _isten_ és igy mind _egyik_ mind a másikának _jókedv_  _kell_  _engedelmeskedni_ meg _gondolván_ azt _hogy_ nem az _ember_  _engedelmeskedik_  _hanem_ az _isten_  _aki_ is _megítél_ öket a _szerint_ a mint _jól_ vagy roszul vitték végbe _hivatal_ 

Ezek _tehát_ az elsö _kötelesség_ egy _cselédes_  _gazda_ erröl _több_ is lehetne szollani _de_ maga láttya _kegyelmetek_  _hogy_ lehetetlen arra rendet szabni mindeniknek _hogy_ mi formában _keres_  _élet_  _hanem_ a mitsoda rendbe születünk és a mitsoda _hivatal_ tészen az Isten a _szerint_  _kell_ magunkot viselnünk _hanem_ tsak azt atörvényt szabjuk magunknak _hogy_ inkáb legyünk aleg nagyob szegénységbe mint sem _törvénytelen_ szerezzünk valamely _jószág_ mivel az illyen _keres_ átkot _hoz_ aházhoz nem _hogy_ azt _meggazdagít_  _de_ még meg szegényitené az _örökös_ is _megemészt_  _ha_ ez meg nem _történik_ is annak _élte_  _aki_ roszul _keres_ noha _gyakran_  _megtörténik_  _de_ a maradéki _keserves_ meg fogják azt tapasztalni _hova_  _kell_  _ehhez_ más _bizonyság_ mint azok a nagy és _gazdag_  _ház_ a melyek már most szegények és puszták

Tarttsuk meg _tehát_  _tiszta_ szivünket és _kéz_ és _eltávozik_ a _fösvénység_ a mely a _földi_  _jó_ rendeletlen _kívánság_ mert ez az ö mezeje _ahol_ lest _hány_ az _ember_  _hogy_ el veszesse _eziránt_ nagy _tusakodás_ látunk némely elmékbe mivel _ok_ veszik a _família_ szükségét _hogy_  _telhetetlen_  _kívánság_  _betölthet_ és azért szüntelen _gyűjt_ és a mi legg szánhatóbb akár mely _gazdag_ legyenek _de_ nem mérnek se _enni_ se _inni_ ném mérnek _hogy_ ugy mondgyam még _élni_ is mert nem _elhitet_ magokal _hogy_  _több_ vagyon _hanem_ tsak a mi az _élet_  _kívántatik_  _addig_  _takargat_ még magoktol a mit _gyűjt_  _hogy_ nem _tud_  _hova_  _tenni_ szüntelen _kecsegtet_ magokat és még _előre_ mondgyák magoknak ezeket a szokat mit _cselekedik_ mert nintsen _hova_  _takarni_ az én _jószág_  _termés_ és mondá ezt mivelem az én _gabonáscsűr_ el rontom és nagyobbat _épít_ és azokba _takarít_ az én _jószág_ minden _haszon_ és az én _java_ és azt mondom az én lelkemnek én lelkem _sok_  _esztendő_  _eltett_  _sok_  _java_ vannak nyugogyál _eszik_  _iszik_  _gyönyörködik_ ezek a _fösvény_ szavai _de_ tudgyaé _kegyelem_ mit _felel_ néki az Isten _esztelen_ ez _éjjel_  _visszakér_ lelkedet és a melyeket _gyűjt_  _kié_ lésznek luk1217

Kevés szókkal _elöben_ adgyák ezek amint már meg mondottuk _hogy_ az _idő_  _kell_ vigyáznunk minden _cselekedet_ mivel a _feljebb_  _említett_  _fösvény_ anyi _kincs_  _gyűjt_ mint _ha_  _kétszáz_  _esztendő_  _hagy_  _élni_ noha egy _éjjel_  _visszakér_ alelkét _oly_ nagy _készület_ vagyon mint _ha_ valamely nagy uttra menne noha tsak az _élet_  _kell_  _által_ menni és arra az útt igen rövid

A _Krisztus_ azt _kérdvén_ attol az _ember_  _hogy_  _kié_ lészen a mit _gyűjt_ meg akarja nékünk mutatni mitsoda lest _hány_ nékünk a _fösvénység_ mivel rend _szerint_ a _fösvény_  _hogy_  _elfedez_  _telhetetlenség_ a _fia_ adgya _ok_ mondván a _fia_  _jószág_  _kell_  _hagyni_  _hogy_ meg ne _hall_  _éhen_ a leányomot _jól_  _kell_  _elházasítani_ 

Nintsem semmi _dicséretes_ mint _jószág_  _hagyni_  _gyermek_ és öket meg nem lehet fosztani az _örökség_ ez a _természet_  _törvény_ ellen volna a mely azt _hagy_  _hogy_  _aki_ lételt _ad_ valakinek _megtartás_ valot is _kell_ adni annak a lételnek erre példát adnak az _oktalan_ állatok és _természet_  _szerint_ is _érez_ azt _hogy_ a _gyermek_ a magunk részei és _hogy_ mind magunk ellen vétkeznénk mind a _természet_  _hálaadatlan_ volnánk _ha_ nékiek meg nem _tart_ az atyai _jószág_ a melyet atyáinktöl vettük vagy _ha_ azoknak nem _hagy_  _aki_ vér _szerint_  _illet_  _ennél_ nintsen semmi _igazságos_  _ugyanezért_ mondgya pláto a _törvény_ mint _hogy_ én _csinál_  _tudta_ adom _hogy_ nem vagytok se magatokkal se _jószág_ szabadosok mivel mind a mind _ti_ a _família_ vagytok

 _de_ nem roszul _keres_  _jószág_  _kell_ nékiek _hagyni_ nem hasadnaé meg egy atyának a szive a midön _kárhozat_ látná vetni mínd magát mind _gyermek_ mitsoda _bolondság_ itt _gazdagság_ és vétket vinni el _innét_  _jószág_  _gyűjteni_ és a lelket el veszteni valamint egy _közönséges_  _példabeszéd_ mondgya _hogy_  _boldog_  _fiú_ az a kinek az attya _elkárhozik_ mitsoda vakság magát _elkárhoztatni_ azért _hogy_  _sok_  _jószág_  _hagyhat_  _fia_ akik _talán_ még _hálaadatlan_  _tékozló_ és semmire valok lésznek mitsoda _ostobaság_ magát _emészteni_ a nagyra vágyásért _sok_  _haszontalan_  _dolog_ mivel tsak meg _kell_  _halni_ nagy _gazdagság_ mondgya az apostol az _isteni_ szolgálat az _elégség_ mert semmit nem _hoz_ evilágra _kétség_ nélkül semmit _ki_ sem vihetünk _hogy_  _ha_ pedig _eledel_ és ruházatunk vagyon azokkal meg elégedgyünk akik pedig meg akarnak gazdagulni _esik_  _kísértet_ és _tőr_ és _sok_  _balgatag_ és _káros_  _kívánság_ melyek bé merittik az _ember_ ahalálos veszedelembe mert minden _gonoszság_  _gyökér_ a pénz szerelme melyet némellyek _aki_  _kíván_  _eltévelyedik_ ahittöl és magokat _általszegez_  _sok_  _gond_ tim66

Azt mondom ujjontában _hogy_ jó uton _kell_  _keresni_ a _jószág_ és azal _megelégedni_ a mit Isten _ad_ mert ö adgya a _gazdagság_ az _éhező_ minden _jó_ bé _tölt_ és az _gazdag_ üressen _bocsát_ lukl akár mely _gazdag_ legyünk _de_ meg _kell_ elégednünk valamint alég szegenyebnek azal a mi _elég_ atermészetnek

Nézűk meg már mostanában a _ház_ lévö _gazdaság_ mivel az Isten _kegyelem_ a mely adgya nékünk ajószágot nagy _kegyelem_  _kívántatik_  _hogy_ azal _jól_  _élhet_ epediglen a mint meg mondottuk az aszonyt _illet_ ugyan _ezáltal_ is tészi magát _hasonló_ egy _emberséges_ aszony az ö _férj_ a _cseléd_ valo _gondviselés_  _hogy_  _ha_ ajoszág a _gazda_  _fáradság_ és maga jó viselése _által_ jó a _ház_ az _értelmes_  _gazdasszony_  _kéz_ alat lészen annak _helyes_ valo _elköltés_ és _ki_ szolgáltatása és ez a _gondviselés_  _oly_ nagy _dolog_  _hogy_ ezen áll aháznak jó rendbe valo létele vagy pusztulása

Itéllye el _kegyelmetek_  _hogy_ mitsoda jó _erkölcsű_ és jó _értelmű_  _kell_ lenni az aszonynak _hogy_ jó _gazdasszony_ lehessen _de_ a _férfiú_  _kell_ néki rendet szabni _hogy_ azt _követ_  _hallgat_ mit mondanak arégi _bölcs_  _eziránt_ és ugy _kell_ azt venni mint _ha_ egy férfiu mondaná _feleség_  _mihelyt_ el veszi

Ugyan nagy _öröm_  _hall_ mondá angyélika _hogy_ mitsoda szokások vala arégieknek

A valo _felel_ apáter _hogy_  _abból_ sokat is lehet _tanulni_ annál is inkáb _hogy_ azt nem _kell_  _gondolni_  _hogy_ tsak _közönséges_  _ember_  _eléhoz_  _aki_ példát nem vehetnének anagy renden lévök mivel _oly_  _fejedelem_ és nagy urakrol szollok _aki_ udvarokban meg volt _két_ vagy _háromszáz_ rab ugy mint _cseléd_  _kicsoda_ ollyan ur _közötte_ a kinek anyi szolgája légyen _hallgat_  _tehát_  _hogy_ egy illyen nagy ur mint _oktat_ a _feleség_ és miképpen _felel_ annak _aki_  _egyszer_ azt _kérd_ tölle _hogy_  _ha_ a _feleség_ ollyan _értelmes_ volté midön az attya _ház_  _elhoz_  _éppen_ nem volt _felel_ azur _soha_ semmiröl se nem látot se nem _hall_  _de_ a nékünk _elég_  _ha_ a mi aszszonyaink _tud_ a _ház_ valo munkát midön az attyok _ház_ el _hagy_ és _ha_  _engedelmes_  _természet_ vagyon a _férj_  _hamar_  _megtanít_ a _gazdasszonyság_  _első_  _dolog_ a _férfiú_ és az aszszonynak _házasság_ után a _hogy_  _kér_ az _isten_  _megtanítani_ a _férfi_  _hogy_  _oktathat_ az aszszonyt arra a mi mind _egyik_ mind másiknak _java_ lehet és világosittsák meg elméjét az aszszonynak _hogy_  _megtanulhat_ és _megtarthat_ azt a mire az ura _tanít_  _ő_  _mihelyt_ észre vevém _hogy_ a _feleség_  _fehér_  _festék_  _tesz_ az _orca_  _hogy_  _fehér_ lenne és vereset _hogy_ pirosabb lenne

Erre _felkiált_  _Télámon_ ah! páter uram menyit szól _kegyelem_ a mi aszonyaink ellen akik _kendőz_ nám a régi uri aszonyoknál is volt az a _szokás_ 

Valo _felel_ a páter mert nintsen semmi régiebb a véteknél _de_ egy _kevéssé_ várokozon _kegyelem_ és meg láttya _hogy_ szenvedték azt _hogy_ azt meg látám _kérd_  _egyszer_ a _feleség_  _ha_ szeretett volnaé engemet _ha_ meg akarván _ő_  _csalni_  _gazdag_ mondottam volna magamot és a _sok_  _ezüstmű_  _hely_ tsak _fehér_  _ón_  _talál_  _igaz_ arany _hely_  _hamis_ arany mivet és _hamis_  _gyémánt_ erre azt _felel_ nékem _hogy_ nem szeretett volna szerettél volnaé _hát_ engemet _hogy_  _ha_ az _ép_ és jó _termetű_  _test_  _hely_ valamely _fogyatkozás_ lettek volna _benne_ és azokat _elfedez_  _előtte_  _házasság_ után pedig valamely _csonka_ vagy _bénaság_ láttál volna _benne_ minden _bizonnyal_ nem szerettelek volna _felel_ erre a _feleség_  _hogy_  _hogy_  _gondolhat_  _hát_ azt mondám erre _hogy_ ate _fehér_ és veres _festék_ nekem inkáb _tetszik_ mint a magad személlye gondolodé _hogy_ az illyen _szemfényvesztés_ sokáig _csalhat_ az ollyan személyeket kik együt laknak nem _kelletik_  _több_ mondanom _feleség_ mert mind azokat el _hagy_ és azután _tisztességes_ maga rendihez _illendő_ ruhát visele és mint _hogy_  _egyszer_ azt _kérd_  _tőle_  _hogy_  _ha_ nem tanithatnámé meg olyan mesterségre _hogy_ ne tsak _tetszik_  _hanem_ valojában lehetne szép azt _felel_ néki _hogy_ annak nintsen _jobb_ modgya mint _test_  _fáradtság_  _megfrissíteni_  _egészséges_ szinét erre valo nézve nem _kell_ mindenkor ülni _hanem_ munkálodni _járni_ másokat _dolgoztatni_ és még segitteni _ha_ igy _cselekedik_ mind az _egészség_  _használ_ mind maga _hivatal_ végben viszi

A páter mosolyogva _Télámon_  _tekintvén_  _kérd_ tölle _hát_  _kegyelem_ mit mond ezekre a _kegyelem_  _főasszony_ tseleksziké ezeket _de_ még nem végeztem mind el mert a _feljebb_  _említett_ ur erre is _int_ a _feleség_  _hogy_ a ruháit maga _tisztogat_ maga fogná _ész_ atésztát maga _gyúr_ mert az _étel_ jobban _megkíván_  _jobb_  _egészség_ lenne és az _orca_  _friss_ piros posgás és jó szinbe volna

Ez a valoságos _kendőzés_ mondá erre angyélika

Nohát angyélika mondá _Télámon_ tsak _felír_ a _kapu_  _hogy_  _te_ ollyan _titkos_  _orvosság_  _tud_  _csinálni_ a mely széppé tészi az aszonyokat és az az _orvosság_ atészta gyurásbol áll _meglát_  _hogy_ mennyi uri aszszonyok fognak _tőle_  _orvosság_ venni

Ne nevessen _kegyelem_ anyira _felel_ angyélika mert _ha_ az _igaz_  _hogy_ a munka a _járás-kelés_  _erős_ tészen és az _orca_  _megfrissít_ ugy tettzik _hogy_ az illyen az _igazán_ valo szépség nem a _festék_ való

 _de_  _hogy_  _ismét_ a _gazdasszony_ szollyak mondá apáter a _bizonyos_  _hogy_ nem a szépség _ad_  _bőség_ aháznál _hanem_ ajó _erkölcs_ akar mely renden lévök _között_ is szükséges _hogy_ a _gazda_  _megértet_ a _gazdasszony_ valamint _hogy_ a nem _elég_ egy jó rendben lévö városban _hogy_ jó törvény legyen _hanem_ még az is szükséges _hogy_ legyenek ollyanok kik azt _megtartat_ kik arra vigyázanak kik _megdicsér_ azokat kik azt meg _tart_ és meg büntessék azokat kik azt _általhág_ igy az aszony is aháznak _gondviselés_ rendeltetvén mint egy _tisztviselő_ személynek a _törvény_ meg _kell_  _tartatni_ és meg _kell_ aházat czirkálni valamint egy _kommendáns_ avárat mint egy _királyné_ meg _kell_  _dicsérni_ és _jutalmaztatni_ azokat kik _megérdemel_ és _megbüntetni_ kik el nem _jár_  _hivatal_ azt el nem _kell_ felejteni _hogy_ igen nagy _gond_  _kell_ lenni a _beteges_  _cseléd_  _de_ arra vigyázon _hogy_ a _gazdasszonyság_ meg ne vesse és azt magához ne _tart_  _illetlen_ 

A _gazdasszony_  _hivatal_  _két_  _dolog_ vigyáz az _egy_ a rend második a _haszon_ az _elsőbben_  _foglaltatik_ az _ékesség_ és a renden valo _elhelyheztetés_ mindennek a mint _hogy_ etünik _először_ a szem _elébe_ ugyan erröl is _megítél_ a _gazdasszony_  _hogy_ mit _ér_ mert a valoságos _hogy_ a midön a _ház_  _tisztátalan_ rendeletlen nem mondhatni azt _emberséges_  _ember_  _lakóhely_ 

Az _ékesség_  _ér_ inkáb a _házieszköz_ vagy _öltözet_  _csinosság_ mint sem _drága_ voltát avalo _hogy_ akinek _elegendő_  _jószág_ és _tisztség_ vagyon _az_  _illik_ az _ékes_  _házi_  _öltözet_ mivel _azáltal_ az _ország_ akereskedés inkáb _folyik_ és a _sok_  _mesterember_ munkát és _kenyér_  _ad_ atsinoságon pedig _ér_  _hogy_ a mindenben _megtetszik_ ne tsak aházakban _hanem_ az egész _ház_  _tájék_ a _tisztaság_ pedig még _ennél_ is inkáb uralkodgyek a _ház_  _főképpen_ akonyhán az asztalhoz valo _fehér_ ruhában és mindenben

Ugyan is mit _törődik_ én azal mondá _Télámon_  _hogy_ az ágy _csinos_ meg legyen vetve aház _jól_ meg legyen seperve _hogy_  _ha_ a _konyhaeszköz_ és az asztalhoz valo ruha _oly_  _tisztátalan_  _hogy_ tsak reájok sem lehet nézni

Ugyan _ezért_ is mondám _felel_ apáter _hogy_ a _csinosság_ mindenüt és mindenben _ki_  _kell_  _tetszeni_ nem tsak a palotákba _de_ még arra is _kell_ vigyázni _hogy_ magok és a _cseléd_  _csinos_ legyenek ugy _hogy_ mindenben meg látassék agazdáknak _csinosság_ arend _tartás_ pedig ugy tettzik _több_ lehet _érteni_ mint sem atsinoságon

Gondolom páter uram mondá _Télámon_  _hogy_ a mind egy mert a _csinosság_ nem más _hanem_ rendesen valo _elhelyheztetés_ mindennek példának okáért _jól_  _elhelyheztetni_ egy ágyat egy asztalt a székeket ugy tettzik ezt _csinosság_ mondhatni

A szora nem _kell_ vigyáznunk _felel_ apáter _elég_ a _hogy_ arend _tartás_  _ér_  _hogy_ minden féle _dolog_ a maga szokot _hely_ legyen aháznál

Én _ér_ mit akar apáter mondá erre máriánna példának okáért azt akarja _hogy_ nem _kell_ a szénát apintzében _tartani_ se a _bor_ az _istálló_ felet _hanem_ ami száraz _hely_  _kíván_ azt száraz _hely_  _kell_  _tartani_ a mi pedig nyirkas _hely_ azt nyirkas _hely_ apáter azt igen _jól_ mondgya mert mennyi nem romlik nem rothad penészedik azért meg _hogy_ erre nem _tud_ vigyázni

Igen _jól_  _megért_ az aszony a mit akartam mondani mondá apáter _de_ azt akarnám még _ezenkívül_  _hogy_ nem tsak az a mi atseledhez _tartozik_  _de_ még más _dolog_ is a magok szokot _hely_ volnának

Még ezt is _ér_ mit akar _kegyelem_ mondani mondá máriánna azt _kíván_  _kegyelem_  _hogy_ az asztalhoz valo _eszköz_ mind egy _hely_  _tartatik_ a _konyha_ valo meg _külön_ és igy a mi a _ház_ szükségére valo mind _külön-külön_ ugy _hogy_ a mire vagyon _inkább_ szükség a mindgyárt _kéz_ alat lehessen

E nintsen _különben_  _felel_ apáter azt is _kíván_  _hogy_ mindenik ezek _közül_ a maga _hely_ meg maradna és _soha_ meg ne változtatnák ennek _két_  _haszon_ vagyon az _egy_ a _hogy_ mikor valami _kívántatik_ nem _kell_  _sok_  _idő_ veszteni a keresésel mert mindgyárt meg lehet talalni a mire szükség vagyon a másika a _hogy_ semmi nem _eltévelyedik_ se el nem vész a mely _megtörténik_  _gyakorta_ a mikor minden _együvé_ vagyon _hányva_ vagy _keverve_ ugy is _hozzászokik_  _az_ az _ember_  _hogy_ mihelyt üres _hely_ lát mindgyárt _kezd_  _kérdeni_ azt a mi azon a _hely_ szokot állani másként minden nagy rendeletlenségbe volna ugy is volna mint az ollyan _ember_  _aki_ együt vetné el a _búza_ a rosot és az árpát és azután szemenként _kell_  _ki_ válogatni midön _búza_ vagy _rozskenyér_  _kell_ sütetni nintsen se szeb se _hasznos_ avilágon a _rendtartás_  _eszerint_ is _kell_  _cselekedni_ mind azzal a mit zár alat _kell_  _tartani_  _visszatévén_ mind azt a mi már nem _kívántatik_ ugy _hogy_ semmi el ne veszen

Eddig arend tartásrol szollottunk szollyunk már most ahaszonrol a melynek _sok_ ága vagyon és a mely atöbbi _között_  _abból_ áll _hogy_ a _jövedelem_  _tud_ magunkot szabni _hogy_  _tud_ annak _idő_ meg venni ami szükséges _helyes_  _idő_  _keresni_ annak a mit el akarunk adni rendel _igazság_ és _kímélve_  _kiosztani_ a mi _kiosztás_ valo etehát aveleje a _gazdaság_ lehetetlen is _hogy_ annak minden részeit most meg mutathassam egy szoval akárt el _kell_  _kerülni_ és mindent _haszon_  _fordítani_ 

Felettéb is meg röviditti _kegyelem_  _beszéd_ páter uram mondá _Télámon_  _de_ azonba tsak azt veszem észre _hogy_  _kegyelem_ tsak a nagy uraknak szab rendet _aki_  _sok_  _jószág_ vagyon

Hát ugyan is _felel_ apáter mi szükséges rendet szabni a _gazdaság_ az olyanoknak kik tsak naprol napra _él_  _aki_ nintsen miböl _gazdálkodni_ 

Ugy mondá angyélika valamint egy _ember_  _felel_ amásikának _aki_ azt _kérd_ tölle _hogy_  _hány_  _óra_  _kell_  _ebédelni_ 

A _gazdag_ mikor tettzik _ebédelhet_ 

A szegény pediglen tsak amikor lehet

Szükséges _tehát_ mondá a páter _hogy_ annak valamely _jószág_ legyen a kinek rendet szabunk a _gazdaság_ mivel agazdaság a szerzésböl és a _költés_ áll _ahol_  _költség_ nem _tehet_ arend nem szükséges ugyan _eziránt_ is tészi ezt a _hasonlítás_ egy régi _filozófus_ mondván miképpen _taníthat_ minket _flótázni_ egy olyan _ember_ a kinek _soha_  _flóta_ nem volt vagy _aki_  _soha_ azt nem _tanul_ miképpen _megtanulhat_ az ollyan a _gazdaság_ a kinek _soha_  _jószág_ nem volt és _aki_ senki nem _bíz_  _jószág_ 

Hát páter uram mondá _Télámon_ mitsoda rendet szabna _kegyelem_ az ollyannak a kinek _ezer_  _tallér_  _jövedelem_ volna

Oh’ _bizonyára_ ez már _sok_  _felkiált_ angyélika vagyone _kegyelem_ lelke _hogy_ anyit _fáraszt_ a pátert vagyon _két_  _óra_  _hogy_  _beszél_ ugyan már szánom azért _megfelel_ én _kegyelem_ a páter _hely_ 

Igen _kedves_ veszem _kegyelmed_ mondá apáter

Tsak _ebéd_ utánra _kell_  _hagyni_ angyélika mondá _Diána_ és _eredj_ mond meg _had_  _megterít_ az asztalt

Ebédtöl _felkelvén_ egy _kevés_  _idő_ mulva _ki_  _ki_  _hely_ ülvén angyélika mondá

Hogy _ígéret_  _elég_  _tesz_  _kegyelmetek_  _elébe_ adom azt a _tiszteletes_  _gazdasszony_  _aki_ a páter _oly_ okoson szollot nékünk reménlem _hogy_  _ígéret_ a menyiben lehet _jól_ végbe viszem anyival is inkáb _hogy_ az anyám mellet egy _kevés_ agazdaszszonyságbol _tanul_ és más _értelmes_  _ember_ is _eziránt_  _tudakozódik_  _főképpen_ egy atöbbi _között_  _hogy_ jobban _megértethet_ velem _eszerint_  _leír_ a _gazdasszony_  _kép_ a _gazdasszony_ mondá olyan egy _ház_ valamint az anya méh egy _kosár_ ez el nem szenvedi _hogy_ a több méhek _henyél_  _hanem_  _kiküld_ öket a munkára a mit azok _hoz_ arra _gond_ visel mind adig az _idő_ a még azt el _kell_  _költeni_ az az _idő_ el jövén mindennek _igazság_  _kioszt_ részét a _belső_ munkára igen vigyáz _hogy_  _jól_ és _hamarság_ mennyen végben az apró mehetskéket fel nevelvén _táplál_  _addig_ még arra az _idő_ nem _jut_  _hogy_  _dolgozhat_  _akkoron_ egy _fővezír_  _tesz_  _elébe_ és _kiküld_  _hogy_ másut _megtelepedik_  _ihon_  _eszerint_  _kell_  _cselekedni_ agazdaszonynak _aki_ is olyan aháznál valamint a páter mondá mint egy _királyné_ mint egy _bíró_ vagy valamint a lélek atestben _aki_  _éltet_ és mozgattya annak _kis_ részét

 _de_  _hogy_  _teljesség_  _megfelel_  _őkegyelme_  _tekintvén_  _Télámon_ én _ha_  _királyné_ vagyok is _de_  _gazdasszony_ akarok lenni annak a _becsületes_  _ember_ a kinek _ezer_  _tallér_  _jövedelem_ vagyon és meg mutatom _hogy_ mitsoda rendel _kell_ annak _haszon_ venni _előbbször_ is a páter _tanács_  _szerint_ a _jövedelem_ akarom magamot szabni és ugy _cselekedik_ mint aszent _írás_ béli _ember_  _aki_ egy _torony_ akart _építeni_ le ülvén meg számlálom a _költség_  _ha_ vagyoné _elegendő_  _költség_ ne _hogy_ minek utánna a _fundamentum_ meg vetettem volna el ne vegezhessem és meg ne tsufollyanakérteluk1428

Jól meg _tekintvén_  _tehát_ pénzemet magamot is meg visgálom és arra _ráemlékezik_  _hogy_ az illyen _dolog_ az elmét _két_  _dolog_ szokta _megcsalni_ a reménség és a szem a mely _mihelyt_ valamit lát olyat mindgyárt _megkíván_ mind akettöt el akarom magamtol üzni és akár mint mosolyogjon reám a szerentse _de_ reája sem nézek ne _hogy_  _ingó_  _föveny_  _épít_ a _torony_ és a szememet _behuny_  _hogy_ valamely szép _dolog_ ne lássak vagy valamely _cifra_ portékát meg ne _kíván_ mert ezek nagy _csorba_  _tesz_ az _ezer_  _tallér_  _tud_  _hogy_ a páter is _helybenhagy_  _hogy_  _elsőbben_ arrol _kell_  _gondolkodni_ a mi szükséges és azután a _cifraság_ még _ráemlékezik_ arra a mit egy _emberséges_  _ember_  _tanul_  _hogy_ az _igazán_ valo _kímélés_ a _ha_ el _tud_ lenni a nélkül a mink nintsen

Igen okossan _beszél_ angyélika mondá erre apáter

Meg elégszem _hát_ én azezer _tallér_ mondá angyélika annál _több_ nem _kíván_ ugy _tart_ mint _ha_ Isten _százezer_ adot volna annak is _örül_  _hogy_ nem _kell_ sokrol számot adnom Tegyük fel _hát_  _hogy_ aszonya vagyok az _ezer_  _tallér_ a mely _esztendő_ valo _jövedelem_ 

Leg _előbbször_ is az _ezer_  _tallér_  _tizedik_  _félretesz_ a szegények számára 9 száz _tallér_ maradván _abból_  _ki_ veszem a _cseléd_  _esztendő_ valo _fizetés_  _hogy_  _had_ állyon _kész_ ugy _hogy_ mindgyárt adhassak annak _aki_  _kér_ nem akarom azokat _követni_ kik nem _fizetvén_  _cseléd_ adoságot _gyűjt_ magokra és végtire olyan _igazságtalanság_  _követ_ a melyek _bosszúállás_  _indít_ az _isten_ vagy is sokat _kell_ nékiek szenvedni ugy anyira _hogy_ a szolga ur és a szolgálo aszszony lesz a _ház_ itt olyan _cseléd_ szollok akinek _fizetés_ vagyon mert az olyanrol a kinek nintsen másként _kell_  _gondolkodni_  _alkalmasint_  _általlát_  _hogy_ mennyit _kell_  _költeni_ ruházattyokra és még arra is _hogy_  _megajándékozhat_ ezt is _félretesz_ a mi pedig marad mind ezektöl annak negyed részét _félretesz_  _hogy_  _holmi_ adosságomot _megfizethet_ havagyon _ha_ pedig nintsen arra _tart_  _hogy_  _ha_ meg _talál_ betegedni magam vagy _cseléd_ vagy pedig a _gyermek_  _házasság_  _tart_ mostan ugy _beszél_ mint egy _gyermekes_ aszony vagy pediglen valami szegény atyámfiát vagy jó akaromat meg segitem vagy valamely más _költség_  _tart_ és a _három-négy_ részböl melyet _megtart_  _él_ magamot _cseléd_ ruházom és a _ház_ valo _költség_  _fordít_ 

En pediglen _lajstrom_  _tart_ és _felír_ mind azt a mit _kéz_ veszek mind azt a mit _költ_  _tud_  _hogy_ sokan nem _gondol_ ezel _de_  _azonkívül_  _hogy_  _-e_ nélkül nem lehet jó _rendtartás_ arra _hasznos_  _hogy_ meg látom némelykor a _lajstrom_  _ha_ egy _kevéssé_ inkáb nem sieteké mint sem _kell_  _ha_ azt látom _hát_ egy _kevéssé_  _meghúz_ a _gyeplő_ és rövidebben fogom

Ez igen igen rendes _osztás_ mondá _Télámon_ a _tékozlás_ nem _takarékosság_ mi a _takarékosság_ szollunk _te_ pedíg _előbb_ is 100 _tallér_  _kiad_ a szegényeknek tudodé _hogy_ a _felebaráti_ szeretetet magunkon _kell_  _kezdeni_ nem volnaé _elég_ a szegényeknek adni a mi az asztaltol marad

Igen is _felel_ angyélika _ha_ tsak az _étel_ állana az _élet_ szüksége én _elsőbben_ akarom _ki_ adni a szegényekét azért _hogy_ az Isten áldását adgya arra a mi azoktol marad mit mondana még _kegyelem_  _ha_ arra _kényszerít_  _kegyelem_  _hogy_ a _jövedelem_ adgya oda _fél_ 

Kitsoda volna olyan _együgyű_  _hogy_ azt _cselekedik_  _felel_  _Télámon_ 

Kitsoda mondá angyelika meg _kell_  _kegyelem_  _halni_ szégyeletiben midön egy publicanus ezt végben viszi mondván uram _íme_ minden _jószág_  _fél_ a szegényeknekadom luk198

Meg láttzik mondá a páter _hogy_  _keresztény_ lelke vagyon angyélikának _mindazonáltal_ avalo _hogy_  _sok_ féle képpen lehet _jól_  _tenni_ a szegényekel tsak _jól_  _tesz_ vélek és rollok _megemlékezik_ a szabad kinek kinek _olyanformán_  _jól_  _tenni_ vélek a mint akarja mert valamint szent _Bernard_ mondgya a _jószág_  _ti_ tsak _őrző_ vagytok és a _kenyér_ melyet el zárjátok a szegényeké aköntös melyet a ládában _tart_ a meziteleneké és a pénz melyet el ástok a szükségbe lévöké _értvén_ azt _hogy_ az illyen _takargatás_ vétkes én és az angyélika _tanács_  _szerint_ a _jövedelem_ a szegényeken _kezd_ el _osztani_ igy egy szent atya _szerint_  _előre_  _elküld_  _java_  _abban_ az _ország_ a melyben _kelletik_ mennünk és ótt maradnunk _örökké_  _ahol_ töb szükségünk vagyon arra mint sem itt mivel ide _soha_ viszá nem _tér_  _ha_  _egyszer_ ótt leszünk adhatnoké _jobb_  _kéz_  _java_ mint a szegények _kéz_ mert ugy az Isten _kéz_ adgyuk a mint maga mondgya ugyan azt a _jószág_ is viszük el magunkal mondgya ez a szent a mellyet _itt_ adunk az az _hogy_ az alamisnálkodásnak _gyümölcs_  _elkísér_ a más világra Chrysosthom11 _ad_ tim cap 4

 _tehát_ ugy páter uram mondá _Télámon_ mind oda _kell_ adni és semmit sem _kell_ meg _tartani_ 

Lehet _felel_ apáter _holmi_ meg _tartani_ szükséges végre valamint azt _jól_ rendelé angyélika

Mert páter uram akegyelmed _tanítás_  _követ_ mivel _ha_ az _idő_  _kell_ szabni magunkat mit _tud_ én _abban_  _hogy_ mi _történhet_ik_ mitöl vagyon a _hogy_ azok akik _tenger_ mennek _hat_  _hónap_  _élés_ visznek magokal: _ha_ szinte _három_  _holnap_  _tart_ is tsak uttyok és _ha_ lehetne aföldet is el vinnék magokal _hát_ ezt rosznak tarttyaé _kegyelem_ én nem _gondol_ mivel az ö _cselekedet_ ártatlan és azt tsak az _idő_  _bizonytalanság_  _cselekedik_ a melyet meg akarják elözni

 _de_ miért anyit _költeni_ mondá _Télámon_  _hogy_  _ha_  _oly_ igen el _kell_ avilágtol _távozni_ a mint apáter mondgya vagy miért _hagyni_  _holnap_  _hogy_  _ha_ a világi jót szereti _kincs_  _gyűjt_ és _ha_ az Isten rendelését meg bánttya _aki_ ezt _cselekedik_ látod _tehát_ angyélika _hogy_ ate _okoskodás_ sántit és _hogy_ ate _gazdasszonyság_  _tékozlás_ és _fösvénység_ áll

Látom _felel_ angyélika _hogy_ nem vette _kegyelem_  _jól_ az elméjére az én _osztás_  _emlékezik_  _kegyelem_ arra _hogy_ menyi maradot vala meg nékem annak negyed részét a mint mondám _félretesz_  _kegyelem_  _jövendő_ meg _három_ rész marad annak vegye el _kegyelem_ a _harmadik_ részét vagy még egy _kevés_  _több_ az _öltözet_ és más _egyéb_  _házi_ szükségre a más _két_ rész az _étel_  _elkel_ és _ha_ azt meg _gondol_  _kegyelem_  _hogy_  _énnekem_  _abból_ mind _táplálni_ mind ruháznom _kell_ példának okáért egy _férfi_ egy aszonyt _két_  _kisgyermek_ egy szolgát és egy szolgálot és igy nem igen lehet miböl _tékozolni_ 

A mi pedig a _fösvénység_  _illet_ nem _érdemel_  _hogy_ annak _tart_  _kegyelem_ mivel azt meg mutatom _kegyelem_  _hogy_ meg nem bánttyuk az _isten_  _ha_ azal a _jószág_  _él_ a melyet _küld_ nekünk _megtekint_  _kegyelem_ azokot kik a _jószág_ el _hagy_ ök azt _különös_  _elhagy_ azaz meg válnak a _jószág_ valo szeretettöl vagy is annak _birtok_ mert a minémü _élet_ akarnak _élni_ meg nem _egyezik_ avilági _gazdaság_  _de_ más formában _kezd_ azt _bírni_ és szükségekre _fordítani_ nem is _bír_ ök azt _önnönmaga_  _hanem_ a _közönséges_  _társaság_  _bír_ és azt _tart_  _hogy_ azt illyen képpen _bírni_ és szükségekre _fordítani_ az Isten rendelését és _gondviselés_ meg nem sértik mivel ugyan az ö _gondviselés_  _küld_ azt nékik _aki_ is azt akarja _hogy_  _abból_  _él_ másként _fösvénység_ volna _abból_ nem _élni_ 

 _de_ tudgyaé _kegyelem_ azt _hogy_ az illyen személyek noha a _jószág_ meg váltanak is _mindazonáltal_ egy szers mind el nem _költ_ a mijek vagyon söt még mint _hogy_ jó _gazda_  _holmi_  _félretesz_  _tehetség_  _szerint_  _jövendő_ 

példának okáért _eszerint_  _cselekedik_  _hát_ én a _gyermek_  _aki_  _holmi_  _megtart_ szükségekre a mennyiben lehet _tőle_ ö magok semmit nem _bír_  _de_ én általam mindent _bír_ ugyan erre valo nézve _tesz_  _tehát_  _félre_ egy negyed részit _jövedelem_ nem _fösvénység_  _hanem_ azért _hogy_ még szükségek lehet arra

Meg is azt _kérd_  _kegyelmed_ mit _tud_ én _abban_ mi _történhet_ik_ az én _cseléd_  _jobb_ itélié _kegyelem_ azt _hogy_ semmit nem _félretévén_  _akkor_ adosságban verjem magamot _ha_ valamely szükséges állapotba _esik_ azt _tilt_ nekem a jó _gazdasszonyság_ rendi azt _gyakran_  _hall_ egy _okos_ és _értelmes_  _ember_  _hogy_ az adosság ugy mégyen a _ház_ valamint a _farkas_ a _juhakol_ vagy _hogy_ világosabban szollyak a _bizonyos_  _jel_  _hogy_ az a _ház_ el fog pusztulni _ha_  _hirtelenség_ meg nem orvosollyák nem is lehet más képpen mivel _olyankor_ a _kölcsönadó_ semmire nem vigyáz és _ha_ meg nem vehettyük is másokon adoságunkot _de_ az akinek adosok vagyunk arra semmit nem _hajt_  _hanem_ tsak _megkér_ az adosságot _akkor_ pedig siettségel _kell_ mindent el adni _vesztegetés_ és magunkat meg _kell_ rontani _hogy_ az adoságot _megfizethet_ azért az _okosság_ azt _hoz_ magával _hogy_ ugy _kell_ az adosságot _kerülni_ valamint a veszedelmet és azon _kell_  _igyekezni_  _hogy_ attol meg menekedhessünk _jobb_ az Isten _kéz_  _között_ lenni mint sem az emberek _kéz_  _között_ 

E _tehát_ agazdaságnak aleg _fő_  _tudomány_ a melyet minden _jó_ majorkodtato _gazda_ meg _kell_ tudni _hogy_ adoságot ne _csinál_ vagy is azt _megelőz_ ezt akartam magam is _követni_  _félre_  _tévén_  _bizonyos_ számu pénzt mivel _tartozik_ mindenkor agyermekim _java_ és _előmenetel_  _tekinteni_  _megítél_ már a páter _hogy_  _ha_  _-e_ fösvénységé

Én _felel_ a páter angyélikával egy _értelem_ vagyok mivel az adosságot el _kerülni_ az _eszesség_  _előre_  _gond_ viselni agyermekekre az _igazság_ ezt már meg mutattuk és a _természet_  _kötelez_ erre a szüléket nagy _haszon_ is válik ez a _gyermek_ mivel az olyan _aki_ valamely _jószág_  _talál_ születésekor már az elö menetelre valo utnak _fél_  _elér_ és szolgalhat _fejedelem_ és _haza_ az ollyan pediglen _aki_ ettöl _megfosztatik_ a szerentsének valamely _csodatétel_ nélkül _kénytelen_ lészen egy részit nem _tölteni_  _hogy_ ugy mondgyam _hanem_ az _élet_  _keresni_ 

Tsak arra _kell_ vigyázni a mint már meg mondottam _hogy_ a _fösvénység_ meg ne lopjon azon szin alat _hogy_ a _gyermek_ szerettyük _előmenetel_ vigyázunk és szükségeket _tekint_ emind _igazságos_  _dolog_ volna tsak magát a _jószág_ ne szeresük és azt ne _kíván_  _gyűjteni_ valamely rut sobrák és _fösvény_  _hajlandóság_ a mely _igazságtalan_ volna ebböl akövetkezik _hanem_ mondanám is _hogy_  _aki_ illyen _fösvénység_  _holmi_  _félretesz_ a vétkezik

Hogy ezt jobban _megértethet_  _előhozhat_ az _ótörvény_ melyet Isten _ad_ népének a mely azt parantsolá _ha_  _ráemlékezik_  _hat_  _esztendő_  _forgás_ alat ati _föld_ mivellyétek és azoknak _gyümölcs_  _betakarít_  _de_ a _hetedik_  _esztendő_ azokat miveletlen _hagy_ és nyugodalomban _hogy_  _had_  _élhet_ a szegények és a mezei vadak azoknak _termés_  _hasonló_  _cselekedik_ a szölöitekel és az _olajfa_ exod2310lev2534 és mint _hogy_ lehete a népnek _kérdeni_ az _isten_ uram miböl _él_ a _hetedik_  _esztendő_ az Isten maga magának tészi ezt a _kérdés_ és igy _felel_ reá _ha_  _tőle_ azt _kérd_  _hogy_ mit _eszik_ a _hetedik_  _esztendő_  _hogy_  _ha_ se nem vetünk se nem _takarít_ ahatodik _esztendő_ áldásomot adom _föld_ és _három_  _esztendő_ valo _gyümölcs_  _hoz_ a nyolczadik _esztendő_  _abból_ vetni fogtok és _abból_ a _gyümölcs_  _él_ a _kilencedik_  _esztendő_ a melyet _megtart_  _mindaddig_ az _ógyümölcs_  _él_ valamég az uj el nem _érkezik_ lev2021

Láttya _hát_  _kegyelmetek_  _hogy_ szükséges vala _holmi_ el _tenni_ el is mondhatni erre _hogy_  _jövendő_ lehet _holmi_  _félretenni_ valamely jó végre és valamely _olyas_ szükségre a melyre _kényszerít_ a _felebaráti_ szeretet _hogy_ vigyázunk más _dolog_ volna _hogy_  _ha_ a mint _sok_  _fösvény_  _cselekedik_  _esztendő_  _esztendő_  _gyűjt_ abuzát a _gabonásház_  _három_ vagy négy _esztendő_  _hagy_ asztagba a _búza_ akigyoknak nem azért _hogy_ még valamely nagy _tél_ vagy _jégeső_  _fél_  _hogy_  _akkor_ az _éhség_ meg menthetnök magunkot _de_ sött még _ha_ nyughatatlanságal várnok _hogy_  _eljön_ az a _jégeső_  _hogy_  _akkor_  _drága_ adnok el a szegényeknek a _gabonásház_ meg penészesedet _búza_ 

Ugy tettzik mondá angyélika _Télámon_  _hogy_ szeretné _kegyelem_ az illyen _gazdaság_ nem ugy vagyoné

Miért nem _felel_  _Télámon_ a mely _ember_ minden _jövedelem_ a _jószág_ vagyon roszul tseleksziké _ha_ a _búza_ meg _tart_  _hogy_ azt jó árron adhassa el ezt az _egyházi_ is _követ_ 

Oh! mint szánom én _kegyelem_ mondá angyélika

 _követ_  _kegyelem_ mondá apáter a _félre_ valo _tevés_ akár _búza_ akár másbol allyon _de_  _ha_ a _fösvénység_ vagyon az _igazságtalanság_  _ha_ az Isten azt parantsolá _hogy_ egy _esztendő_ alat a _föld_ minden _gyümölcs_ el _hagy_ a szegényeknek és a mezei állatoknak _tehát_ azt _hogy_ ne _tilt_  _hogy_ a szegényekel illyen _kegyetlenség_ ne _bánik_ és ne várják az utolso szükségekbe valo léteket _hogy_  _akkoron_ nékiek avérek árrán adgyák el _búza_ 

Hát _honnét_ vagyon a _felkiált_  _Télámon_  _öröm_  _hogy_  _József_  _összegyűjt_ valamenyi _búza_ volt _Egyiptom_ a _király_ számára amint ezt másoktol _hall_ és _hogy_ abuzán kinek kinek meg vette _jószág_ ugy anyira _hogy_ az egész _ország_ meg vette a _király_ számára nem _tud_  _hogy_  _kigázol_  _kegyelem_ ebböl

Igen _könnyű_  _felel_ apáter mert _József_ azt annak parantsolattyábol _cselekedik_  _aki_ atörvénybe meg parantsolta a sidoknak _hogy_ a _hatodik_  _esztendő_ a _hetedik_  _esztendő_  _félretesz_ a _gabona_  _hogy_ a _gabona_ ö el adta a nem Vétek atudni valo _dolog_  _hogy_ mindennek adot _belőle_ azt is el _hihetni_  _hogy_  _közönséges_ arron adta a melybe nem _hogy_  _igazságtalanság_  _de_ sött még _felebaráti_ szeretetet _cselekedet_  _ha_ a nép _kifogyván_ pénzéböl _kényteleníttetik_  _hogy_  _éhen_ meg ne _hall_  _ki_  _ki_  _jószág_ el adni _búza_ annak nem _József_ vala az _ok_  _hanem_ a szükségnek sokáig valo _tartás_ mondgyuk _tehát_ azt _egyszer_ mindenkorá _hogy_ valamit a _felebaráti_ szeretetnek rendin _kívül_  _cselekedik_ a vétek mert akristus rendelte a _felebaráti_ szeretetnek meg változhatatlan _törvény_ 

Láttya _hát_  _kegyelem_ mondá angyélika _Télámon_  _hogy_ az _gazdasszonyság_  _egyenlő_  _távol_ vagyon mind a _tékozlás_ mind a _fösvénység_ és _hogy_ azon a _középút_  _folyik_ a melyen _kell_ lenni

Valamit _ráhagy_  _benne_  _felel_  _Télámon_ 

Ismét _előkezd_ mondá angyélika az én _gazdasszonyi_ számvetésemet a _jövedelem_ tsak _háromnegyed_ rész maradván _abból_  _egyharmad_ részt _ki_ veszek vagy még valamivel _több_ a _házieszköz_ és a _cseléd_ ruházattyára ruházván mind öket mind magamot a magam rendi _szerint_ emeg lévén a más _kétharmad_ részt az _eledel_  _tart_ az az a mit aházi szükségre _kell_ vennem _előre_ és a _konyha_ valo minden napi _költség_ 

Meg veszem _előre_ a mi szükséges _ismét_  _eloszt_ az _étel_ valo _költség_ és meg látom _hogy_ menyire megyen egy _holnap_ azután ujontában _eloszt_ és meg látom menyire mehet _költség_ napjában és itt meg állapodom mivel _ilyenformán_ meg _tud_ magamban minden nyughatatlanság és sopánkodás nélkül _hogy_  _ha_ a _költés_ nem hajtamé _által_ atzélt azután egy _lajstrom_  _ír_ mind azt a mit _kell_ vennem vagy a mi nékem valo a _fundus_  _képest_  _de_ mind _hogy_ ezek _közül_ némelly _drága_ némely _olcsó_ azon _igyekezik_  _hogy_ a mit _drága_  _kell_ vennem _megtold_  _abból_ a mit _olcsó_ meg vehetek ugy _hogy_ továb ne menyek mint sem _kívántatik_ 

 _de_ szükséges egy _gazdasszony_  _hogy_  _tud_ mindennek az árrát más képpen nagy vakságba vezeti aház _gond_ ugy tettzik _hogy_ erröl a páter _két_ letzkét adot az elsö a _hogy_  _tud_ vásárolni a másika _hogy_ annak _idő_ vásárollyon a mire szüksége vagyon mivel abizonyos _hogy_ nem _tud_ vásárolni _ha_ az árrát nem _tud_ annak a mit veszen

Ugy tettzik mondá _Télámon_  _hogy_  _ehhez_  _egyéb_ nem _kell_  _hanem_  _hogy_  _tud_ alkuni mivel az árus akarattyán áll ugy adni a mint néki tettzik

Lehet _mindazonáltal_  _felel_ apáter ezt az akaratot valamely rendhez szabni ugy tettzik _hogy_ vagyon mindennek _oly_  _belső_ és _külső_  _ok_ mely annak az árát _megköt_ a _belső_  _ok_ az _idő_ és a _dolog_ mi voltát _tekint_ példának okáért az _ételnemű_  _dolog_  _drága_  _hogy_  _ha_ az _esztendő_ vagy az _idő_ rosz vagy _ha_ az a _dolog_  _drága_ és magában igen jó _ellenben_  _ha_ az _esztendő_ jó és _termékeny_  _akkor_ minden _olcsó_  _eszerint_  _kell_  _gondolkodni_ akézi munkárol mivel adrága _esztendő_ a _mesterember_ is _kénytelen_  _drága_  _dolgozni_ 

Azután arra _kell_ vigyázni _ha_  _kereskedés_  _jól_ folyé _ha_ a pénz böé vagy ritka _ha_ a _kereskedő_  _bőven_ szoktaké _hozni_ ollyan portékát a melyre szükségünk vagyon mind ezek _külső_  _ok_ nem is lehet annak _jól_ vásárolni _aki_ ezeket nem _tud_ 

A második része avásárlásnak mondá angyélika a _hogy_ az _idő_  _kell_ vigyázni ezt is mondom én minden nap az aszonynak _tekintvén_  _Diána_  _ítélőbíró_ lévén most mindent el mondhatok _sok_ olyan nehezen _tesz_ az _erszény_ a _kéz_  _hogy_ az _idő_ és az alkalmatoságot a _sok_  _halogatás_ el veszti és _két_ áron veszi meg azután a mit akar venni _ha_ pedig annak _idő_ vette volna még nyert volna rajta

Hasonlo képen _ha_ a majorságbol el akarnak valamit adni el nem _kell_ veszteni az _idő_ és az alkalmatosságot

Ezt _igazán_ mondgya angyélika mondá a páter _de_ ugy tettzik ezt is _hozzáadhatni_  _hogy_ el _kell_  _kerülni_ némelly _illetlenség_ a melyet _követ_ és a melyet _ha_ a törvény el szenvedi is _de_ a lelki üsméret _tilt_ mint _hogy_ a vevés és az _eladás_ olyan mint egy _kötés_ a vévö és az _eladó_  _között_ ez a _kötés_ pedig meg nem maradhat _hogy_  _ha_ egy másal _egyenlő_  _igazság_ nem _bánik_  _hogy_  _követ_ pedig az olyan árus ezt az _egyenlő_  _igazság_  _aki_ kinem nyilatkoztattya _előbbször_ az arujában lévö valamely _fogyatkozás_ vagy is _ha_ avévö _tudta_ nem adgya az árusnak _ha_ valamiben _megcsal_ magát vagy _ha_ az árus el adván példának okáért egy _ház_  _tudta_ nem adgya avevönek _hogy_ pestises a _ház_ és tsak a nyereséget _tekint_ az olyan nem jó _hanem_  _csalárd_  _ember_ lactencius libr 5

Az _igazság_ azt is _kíván_  _hogy_ nem _kell_  _erőltetni_ avevöt a vevésre _helyes_ és _igazságos_ árrát _kell_  _kérni_ az _eladó_ marhának erre valo nézve mondgya szent _Chrysostomus_ valamikor valamit akarunk venni vagy _fizetni_ mindenkor versenkedünk és azon vagyunk _hogy_ az _illendő_ árrát aláb verjük _abban_ nem tselekszünké lopást azt is _olvas_ az szent _Isidorus_  _élet_  _hogy_ akarván valamit vásárolni _olcsó_  _ad_ néki mint sem _kelletik_  _de_ ö rend _szerint_ valo árrát _megfizet_ 

Ez az árunak és a vételnek rendi _de_ mit mondhatni az ollyanokrol akik nem tsak alkusznak _de_ száz féle képpen _kényszerít_ az árust az _eladás_ vagy akik a _fizetés_ annyira _halogat_  _hogy_ végtére aszegény árus _kényteleníttetik_  _jószág_ tsak nem ajándékon _odaengedni_ 

Tegyük ezekhez azokat kik nem _fizet_ se a mészárosnak se a sütönek se a _mesterember_ és akik vagy resttségböl vagy _fösvénység_ szaszor is magokhoz _jártat_ ezeket a _fizetés_ után tudgyaé _kegyelmetek_ mivel _tartozik_ az illyenek azal _hogy_  _megfizet_ akárt melyet ezek a szegény emberek szenvednek az _igazság_ azt _tart_  _hogy_  _aki_  _késő_  _fizet_  _kevés_  _ad_  _hát_ még mitsoda _kár_ nem _eshet_ik_ az ö maradéki az illyen _kegyetlen_  _halogatás_ 

 _de_ igen _követ_  _kegyelem_ mondá apáter angyélikának _hogy_ félben _hagyat_  _kegyelem_  _beszéd_ már most _ha_ tettzik _örömest_  _hallgat_  _kegyelem_ 

Kedvesen _hallgat_ továbbis _kegyelem_  _felel_ angyélika _de_ mint _hogy_ parantsollya _kegyelem_  _ismét_ el _kezd_  _gazdasszonyság_ 

Azt mondom _tehát_  _hogy_ ajó _gazdaság_ rendi azt _tart_  _hogy_ a mi a _ház_ szükséges azt _egyszersmind_  _kell_ meg venni és nem _darab_ nem szollok az ollyan _dolog_ a mi el nem álhat az után fel vetem _hogy_ menyi _kenyér_  _bor_  _hús_  _fa_  _gyertya_ és más _egyéb_  _efféle_  _elkel_ aháznál mivel _több_ nem akarok venni tsak _éppen_ a menyi _kívántatik_ azt is akarom _hogy_ egy _gazdasszony_ meg ne _hagy_ magát _csalni_ azért _tart_ a _ház_ mindenkor mértéket méröt _font_ singet arra is vigyázon _hogy_ mindenik _hónap_ a _kezdet_ azt _félretesz_ a mi már arra a _holnap_ valo _költség_ lesz a _ház_ 

 _de_ mint _hogy_ mind ez igen nagy _gondosság_  _kíván_ és ugy _történhet_ik_  _hogy_ a _gazdasszony_ nem vigyáz maga mindenre _megbetegedhet_ vagy valamely más _dolog_ meg gátolhattya azért igen szükséges _hogy_ valamely jó _gondos_ aszonyt vegyen maga mellé _aki_  _bízhat_ a _gondviselés_  _kéz_ adván annak mindeneket számban meg is mutassa néki _hogy_ mindeneket szép rendel a maga _hely_  _tart_  _hogy_  _holmi_ kinek _kell_  _ki_ adni és szamot _tart_ arra a mit _kiad_ a mit pedig bé veszen a maga _hely_  _tesz_ 

Nézük meg már mitsodásnak _kell_ lenni annak a _gondviselő_ aszonynak _előbbször_ az _ital_ ne szeresse _álmos_ és rest ne légyen a _férfi_ valo _trécselés_ ne _kedvel_ mindenre _jól_ számot _tart_ az urát és aszonyát szeresse és mindenekben _haszon_  _keres_ 

 _de_  _visszatér_  _ismét_ avásárlasra meg veszem _tehát_ azt a mi a _ház_ szükséges átallyában _de_  _több_ nem tsak amenyi szükséges erre _kell_ vigyázni mert _ha_ sokat adnak a _cseléd_ annyi mint _ha_ el veszet volna még annál inkáb zörgölödik

Ezt _jól_ mondgya angyélika mondá _Télámon_ mert a mely lonak _sok_  _abrak_ adnak az _elkap_ az urát

Nem is felejtettem még el mondá angyélica egy spanyol _példabeszéd_ a mely azt mondgya no hartes tus criados _de_ pan yno tepedirá queso ne _ad_  _elegendő_  _kenyér_  _cseléd_ és nem fognak _tőle_  _kérni_ sajtot nem _kell_ ezen _érteni_  _hogy_ ne _kelletik_ szükségre valo _kenyér_ nékik adni anyit a menyi _kívántatik_  _hanem_  _hogy_ nem _kell_ azt _tékozlás_ adni mert azt meg unván mast is _kér_ azért amit adnak nékiek _elegendő_  _kell_ adni denem _kell_  _megterhelni_ nem is _kell_ nékiek _egyféle_ adni

E valo angyélika mondá apáter ebböl _ki_ is láttzik az _ember_ nyomoruság mi nem tsak _kénytelen_ vagyunk _enni_  _de_ még meg is unnyuk az _étel_  _ha_ mindenkor egy féle valo _hogy_ nem mindenikét példanak okáért _soha_ meg nem unnyuk a _kenyér_ és avizet ebböl _ki_ is tettzik _hogy_ ez a _kettő_  _természet_  _szerint_ valo _eledel_ az _ember_  _de_ a _gyengeség_  _megbírván_ atermészetet _az_  _hús_ is _kell_  _tenni_ és _különbféle_  _készíteni_ 

 _de_ én ugy _ér_ mondá angyélika _hogy_ ez a változtatás ugy legyen a mint _tőle_  _ki_ telhetik mert a nem lehet _hogy_ ma _tehénhús_  _holnap_  _császár_ madarát _hanem_  _ha_ ma _káposzta_  _főz_  _holnap_  _borsó_  _ha_ sült vagyon _holnap_  _kaszáslé_ legyen tsak nevessen _kegyelem_  _tekintvén_  _Télámon_  _aki_ igen neveté ezeket _ha_ a _gazdasszonyság_  _kell_ szollanom az illyeneket el nem _hallgathat_  _tud_ nem _udvariság_  _de_ mit _tehet_ rolla az _ezer_  _tallér_  _esztendő_  _kell_  _beérni_ 

Angyélika mondá _Télámon_  _te_  _jól_  _beszél_  _de_ nézük még továbrais

Az után arra vigyázok mondá angyélika _hogy_ a mit veszek mindenkor a _jobb_ vehessem példának okáért _ha_ piatzos _kenyér_  _kell_ vennem azt veszem a mellyik _jobban_ meg sült _fehér_ és jobban _megkel_ nem tsak azért _hogy_ a rosz árú mindenkor _drága_  _hanem_  _hogy_ a rosz _eledel_  _betegség_ ne _okoz_ és az _olcsó_  _hús_  _híg_ aleve a mi pediglen jó a továb _tart_ mind _hasznos_ 

Ahon reá _talál_ mondá _Télámon_ a mit régen _keres_ mindenkor azt _igyekezik_  _kitanulni_  _hogy_ mitsoda modon lehetne _kevés_  _költség_ mindenkor jó asztalt _tartani_  _kevés_ pénzel _jól_ ruházni magamot látom _hogy_ már angyélika _feltalál_ a _filozófus_  _kő_ 

Én is látom _felel_ angyélika _hogy_  _kegyelem_ azt szeretné _ha_ semmiböl valamit lehetne _csinálni_ a mely _gazdasszonyság_ prédikálok _kegyelem_  _az_ nem _kell_  _szemfényvesztés_ látom _hogy_ nem _ért_  _kegyelem_ mit akarok mondani majd meg magyarázom nem ugy vagyoné _hogy_  _kegyelem_  _ezer_  _tallér_  _jövedelem_ adot nékem

Ugyan _drága_ leány ez az angyelika mondá máriána

Nohát mit _kihoz_  _abból_ angyélika mondá _Télámon_ 

Mit _kihoz_  _abból_  _kérd_ angyélika azt _hogy_  _ha_ azt várja _kegyelem_  _hogy_ én _hintó_  _tart_  _hogy_ én _kegyelem_  _cifra_ ruházam az _ezer_  _tallér_ igen meg tsallya _kegyelem_ magát és _köszön_ igen szépen az ezertallért _de_ viszá adom mert se én se más azt a _költség_ végben nem vihetné ollyan _kevés_  _költség_  _ha_ tsak ajános pap _ország_ nem megyünk azt mondom _tehát_  _hogy_  _tehet_  _kevés_  _költség_  _egyenlő_ végre _de_ nem _egyenlő_  _dolog_ 

Én _ér_ mondá máriánna _hogy_ mit akar mondani angyélika azt akarja mondani _hogy_  _ha_  _kegyelem_ mindenkor _cifra_  _köntös_  _kíván_ tölle az _ezer_  _tallér_ kinem telhetnék a mint is lehetetlen volna _de_  _ha_ azt _kíván_  _kegyelem_  _hogy_  _köntös_  _csináltat_  _kegyelem_ nem mas végre _hanem_  _hogy_ ruháson legyen _kegyelem_ a _hideg_ ellen azt _megcselekedhet_ik_ 

Éppen ezt akarám mondani _felel_ angyélika mert _ha_ tsak _köntös_  _kell_  _csináltathat_  _őkegyelme_ az _ezer_  _tallér_ mind _téli_ mind nyári _köntös_  _tisztességes_ noha _egyszersmind_  _elkölthet_ az _ezer_  _tallér_ egy _köntös_ erröl avegröl vagyon _tehát_ itt akérdés és nem a _dolog_ 

példának okáért nékem _három_ személyt _kell_  _tartani_  _ihon_ ez az én _cél_ már én akár mit adgyak nekiek tsak _tisztességes_  _táplál_ öket mondám _tisztességes_ mert a sóbrakságot nem _tart_ jó _gazdaság_ nem ugy vagyoné _hogy_  _ha_ én annak a _három_ napjában egy _császár_ madarat adnék igen _ösztövér_ laknának és a pénzemet is _hiába_  _költhet_  _hogy_  _ha_ pedig a mészár székböl _hús_ veszek nékiek azon az aron a mellyen egy _császár_ madarát vennék ugy _jól_  _tart_ öket illyen formában _tehát_ a mely pénz meg szukitene _ha_  _császár_ madarat vennék rajta ugyan azon _haszon_  _hajt_  _ha_  _tehén_ vagy _juhhús_ veszek rajta _de_ szükséges _hogy_ a _hús_ jó legyen mert _hanem_ jó nem _hogy_  _haszon_  _hajt_ demég mind _tékozlás_ mind _haszontalan_  _költség_ vetne ennek _ok_  _-e_  _hogy_ a midön a _cseléd_ egy képpen nem _talál_  _eledel_ másképen _keres_ a szükségnek nintsen _törvény_ és _ilyenformán_ ollyan _tékozlás_  _tehet_ a mely _több_  _telik_ a jó _húsvétel_ 

Itt nem tsak az _ételnemű_ szollok _hanem_ másról is _hogy_ a mit vesznek mindenkor _jól_  _kell_ venni másként atékozlásnak ajtot nyittanak

Rendes példa _történik_ itt a _ház_ nem régen angyélika itt _Diána_  _tekint_ ollyan _gondolat_ valának _hogy_ a _konyha_ száraz _fa_  _égetvén_ a sokra menne _ha_ nem nyers _fa_  _kell_ ótt _égettetni_ a szolgálo _aki_  _főz_ azt nem szerette és _megjelent_  _hogy_  _ha_ száraz _fa_ nem adnak a nyers mellé inkáb el _hagy_ a _főzés_ látván _hogy_ nem _hajt_  _kérés_ el _hagy_ a szolgálatot azon igen _örül_  _hogy_ meg menekedhettenek ollyan _tékozló_ az el menvén más álla _hely_ és ez az uj száraz _fa_ nem _kér_  _hanem_ a nyers _fa_  _főz_ sött még _böjti_ napokon is mivel _akkor_ szükségeseb a jó szén vagy a láng mert _olyankor_ rántnak _több_  _elég_ a _hogy_ minden _csodál_  _hogy_ mely _takarékos_ volna a _főző_ aszony én _abban_  _kezd_  _kételkedni_ el menék a _konyha_  _hogy_ meg lássam magam _hát_  _elhűl_  _bele_  _hogy_ a száraz _fa_  _hely_ egy nagy _darab_ vajal _meggyújt_  _tűz_  _hát_ a nem jó kiméllésé

Ollyan jó _gazdasszony_ vannak akik jobban szeretik _hogy_ a _cseléd_ az _idő_ el veszessék vagy atüz mellet alugyanak vatsora után _hogy_ sem egy _darab_  _gyertya_ adni nékiek a mivel _dolog_ láthatnának

A mi szomszéd aszonyunk _megfizet_ a _fösvénység_ mert valamiért egy _ház_  _küld_ szolgáloját _gyertya_ nélkül és a setétben le veré és _eltör_ száz _forint_  _érő_  _findzsa_ és _kristályedény_ 

 _de_  _-e_ még tsak semmi az illyen _kímélés_ még nagyob rendeletlenségek is _történik_ mivel az ollyan _zsebrákház_ a _cseléd_ tsak nem mind _alattomban_ lópó az ajtokot meg _tud_  _jól_ nyittani mindent el venni és el pazérolni

Ezt _jól_ mondgya angyélika mondá mariánna _tud_ erröl _elegendő_ példát mondani

Szollyunk már arrol mondá angyélika _hogy_ miképpen _kell_  _megelőzni_ atékozlást és a _haszontalan_ valo _költség_  _ebben_  _kell_ mindenek felet egy _gazdasszony_ vigyázonak lenni arra _figyelmezvén_  _hogy_ semmi el ne veszen el ne romollyék el ne törjék mindent jó _hely_  _kell_  _tétetni_ még a minek _haszon_ nem veszik is

Hasonlo képpen _kell_  _bánni_ az _étel_ is _igazságos_  _kell_ lenni és jó szivünek meg adván kinek kinek a szükségest _de_  _takarékos_ is _kell_ lenni _eltétetvén_ mászora a mi meg marad és _abból_ a szegenyeknek is _kell_  _adatni_ 

Azt el ne felejttsük _hogy_ ajó _gazdasszony_ tudni _kell_  _hogy_ mi áll el és mi nem mi formában _kell_  _tartani_ a mi _eláll_  _hogy_ meg ne romollyék erre valo nézve tudni _kell_ néki a _liktáriumcsinalás_ melyiket _kell_  _híg_ mellyiket _kell_ szárazon _csinálni_ tudni _kell_ bé sozatni és _megfüstöltetni_ ahust _hogy_ semmi el ne veszen

Ezt is _hozzátesz_  _hogy_ szükséges magának meg visgálni vagy meg visgáltatni _gyakran_ nem tsak az _ételnemű_  _hanem_ még _másféle_ is _ha_ valami nem romlotté meg _ha_ az _egér_ azokban _kár_ nem tetteké meg azokat tisztittatni _kiteríttetni_ a _házi_  _öltözet_  _ha_ valami meg szakad vagy _eltörik_ meg _kell_  _csináltatni_ mentöl _hamar_ mert _idő_ még jobban oda lesz _gondviselés_ nélkül

Itt szolhatnék az _épület_ noha _az_  _kevés_  _tud_  _mindazonáltal_  _olyanformán_  _kell_ aházakot rendelni _hogy_  _tél_ melegek és nyárban _hűvös_ legyenek az _ablak_  _dél_  _kell_  _hagyni_  _hogy_  _tél_ a _ház_ világos lehesen és nyarban árnyékos _hogy_ a _férfi_  _ház_ ellegyen rekesztve az aszonyokétol a _kapu_ ugy legyen _hogy_ lehessen látni _aki_  _bejön_ vagy _ki_ menyen azt is akarom _hogy_ a _belső_  _épület_  _olyanformán_ legyen _hogy_ a _gazda_ mindent meg láthasson mert ez igen _hasznos_ 

 _de_ mi _haszon_  _hogy_ én ezt mondom mivel olyan aszszonyok vannak _aki_ nagy _kisebbség_  _tart_ a _konyha_ el menni vagy a pintzében igen _félt_ meg sirozni szoknyájokot és meg szennyezni a pompás _főasszonyi_  _titulus_ én pediglen mint _fő_  _ítélőbíró_  _tudta_ adom _hogy_  _ki_ rekesztem az ollyanokat atisztességes jó _erkölcsű_  _gazdasszony_  _közül_  _ha_ el nem _hagy_ az illyen _finnyásság_ 

Én azt _tart_  _hogy_ az igen rendeletlen a _ház_ a midön a _konyha_ leg meszeb teszik a _gazda_  _ház_ a nagy _tékozlás_  _okoz_ erre azt mondhatná valaki _hogy_ a _konyha_  _sok_ zörgés vagyon és a sir szag is _alkalmatlan_  _honnét_ vagyon mind _-e_ attol _hogy_ mesze léven a _cseléd_ nem _fél_ attol _hogy_  _meghall_ vagy meg láttyák _bízvást_ zörögnek mindennel _kíméletlen_  _bánik_ és _tisztátalan_  _hogy_  _ha_ pedig _közel_ volna és _gyakran_ meg visgálnák a _cseléd_ zörgést nem _tesz_ mindent _tiszta_  _tart_ és _takarékos_  _bánik_ mindenel

 _de_ nékem ugy tettzik angyélika mondá _Télámon_  _hogy_ itt egy _kis_  _különböztetés_  _kell_  _tenni_ mivel egy nagy urhoz nem _illik_  _hogy_ az _istálló_ és a _konyha_  _közel_ légyen aházhoz

Erre is reá allok _felel_ angyélika mert annak a nagy urnak vagyon olyan _aki_ el menyen _ahova_ maga nem mehet _de_  _ha_ maga is el menne azal nem volna aláb valo nagy ur mivel nem a _hely_ tészi _ő_  _főember_ és az illyenel is meg mutatná _hogy_ ur aháznál mikor a _férfi_ szollok az aszonyokot is _odaért_ 

Ollyan _gazdasszony_ vannak akik _soha_ meg nem tsináltattyák _ha_ valami el romlik vagy _megtörik_ ollyan aszonyt üsmérek _aki_ sajnál pénzt adni egy zár _csináltatás_ az után akutyák _Husz_  _forint_  _érő_  _kár_ is _tesz_ a _kamara_ 

 _de_ meg _ellenben_ olyanok vannak akik _sok_  _költség_  _tesz_  _gondolván_  _haszon_  _tenni_ mint az olyan _aki_ egy szép mentét _csináltat_ magának tsak azért _hogy_  _tizennégy_ vagy _tizenöt_ viseltes _gomb_  _haszon_ vehesse atehat a _házi_  _tudomány_  _hogy_ ótt _kell_  _inkább_ vigyázni _ahol_ több _költség_ vagyon nem _kell_ szánni egy _kis_  _költség_ mert azal nagyobat _megkímél_ se nagy _költség_ nem _kell_  _tenni_ azért _hogy_ a _kis_  _elkerülhet_ 

Igen _közelget_ agazdaszonyságomnak vége _felé_  _mindazonáltal_ még is egy _hátravan_ a _hogy_ az _egyenlőség_ igen _kell_ vigyázni nem _kell_ egy felöl _tékozló_ lenni és más felöl _fösvény_ se ugy nem _kell_  _cselekedni_ mint azon _kártyás_ aszony _aki_ száz _forint_  _elvesztvén_ a _kártya_ nagyon _kezd_ szidni a szolgáloit azért _hogy_  _két_  _gyertya_  _éget_ ahazban vannak még olyanok akik a _cifraság_ sokat _költ_  _de_ a _konyha_ igen sovány azt mondhatnák erre _hogy_ meg _kell_ azt egy felöl _kímélni_ a mit más felöl _elkölt_ 

A valo _hogy_ a jó némely állapotokban _de_ itt láttya _kegyelmetek_  _hogy_ rendeletlenség volna szükséges _tehát_  _hogy_ a _költség_  _egyarányosú_ legyen mind magára _cseléd_  _ház_  _takarékosság_ és _illendő_ 

Ihon ez a _gazdasszonyság_  _törvény_ ugy tettzik _hogy_ ez _elég_ egy ollyan személytöl _aki_ még azt maga nem probálta

Nagyon meg _érdemel_  _kegyelem_  _hogy_ azt meg probállya mondá mariánna angyelikának mert _jól_  _tud_  _kegyelem_ annak minden részit szerencses leszen az az _örökös_ ur _aki_  _kegyelem_  _királyné_ tészi _örökség_ 

Oh! nem _kell_ még _ő_  _dicsérni_ mondá _Télámon_ még _egy_ részit el _hagy_ 

Ugy tettzik _felel_ angyélika _hogy_ semmit el nem _hagy_ 

Azt _elfelejt_ mondá _Télámon_  _hogy_ mitsoda rendet _kell_  _tartani_ aháznál

Oh _kér_  _kegyelem_ mondá apáter ne _visszaél_ az angyélika jó akarattyával erröl maszor is szolhatunk _de_ mit _gondol_  _kegyelem_ illiké a _főasszony_ adolog

Nékem ugy tettzik _felel_  _Télámon_  _hogy_ nem igen nagy _ékesség_ egy _főasszony_  _kéz_ a _guzsaly_ 

Mind azon _által_  _felel_ a páter azt látá _kegyelem_  _hogy_ a _teljesség_  _illik_ egy _becsületes_ aszonyhoz én azt _tart_  _hogy_ semmi ugy _dicséret_ nem _fordul_ akár mely _főasszony_ mint a _kézi_ munka mivel azt minden _ember_ láttya _hogy_ nem szükségböl _dolgozik_ azért minden _ember_ azt fogja mondani _hogy_ jó _erkölcs_ és jó _természet_  _cselekedik_ 

Nem _dicséretes_ dologé az Isten és az emberek elöt a midön a _főasszony_ a mint láttyuk mind régi mind a mostani _idő_ el akarván üzni a _henyélés_ a véteknek anyát jó példát adnak adologra magok végben viszik vagy segéttik végben vinni az olyan _dolog_ a melyet _kénytelen_ volnának pénzen meg venni és _ilyenformán_  _megkímél_ a _költség_ vagy is azt a pénzt a melyet azért a munkáért _kelletik_ adni és a melyet magok vitték végbe a szegényeknek adgyák mivel agazdagnak a szükségen felyül valoja a szegényeké mind a _természet_ mind az Isten _törvény_  _szerint_ 

Régen _hall_ már _beszélni_ monda _Télámon_ a penelopé vásznárol _de_ azt _tart_  _hogy_ a tsak mese

Immár vagy mese vagy nem _felel_ apáter _elég_ ahogy az a régi auctor _Homérosz_  _elöben_ adgya _hogy_ mitsoda _szokás_ volt az ö _idő_ mert _ha_ szinte _sok_  _fabula_  _elegyít_ is verseibe _mindazonáltal_ nem szötetné penelopét egy _király_  _feleség_  _ha_  _abban_ az _idő_ a _fő_ renden lévö aszszonyok is _kézi_ munkát nem szoktak volna mivelni

Lássuk meg másut _hogy_ mi formában _beszéltet_ ez a poéta _Hektor_ a _bizonyos_  _hogy_ mostanában meg nevetnék az ollyan _fejedelem_  _aki_ ugy vigasztalná a _feleség_  _ha_ azon siránkoznék _hogy_ atáborba megyen mondván ne _törődik_ én rajtam meny viszá a _ház_ legyen _gond_ a munkára tsak a _guzsaly_  _gondolkodik_  _dolgoztat_ szolgáloidat és _hagy_ a _hadakozás_ az _ember_ hom illiad és a midön a _Hektor_  _halál_  _hír_ meg vivék a poéta azt mondgya _hogy_ a _feleség_  _oly_ igen meg ütközék a _hír_  _hogy_  _szővén_ a vetöllöt _kiejt_ akezéböl ezt mostanában _csúfos_  _dolog_  _tart_  _mindazonáltal_  _akkoron_ anem volt és _abban_ az _idő_ egy _király_  _fia_  _hozzáillik_ igy _beszélni_  _feleség_ 

Hagyuk el a mesét és mennyünk a _história_  _tud_ nem _kételkedik_  _kegyelem_  _abban_  _hogy_ az augustus _feleség_  _főasszony_ nem lett volna mivel az ura _császár_ lévén tsak nem az egész világnak ura volt még is mitsoda formában _tesz_  _dicséret_  _felőle_ és a _császár_ felöl _hogy_ a mikor tölle meg lehetet _másféle_  _köntös_ nem viselt _hanem_ a melyet a _feleség_  _húg_ leánya és attyafiai _csinál_ nékie _juss_ libmonetexemppollibr 11 _c_ 15

Illyen aszonyok kellenének _énnekem_ mondá angyélika mondgya tsak valaki a miéinknek _hogy_  _tesz_ vegyenek _kéz_ azt _felel_ reá _hogy_ ök nem varro aszszonyok _ha_  _kell_ egy _csodálatos_ aszonyt üsmerni én üsmerek _egy_ ennek a _bizonyos_  _hogy_ vagyon _harmadfél_ annyi _esztendő_ a _hát_ mint nekem vesse fel _kegyelmetek_ mert _több_ nem merek mondani még is mind szépnek mind _friss_  _tart_ magát és a _bizonyos_  _hogy_  _főrend_ lévö aszony _egészség_ jó vagyon és _oly_  _teljes_  _friss_  _ábrázat_  _hogy_ ugyan lehet _irigyelni_  _de_ nem _erről_ vagyon itt akérdés _hanem_ arol _hogy_  _-e_  _soha_ sem _játszik_  _soha_ nem _dolgozik_  _soha_ sem _olvas_  _kitalál_  _kegyelmetek_ az _ok_ azert _hogy_ pápa szemet _kell_ fel _tenni_ és azt _tart_  _hogy_ egy _főasszony_ nem _illik_ azt fel _tenni_ 

Angyélika mondá _Télámon_ az ate _főasszony_ nem _tud_  _hogy_  _Spanyolország_ még a nagy _becsület_ és tsak a nagy uraknak és aszonyoknak szabad pápa szemet fel _tenni_ mikor másoknál vannak vagy az uttzán mennek

Ezek mondá apáter olyan _gyengeség_ a melyektöl _távol_ valának a régi _főasszony_ azt _ír_  _hogy_ aza nagy spanyol _királyné_  _Isabella_ maga _kéz_  _ékesít_ a _templom_ maga atöb leányival varotta a papi _öltözet_ mint _hogy_ ez a _királyné_ igen nagy _okos_ aszony volt _Ferdinándus_ az ö urával együt viselé az _ország_  _gond_  _de_ annyi _sok_ nehéz és szorgos _dolog_  _között_ is _talál_ magának _idő_ a munkára

Mi pediglen mondá angyélika nem _talál_ arra _idő_ a _henyélés_  _között_ 

Kivannyaé _kegyelmetek_ meg tudni mondá apáter _hogy_ miképpen nevelé fel _gyermek_  _elítél_  _kegyelmetek_ a _többi_  _hogy_ mitsodások valának az ö leányárol Máriárol _aki_  _feleség_ volt aportugaliai _király_  _Emánuel_ azt mondgya rola egy auctor _hogy_  _becsületes_  _emberséges_ és a _henyélés_  _ellenség_ vala _hogy_ maga _kéz_ munkálodta az aszonyokhoz _illendő_ munkát a minek _gyolcs_ vagy selyemböl _kelletik_ lenni ugy _hasonló_ a leányokal is azon munkát miveltette

Még több példat is _eléhozhat_  _kegyelmetek_ ezeknél ujjabbakot is _de_ mind ezekböl meg láthattya _kegyelmetek_  _hogy_ minden _idő_ a _főasszony_  _nagy_  _foglalatosság_ és a _tisztességes_ mulattságok a _gazdasszonyság_ és a _kézi_ munkábol állot

Én _ebben_ mondá angyélika semmit nem _kételkedik_ 

Jól is _cselekedik_  _kegyelem_  _felel_ a páter mert _ha_ példát nem _hoz_ is elö azt _elhitethet_  _kegyelem_ magával _hogy_  _soha_ az ollyan aszony akár mely nagy renden valo volt is _de_ nem _tartatik_ nem is _tartatik_ jó _erkölcsű_ :/erre _figyelmez_  _kegyelmetek_ :/ _aki_ valamely _kézi_ munkát nem mivelt volna vagy egy vagy más képen ennek láthato _ok_ vagyon mivel jó _erkölcsű_ nem lehet _ha_ tsak arosz szokást el nem üzi azt pedig ugy viheti végbe _ha_  _győzedelem_ veszen a _henyélés_ vagy aresttségen a _foglalatosság_ 

 _de_  _hogy_ véget vessek az illyen vetekedésnek és _hogy_  _befoghat_ szájokat az ollyan _akadálykereső_  _elméjű_  _kér_  _kegyelem_  _tekintvén_ angyelikára adgya ide _kegyelem_ a _kis_  _könyvecske_ melybe a Salamon _példabeszéd_ vannak _hogy_  _had_ mutassam meg nékiek _micsodaféle_ aszonyt _tart_ a szent lélek _bölcs_ és _emberséges_  _aki_ is fel _tesz_ annak _hivatal_ tudgyaé _kegyelmetek_  _hogy_ a miben áll a _kézi_ munkában és a _gazdasszonyság_ a _tehát_ tsak rövideden az a _talemtum_ a melyre szert _kell_  _tenni_ egy jó _erkölcsű_ aszonynak

Bizonyára mondá angyélika mind ezekröl igen _kell_  _gondolkodni_ mivel sokan azt _tart_  _hogy_ a _kézi_ munka és a _gazdasszonyság_ tsak a _közönséges_ elméhez _illik_ és nem a _kötelesség_ 

Mind azon _által_ a _kötelesség_  _felel_ apáter a mely _kötelez_ arra az aszonyokat _teremtetés_  _fogvást_ noha _talán_ az ártatlanságban a _dolog_ mentek lettek volna ugy valamint a szükségtöl _de_ az _eset_  _fogvást_ el mondhatni _hogy_ a _henyélés_ akár mely rendben az _ember_  _természet_ ellen vagyon mivel amint már meg mondottuk ez _önnönmaga_ a vétek vagy is _ok_ avétkeknek

Azt pediglen nem _kell_ magunkal el hitetnünk _hogy_ magunkot azal meg menthettyük _ha_ azt mondgyuk _hogy_ a munka _hozzáillik_ arégiekhez _de_ mostanában a világ nagyobra ment és _hogy_ nem _illik_ ollyan _együgyűség_ és parasztos _élet_  _foglalni_ már most magunkat mivel ajó _erkölcs_ rendét _soha_ az _idő_ meg nem változtattya valamit mondot a szent lélek a Salamon szája _által_ ennek elötte 2700 _esztendő_ mais azont mondgya és mostanában is ugy _tartozik_  _az_  _alkalmaztatni_ magunkat valamint az elött _tartozik_  _hallgat_ mit mond erröl rövideden a szent lélek a _gyors_ aszony _keres_  _gyapjú_ vagy lent _megkészít_ azokat akarattya _szerint_  _hasonló_ a _kereskedőhajó_  _gondolkodik_ a mezön lévö _örökség_ és meg veszi azt az ö _kéz_ munkájábol szöllöt plántál fel _kel_ jó reggel _eledel_  _ad_  _ház_ népének és markát _ki_ nyittya a szegényeknek és az ö _kéz_  _kiterjeszt_ a szükölködöknek nem _félt_  _ház_ népet a _hideg_ mert fel ruházta _bélelt_ ruhákal szorgalmatosan vigyáz _ház_ népére és resttségben _kenyér_ nem _eszik_ 

 _de_  _hogy_ az illyen _cselekedet_  _illetlen_ ne _tart_ a szent lélek meg mutattya _hogy_ a jó _erkölcs_ mitsoda _dicséret_  _hordoz_ maga után mivel _ha_  _ész_  _jut_ a _bölcs_ azt mondgya _hogy_ az ö lelke _felékesíttetik_  _erő_ szépségel és _öröm_ a _bölcsesség_  _beszél_ az ö szájából és a _kegyesség_ uralkodik az ö nyelvén azért is minden _kedvel_ és az ö _férj_  _dicséret_ mond reája _ha_ szinte minden _hallgat_ is _de_ az ö _cselekedet_ és munkái mindenüt _hirdet_  _dicséret_ 

Mit _felel_  _kegyelem_ ezekre _tekintvén_ apáter _Télámon_ akarjaé _kegyelem_  _meghazudtatni_ a régi _idő_ a _história_ a minden _időbeli_ szokást az _okosság_ és még abölcseséget magat is _aki_ nékünk azt mondgya _hogy_ a _ház_ valo _gondviselés_ és a _kézi_ munkában _kell_ egy _becsületes_ aszonynak _foglalatoskodni_ 

Nem _bír_ a _kegyelem_  _erő_ páter uram mondá _Télámon_  _kegyelem_ igen _erős_ 

E _tehát_  _közönséges_ mondá apáter az aszonyok _hivatal_ és nem _talál_  _jobb_  _orvosság_ a resttség ellen mint azt _hogy_  _ki_  _ki_ a maga rendében _hivatal_ és mesterségében _jól_  _eltölt_ az _idő_ 

Az _idő_  _hogy_ ugy mondgyam semmi magában és a _filozófus_ azt meg nem magyarázhatták mondgyák ugyan _hogy_  _-e_ mutattya meg valamely _dolog_ mértékét vagy _tartósság_  _de_ ebböl semmi _bizonyos_ nem lehet _kitanulni_ 

A mi pedig _bizonyos_ a _hogy_ az egész _természet_ szüntelen valo mozgásba vagyon az _ég_ a _föld_ az _éltető_ állatok egy szoval mind az a mi _él_ és a mi nem _él_  _egy_ magátol mozog és mást mozgat és a másik mást mozgat és semmi nincsen nyugodalomban még magunk is születünk nevekedünk alá szállunk _elfogy_ és _meghal_ mint _hogy_ a _csillag_  _forgás_ némellyek _szerint_ legg nemesebb a _természet_ az _ember_ elme azt magátol _eloszt_  _bizonyos_ részekre ugy _hogy_ lehessen azok _szerint_ meg merni a több _forgás_ 

Erre valo nézve azok _szerint_ kik azt _tart_  _hogy_ a nap _megkerül_ a _föld_ az ö _járás_  _esztendő_  _hónap_ napokra _óra_ és minutákra _oszt_ és ezt az _osztás_  _idő_ nevezték nevezvén inkáb _idő_ mint sem napnak ez igy lévén el is _oszt_ ennek a plánétának _járás_  _olyanformán_ valamint a _föld_  _oszt_  _grádics_  _mélyföld_ noha magában ez igy nintsen és tsak az _ember_ elme adgya ezeket néki

Azért valamint _hogy_ a nap _soha_ meg nem állapodik és _soha_ viszá nem _tér_  _hogy_ azon az uton mennyen _ismét_ el a melyen el ment _hasonló_ azt mondgyák _hogy_ az _idő_ a mely a nap _járás_ áll meg nem állapodik _soha_ és ezen _ok_ olyan sebes _járás_ vagyon _hogy_  _ha_ szinte valamint lelki képen mondgya egy poéta aborotvának _él_ menne is el mezit lábal _de_ magát meg nem mettzené _ezért_ is mondgyák _hogy_ az _idő_  _drága_ a mint _hogy_ igen _drága_ mert _azonkívül_  _hogy_  _soha_ meg nem állapodik _ha_  _egyszer_ el mégyen _többé_ viszá nem _tér_ 

Semmi _tehát_ magában az _idő_ ez igy lévén semmi nem lészen meg az _idő_  _által_  _mindazonáltal_ a _csodálatos_  _dolog_  _hogy_ semmi meg nem lesz _idő_ nélkül ugy is tettzik mint _ha_ ö volna _örökös_ ura mindennek és ö rendelné el egyedül minden _cselekedet_ 

A mi eddig valo _beszélgetés_  _ki_ tettzik _hogy_  _ha_  _jól_ meg visgállyuk _meglát_  _hogy_ mindenek valamihez _fog_  _jól_ végbe valo menetele azon áll _hogy_ arra jó _idő_ vegyünk

Nagy _tudomány_ is ez egy _ország_ vezérlésében ahadakozásokban valo probákot eviszi _jól_ végben és _ha_ az _idő_ nem _él_ a _tenger_ valo _kereskedés_ nem lészen nagy _haszon_ mi lehet _hasznos_  _dolog_ a szántásnál vetésnél a mely is valamint mondgya egy nagy _filozófus_ annya a több mesterségeknek és ez is _táplál_ atöbbit

Mindenek arra _tanít_  _hogy_ meg ne _hagy_ magunkot elöztetni az _idő_ vagy azt el ne mulassuk _hogy_  _ha_  _tél_  _elkezd_ a szantást mondgya ez a _filozófus_ a _föld_ ollyanná lesz mint a sár _ha_ nyárban szántunk a _föld_  _keménység_ miat az eke nem _hasíthat_ a _föld_  _-e_  _két_  _idő_  _között_  _találhat_  _tehát_ arra alkalmatos _idő_ az emberek mindnyájan az Isten _gondviselés_  _függeszt_ szemeket _ősz_  _hogy_  _eső_  _küld_ nékiek mint _ha_ az _jel_ volna a vetésnek a melybe nagy _okosság_ arendet _követni_ melyet az Isten _ad_ nékünk a _bizonyos_  _hogy_ minden _haszon_ vagy _kár_ a mezei munkában azon áll _hogy_  _tud_  _élni_ az _idő_ és annak _idő_  _dolgoztatni_ a munkásokot mivel egy _ember_  _tíz_  _ér_  _ha_ annak _idő_  _dolgozik_ és _ha_  _idő_ elött el nem _hagy_ a munkát xenophmemor5

Igen _drága_  _dolog_  _tehát_ az _idő_ és ezt nem tsak más _dolog_ lehet meg mutatni _de_  _inkább_  _abból_ mely a vallást _illet_ a vallás arra _tanít_  _hogy_ az Isten számot _kér_ töllünk a _hiábavaló_ szokért és más _értelem_  _kis_  _idő_ el vesztésiért arra is _tanít_  _hogy_ az Isten a _másféle_  _dolog_ tsak a _tizedik_  _kíván_  _de_ az _idő_ a _hetedik_ részit parantsolta _hogy_ nékie adgyák erre valo nézve szentelik a _hét_  _hetedik_ napját mellyet vasárnapnak vagy is ur napjának nevezik mert az Isten _dicséret_ és _hálaadás_ rendeltetet

Ugy tettzik mondá _Télámon_  _hogy_ az _egyházi_ és a szerzetesektöl meg lehet az _idő_ el rendelni mivel nékiek nintsen olyan szorgos _dolog_ mint a világiaknak

Lehetetlen _hogy_ ne nevessek mondá angyélika mindenkor mikor _őkegyelme_  _hall_ a szorgos _dolog_ panaszolkodni _jól_  _emlékezik_ arra _hogy_ mimodon _eloszt_ magának az _idő_ egy _becsületes_  _ember_  _aki_ nem vala szerzetes _hanem_ világi _ember_  _de_  _aki_ valamint apáter szükségesnek _tart_ az _idő_ el rendelni _hogy_  _ha_ tsak nem akarnak ugy _élni_ nem mondom mint az _oktalan_ állat mivel az _oktalan_ állatok is rendet _tart_  _hanem_ ugy mint egy _darab_  _fa_ a mely _haszontalan_ lássuk _ha_  _jól_  _ész_  _jut_ miképpen _eloszt_ a napnak minden _óra_ az _éjszaka_ is ide számlálom

Szabad kinek kinek mondá apáter azt ugy el _osztani_ a mint tettzik _de_  _közönséges_ a romai szokást _követ_  _ahol_  _kétféle_ nap vagyon az _egy_ városi nap neveztetik igy a _föld_ népéröl _aki_ is anapot _egy_  _éjfél_ a másik _éjfél_ számlálta be rekesztvén a napot a _két_  _éjfél_  _közibe_ a másik _természet_  _szerint_ valo nap enap kelettöl _fogva_ nap nyugotig _tart_  _elosztván_  _tizenkét_  _óra_ ugy _hogy_ az elsö _óra_  _akkor_  _kezdődik_ a midön a nap _feltetszik_ és midön a nap le ment _akkor_ 12 _óra_  _olvas_ 

A sidok a napot _este_  _fogva_ más _este_ számlálták az _anyaszentegyház_ ezt a szokást meg _tartván_ ettöl _jön_ az _ünnep_ vigiliai vagy virasztási mivel az _ünnep_ szentelése az _ünnep_ elött valo _este_  _kezdődik_ példának okáért vasárnap szombat _est_ végin _kezdődik_ és régenten a nép egész _éjszaka_ virasztott az _ünnep_ elött valo _éjszaka_ 

Az az _emberséges_  _ember_ mondá angyélika _aki_ ide _feljebb_  _emlékezik_  _eszerint_  _eloszt_ anapot és az _éjszaka_ vagy is a _huszonnégy_  _óra_ ebböl az _idő_ egy nehányszor 4 _óra_ vett az _imádság_ 3 _óra_ a _kétszeri_  _étel_ 2 _óra_ amulattságra 8 _óra_ az ollyan _dolog_ vagy az olyan munkára a melyre már _ki_  _ki_  _hivatal_  _szerint_  _hívattatik_ és 7 _óra_ az _alvás_ 

Számlállya fel _kegyelem_  _tekintvén_  _Télámon_ és 24 _óra_  _talál_  _kegyelem_  _hogy_  _ha_ pedig ezt az _osztás_  _az_  _hasonlít_ a mint _kegyelem_ szokta el _osztani_ amaga _idő_ sokal jobban _tud_  _kegyelem_  _megkímélni_ az _idő_ mert _kegyelem_  _egyben_  _két_  _három_ részt is tészen ö az _imádság_ egy részt _csinál_  _abban_  _foglal_ az _olvasás_  _tanulás_ és az _elmélkedés_ a _dolog_ meg mást részt és igy a _többi_  _de_ fel merném _fogadni_  _hogy_ a _kegyelem_  _idő_ tsak _két_ részböl áll _ihon_  _igazán_ fel számlálom

Az _alvás_ mert a sido _kalendárium_  _elkezd_ 12 _óra_ azután az _evés_  _ivás_ és a mulattságra mas 12 _óra_  _-e_ mind öszve _jól_ fel számlálván 24 _óra_ mind a sidok mind a romaiak és mind a restek számlálások _szerint_ 

Angyélika _kér_ nem _kell_  _csúfolódni_ mondá _Télámon_ meg látom én is _hogy_  _eloszt_ az _idő_ mikor _gazdasszony_ lész

Az a _becsületes_  _ember_ mondá erre apáter / _hogy_  _megalkudtathat_ öket:/ igen _helyes_  _eloszt_ az _idő_ mert ugyan is mint _hogy_ az _idő_  _kell_ el rendelni mindent ö magátol semmit el nem rendelhet _ha_ tsak _ő_ el nem rendelik ez olyan _kincs_ a melyet ugy adgya atermészet _hogy_  _jól_  _megkímél_ és a _bizonyos_  _hogy_ azal _jól_  _él_ atöbbivel is _jól_  _él_ 

 _de_  _hogy_ lehet példának okáért _kérd_  _Télámon_ az olyanoktol _aki_ másoktol _függ_ az _idő_ el rendelni

Azok is _felel_ apáter _találhat_  _abban_ modot tsak magokot annak rendéhez alkalmaztassák _aki_  _függ_ erre valo nézve mindgyárt azt nézük meg _hogy_ kik vagyunk és visgállyuk meg _hogy_ mellyek a mi akaratbol valo és szükségböl valo _kötelesség_ az után arra _kell_ vigyázni _hogy_ melyik _idő_ leg alkalmatosab azoknak végbe vitelekre mivel abölcs azt mondgya _hogy_ minden _dolog_  _idő_ vagyon és noha legyen ollyan _bizonyos_ alkalmatosság a melybe akaratunk ellen is _kell_  _követni_ az _idő_ vagyon meg más ollyan is a melybe magunkhoz szabhattyuk

Elöször el _kell_  _intézni_ magunkban _hogy_ mitsoda _gazdaság_  _fog_ egész _esztendő_  _által_ másodszor _hogy_ mindenik _hónap_ mit _kell_  _cselekedni_ mitsoda _hivatal_  _kell_  _elég_  _tenni_ illyen _hónap_  _harmad_  _hogy_ mitsoda _dolog_  _kell_ végbe vinnünk mindenik _hét_ utolszor _hogy_ a napnak mindenik _óra_ el _kell_ rendelnünk _bizonyos_  _óra_ légyen _felkelés_  _lefekvés_ az _ebéd_ vatsorának

Mint _hogy_ mind ezek _között_ nagyobbak és _elsőbb_ azok a _dolog_ melyek az _isten_  _tekint_ azért nagyob szorgalmatoságal is _kell_ azokot végben vinni és _elébb_  _kezdeni_  _az_ példának okáért reggel az egész _cseléd_ az _imádság_ el _kell_ mondani a misét _ha_ lehet _soha_ el nem _kell_ mulatni és _ezért_ mindent félben _kell_  _hagyni_ az után lehet egy _kevés_  _olvasni_ valamely lelki _dolog_ akár mely _dolog_  _fog_  _de_ azt _elsőbben_ az _isten_  _kell_ ajánlani az _ebéd_  _bizonyos_  _óra_ legyen _ebéd_ után valamely jó és _hasznos_  _dolog_  _kell_ mivelni _bizonyos_ napokon és _óra_ a _cseléd_ elöt _olvastatni_  _kell_ és _este_  _közönséges_ az _imádság_ el mondani ezen modon egészen bé lehetne _tölteni_ a napot és üresség nem volna az unadalomra és a resttségre és ez a _különb-különbféle_  _foglalatosság_ mint egy _kedves_  _tesz_ ezt a nyomorult _élet_  _de_ arra _kell_ vigyázni _hogy_ a mi egy szer el vagyon rendelve azt meg nem _kell_ változtatni se más _idő_  _halasztani_ mert lassanként _ismét_ a rendeletlenség _eléjön_ 

 _de_  _ha_ ami _idő_ rendben _kell_ venni a _gyermek_ és a _cseléd_  _idő_ is el _kell_ rendelni _hogy_  _had_ vihesse végbe _ki_  _ki_ a maga _hivatal_ és _dolog_ és _hogy_ az _idő_ el ne _telik_  _de_ mind ezekbe az _okosság_ és az _igazság_  _kell_ vigyázni és ezek _szerint_  _tenni_ minden rendelést

 _elég_  _talán_ már pater uram mondá _Télámon_ mert ugy tettzik mint _ha_ mindenkor az eke mellett akarna _kegyelem_ minket _tartani_ és a mulattságot el üzni

Meg botsáson _kegyelem_ mert én _éppen_ nem _tilt_ atisztességes mulattságot söt még azt akarom _hogy_ a munka _között_ mulassais _kegyelem_ magát _de_ azt nem akarom _hogy_ a mulattságbol _dolog_  _csinál_  _kegyelem_ 

Azt _ér_ ezen _hogy_ annak _óra_ lenne midön _tisztességes_ akarná _kegyelem_ magát mulatni annak pediglen napja lenne a melyben valaki látogatására akarna _kegyelem_ menni vagy a sétálásra vagy valamely _tisztességes_  _játék_ mivel az _ember_  _gyengeség_ azt akarja _hogy_  _gond_ visellyünk az _egészség_ és az _erő_ a mulattság erre jó _orvosság_ ollyannak _kell_ lenni annak mint egy mizántropus _aki_  _tilt_ a _tisztességes_ mulattságot _főképpen_ az aszonyoknak _aki_  _gyenge_  _természetű_ lévén egy _kevéssé_ inkáb is _kell_ magoknak _kedvezni_ tsak arra _kell_ vigyázni _hogy_ a mulattság _tisztességes_ és _keresztény_  _illendő_ legyen

 _de_  _ha_ a’ _kártya_  _megtilt_  _kegyelem_ az aszszonyoknak _tekézni_  _kell_  _hát_ nékiek mondá _Télámon_ 

Látom _felel_ apáter _hogy_  _kegyelem_ engem _törvénycsináló_  _tart_ meg mondottam már _kegyelem_  _hogy_ a _játék_ a ragaszkodás és a mód nélkül valo _tesz_ vétkesé azt már meg mutattuk _hogy_ a mindenkori _játék_ vétek és resttség _de_ a _játék_ ugy _tekinteni_ mint _játék_ és tsak azért _játszani_  _hogy_ az elmének _könnyebbség_ adgyunk ugy tettzik minden féle _játék_ meg lehet példának okáért ollyan _játék_ a melyek _erő_ állanak atudni valo _hogy_ az aszonyokhoz nem _illik_  _de_ a le ülve valo _játék_ ö nékiek meg lehetnek tsak a mint mondam _hogy_ a mulattság a _hivatal_ el ne mulatassa velünk és amulattságot az _értelem_  _igazgat_ 


Ennek a Munkának _befejezés_ 
A melyben meg láttzik az eddig valo _beszélgetés_ 
 _hasznos_ volta és ezeknek aresteknek _megtérés_ 

Bizonyára páter uram mondá _Télámon_  _aki_  _holmi_  _kezd_  _érezni_ magában nem lehet mind ezeknél _hasznos_ 

Hasznosabb _felkiált_  _Diána_ több már _két_  _óra_  _hogy_ ugyan magam szégyenlem mitsoda _élet_  _él_ 

Ah! _bátorság_ vegyen az aszony mondá apáter _öröm_  _Diána_ adgya Isten _hogy_ az ö malaszttya _meggyökereztet_ ezeket abeszédeket az aszony szivébe

Bizom az ö _jóság_  _felel_  _Diána_ és azon _igyekezik_  _hogy_  _kikelhet_ ebböl a mély álomban valo _betegség_ 

Oh! _-e_ már nem _tréfa_ mondá tsak magában angyélika illyen szokot lenni ameg térésnek _kezdet_ 

Végezze el az aszony amit _elkezd_ : mondá apáter és _hátra_ nem _kell_  _tekinteni_ mert mindgyárt _ott-terem_ aresttség _igyekezik_ az aszony azt el _kerülni_  _bár_ tsak egy _hét_ a nem ollyan nehéz _dolog_ a mint _gondol_ több _idő_ most nem _kíván_ és arrol most nem szollok _hogy_ mitsoda szükséges az üdveségre a melynél nintsen semmi _drága_ evilágon _kér_ az _isten_  _hogy_ vigye végben a mit _elkezd_  _hanem_ most azt mondom _hogy_ az _egészség_ annál _jobb_  _dolog_ nincsen se _jobb_ nem _cselekedhet_ik_ az aszony

Gondollyaé az aszony _hogy_ arest lágy és rendeletlen _élet_  _használ_ az _egészség_ gondollyaé azt _hogy_ az olyanok _aki_ tsak _eszik_ alusznak semmiben elméjeket nem _foglal_  _test_ tsak _hevertet_  _hogy_ azoknak jó _egészség_ lehessen _bizonyára_ nem lehet söt még ezektöl _ered_ alelki és testi _betegség_ ezek _okoz_ azokat a nyughatatlanságokat alkalmatlanságokat a melyek mind atestet mind az elmét _meggyengít_ 

Az _élet_  _fél_  _abban_  _tölt_  _hogy_ nedveségeket _gyűjt_ a resttség és a rendeletlenség miat és a más _fél_  _abban_  _hogy_  _gyógyít_ ollyan _orvosság_ a melyek annál is inkáb _haszontalan_ és ártalmasabbak _hogy_  _gyakorta_  _él_ vélek és azokat szókásul vévén a _természet_  _folyás_ meg gátollyák ezek _okoz_ azután a _hirtelen_ valo veszedelmes nyavalyákot az én _tanács_  _tehát_ igen jó az _egészség_  _megtartás_ 

Meg láttya _kegyelem_ páter uram _hogy_  _követ_ mondá _Diána_ 

Adná Isten _felel_ a páter _hogy_ az _idevaló_  _jövetel_  _haszon_  _fordul_ és meg mutathattam volna _kegyelmetek_  _hogy_ ez a rest _élet_ a pogányokhoz _illendő_  _élet_ és tsak aza _különbség_ vagyon _benne_  _hogy_ azok _aki_ igy _él_  _keresztény_ mondgyák magokat ugyan az a név is tészi vétkesebbé öket mivel meg mutattyák _cselekedet_  _hogy_ nem _érdemes_ ezt a nevet viselniek azt láttyuk _hogy_ a pogányok _között_ is az _emberséges_ emberek utálták az olyan _meghal_  _élet_ a _keresztény_ pedig mostanában még azal _dicsekedik_ 

Oh! páter uram mondá _Télámon_ emár _sok_ egészen szégyenben _hoz_  _kegyelem_  _bennünket_ 

Éppen nem _felel_ a páter nem _kell_ szegyenleni _hanem_  _bátor_  _kell_ lenni és meg utálni azt arest lágyságot a melyben a neveltetés és arosz példa vezet minket el _kell_ szaladni aresttségtöl és _követni_  _kell_ ajó _erkölcs_ 

Igen is páter uram mondá _Diána_ vidám _ábrázat_ már én azt egészen fel _tesz_ magamban

Én itt meg nem mondhatom apáternek mondá mariánna a szivem _gondolat_  _de_ látogatására el megyek és reménlem _hogy_ Isten _kegyelem_  _őkegyelme_ meg mutatom inkáb _cselekedet_ mint sem _beszéd_  _hogy_ azö _kegyelem_  _intés_  _követ_ 

Én pedíglen mondá _Télámon_ ujjonnan _fog_ születni

Meg lássuk mondá angyélika _hogy_ mint _megtart_  _fogadás_ páter uram _előbbször_ midön ide fog _kegyelem_  _jönni_ itt _kegyelem_ tsak szenteket _talál_ 

Leg aláb mondá _Diána_  _igyekezik_ azokká lenni

Az Isten _őfelsége_ adgya meg _kegyelem_ azt a _kegyelem_ mondá apáter

 _erős_ is _bíz_ az ö _jóság_  _felel_  _Diána_ 

Ez igy lévén már most _bízhat_ik_  _abban_  _hogy_ azon szegény nyomorultaknak a leveleket az aszony _kéz_ fogja adni

Ha Isten _egészség_  _ad_  _felel_  _Diána_  _holnap_ oda adom és magam is _abban_ munkálodni _fog_ 

Meg is áldgya az Isten az aszonyt _érte_ mondá apáter mert _aki_ a szegényeknek szolgál ö néki szolgál

E képpen lett vége ahat napig _tartó_  _beszélgetés_ a melyre Isten áldását _ad_ és a _feljebb_  _említett_ szemelyeket a resttségböl _kivesz_ a páter _Diénes_  _intés_  _által_ a kinek az Isten _fáradság_  _megjutalmaztat_ és _aki_ mindenik nagy _bizodalom_ vala _Diána_ pedíglen ez után mind _másféle_  _élet_  _élvén_ a szeretetre mélto angyélikát _Télámon_  _ad_  _aki_  _keresztényi_  _házasság_  _él_ együt máriánnában mint _hogy_ aleg nagyob _fogyatkozás_ a _kártyajáték_ vala a mi _ebben_ a _játék_ vétkes azt el _hagy_ és magát _hivatal_  _kötelesség_  _foglal_ mind végig

Ditséret _adatik_ az _isten_  _aki_ áldását adgya _az_ kik _hozzá_ meg _tér_ 

VÉGE

Ennek a _könyv_  _tábla_ 

Elsö napon valo _beszélgetés_ 
A resttségröl és annak _eredet_ 

Második napon valo _beszélgetés_ 
Hogy _külső_ mit viszen végbe aresttség
és avilágiaknak _tunya_  _élet_ 

Harmadik napon valo _beszélgetés_ 
Hogy a munka _természet_  _szerint_ 
minden renden levö személyeket _illet_ 

Negyedik napon valo _beszélgetés_ 
Hogy mi képpen lehessen a resttséget el _hagyni_ 

Ötödik napon valo _beszélgetés_ 
A _cselédes_  _gazda_  _kötelesség_ 

Hatodik napon valo _beszélgetés_ 
Hogy atselédes _gazda_  _tartozik_  _gond_ viselni _cseléd_ 

Ennek a munkának _bebefejezés_ 
Amelybe meg láttzik az eddig valo _beszélgetés_ 
 _hasznos_ volta és ezeknek a resteknek _megtérés_ 

