Az 
Izraéliták Szokásárol.
86

Az Izraéliták 
Szokásárol.
87

Elsö Rész. 
Hogy mi végre vagyon tsinálva ez akönyv.
87


Masodik Rész. 
Elöször a patriárkákrol és azö Nemesi voltokrol.
89


3. Rész 
A pátriárkák joszágirol. és foglalatosságirol.
90


4. Rész 
Az Eledelröl.
91


5 Rész 
Az Izraélitákrol. és az ö nemességekröl.
92


6 Rész 
Az ö foglalatosságokrol. a földi munkárol.
93


7. Rész 
A szent földröl. és annak termékenységéröl.
96


8. Rész. 
Az Izraéliták joszágirol.
98


9 Rész 
A Kézi Mesterségekröl.
99


10 Rész 
Az Izraéliták ruhájirol.
101


11. Rész 
Az ö házi eszközökröl, és házokrol.
102


12. Rész 
Az ö eledelekröl.
103


13 Rész 
A Tisztulásrol.
104


14 Rész 
A hazaságokrol.
106


15 Articulus
A gyermekek neveltetéséröl, foglalatosságokrol,
és tanulásokrol.
108


16 Rész 
Az Izraélitaknak, jeles, és emberséges magok viselésekröl.
111


17. Rész 
Az Izraéliták mulattságirol.
112


18 Rész 
A Gyászrol.
113


19 Rész 
A Temetésekröl.
113


20 Rész 
A vallásokrol.
114


21 Rész 
A böjtröl, és a fogadás tetelröl.
117


22 Rész 
A profétákrol.
118


23. Rész. 
A balványozásrol.
120


24 Rész
Az Izraéliták rend tartásárol. szabadságokrol.
és a házi hatalmakrol.
123


25 Rész 
Az öreg embereknek hatalmokrol.
124


26 Rész 
Az Igasság ki szolgáltatásárol.
125


27 Rész 
A hadakozásrol.
127


28. Rész. 
A királyokrol.
129


29 Rész 
A sidok rabságban valo létekröl.
131


30 Rész
A sidok fel szabadulásokrol., és hogy mitsoda
állapotban valának apersák alatt.
132


31 Resz
Hogy mitsoda állapotban valának a sidok.
agörögök birodalmok alat.
133


32 Rész 
A Makabaéusok idejében valo dolgokrol.
136


33 Rész 
Az utolso idökben lévö sidoknak szokásirol.
137


34. Rész 
A sidok sok féle vallásirol. és babonaságirol.
139


35 Rész 
A valoságos Izraélitákrol.
141

Ennek a könyvnek táblája.
142

Az 
Izraéliták Szokásárol.

Az Izraéliták 
Szokásárol.

Elsö Rész. 
Hogy mi végre vagyon tsinálva ez akönyv.

Annak anépnek szokása, akit az Isten valasztot vala magának., hogy meg tartaná azigazán valo vallást. az évangyéliumnak predikállásáig. az emberi életnek legg fövebb példája, inkáb is meg egyezik atermészettel. meg fogjuk látni. szokásokbol. aleg tovább tartó igazgatásnak. legokosab modgyát. annak foglalatosságát, és az egy társaságban valo életett, meg tanulhattyuk abbol. nem tsak ajó szokást. hanem még agazdaságot. és az ország béli rend tartást is.

Mind azon által. ezek a szokások. ollyan külömbözök a miéinktöl. hogy mindgyárt eleinte nékünk viszá fognak tettzeni, mert az izraéliták. közöt. nem fogunk látni anyi nemesi titulust. se anyi sok tiszttségeket. se annyi sok külömb külömb féle renden valokot., mint miközöttünk, ö közöttök, tsak munkás embereket, és parasztokot fogunk látni. mindnyájan. akézi munkában foglalták magokat, és mindnyájan házasok lévén, igen nagy gazdagságnak tartották, a gyermekeknek sokaságát, a tiszta. és a tisztátalan hus közöt valo külömböztetés, és a sokszori mosodás és tisztulás. nékünk alkalmatlan Cérémoniának fog láttzani. a véres áldozatok elöttünk nem kedvesek. más részint, azt is láttyuk. hogy ez a nép hajlando vala abálványozásra, aszent irás sokszor hánya szemekre szivek keménységit, aszent atyák is durváknak, és testieknek nevezik. ezek igy lévén, könyen el hitethetik velünk, fö képpen azokal. kik közönségesen nem sokat tartanak felöllök, hogy ez anép tudatlan. és balgatag vala. és hogy ennek szokása. inkáb méltob a meg vetésre. mint sem akövetésre.

Ettöll vagyon jóbbára hogy oly kevesen vannak. akik olvassák. az ó testámentumot.. és ollyan kevés haszonal., az ollyan jó keresztények akik még az elméjek rakva vagyon bal itélettel. el idegenednek tsak hamar az illyen idegen szokásoktol., külömböztetést nem tévén, mindent atörvénynek tulajdonittanak, vagy azt gondollyák, hogy az alat olyan titok vagyon el rejtve. amelyet nem érthetik, az ollyanok pediglen. akiknek elegendö hitek, és igaz szivek nintsen, mint egy meg vetik még a szent irást is, tartván azt, hogy atele vagyon alacson, és tsekély dolgokal., vagy is annak rosz magyarázatot adnak, hogy rosz erköltsöket. ketsegtessék.

De ha az izraéliták szokásit, aromaiak, agörögök, és az égyptum béliek szokásihoz hasonlittyuk, akoron az ollyan bal itéletek füstben mennek, meg is fogjuk látni, hogy valami jó volt amás nemzettségek szokásiban, a fel találtatot az izraélitak szokásiban. annyival fellyeb valok is valának másoknál, hogy ök tudták mihez intézni az életnek modgyát. mivel üsmérték az igaz vallást., amely fundámentuma ajószokásnak.

Ezeket meg visgálván, meg tudgyuk külömböztetni hogy mi nem tettzhetik nekünk szokásiban, mi lehet abban ki vetö valoságal, mi lehet jó az idönek, és ahelynek mesze volta miat, és mi jó magában, talám tsak azért nem tettzhetnek nékünk, hogy ami szokásink meg vannak romolva, mivel az ö közöttök, és mi közöttünk valo meg külömbözés. nagyob reszint nem attol vagyon hogy minket meg világositot volna akereszténység, hanem attol hogy keveseb okoságunk vagyon. mivel, nem akereszténység hozta bé asok kulömb külömb féle rendeket, a kézi munkának meg vetésit. asok féle játékot, a férfiak, és az aszszonyok közöt valo nagy szabadságot., a sok féle etelekel meg rakot hoszu asztalokot; mind ezek igen meg külömböztetnek minket arégiektöl. és azokbol aparasztokbol. és munkásokbol., akiknél apénz ritka volt. és akik nem vágytanak az elömenetelre, könnyebben lehetet volna azokbol jó keresztényeket tsinálni. mint sem a mi udvariainkbol, és a vármegyék biráibol. és tiszteiböl, akik vagy a nagy szorgalmatosságban vagy anagy henyélésben töltik életeket.

Mind azon által. én nem kivánok itt hoszu beszédel valo ditséreteket tenni az izraéliták szokásirol, hanem tsak tisztán le irom szokásokot.. valamint voltak, ugy tselekeszem valamint az utozok, kik elé beszéllik amit láttak idegen országban., de a mi jó, azt ugy akarom ki tenni mint jót, a mi rosz. mint roszat. hanem tsak arra kérem az olvasot, hogy tegyen le minden bal gondolatot. és ezen szokások felöl. jó értelemel, és okoságal tégyen itéletett. arra is kérem., hogy meg visgállya elsöben. mitsoda idöben, és mitsoda hellyeken laktanak az izraéliták és mitsoda népek valának szomszédtságokban. és aszerént itéllyen azután szokásokrol.

Nem tudhattya az ollyan ahistoriákot., aki nem tudgya hogy mitsoda nagy külömbözést okoz az idönek, és a helynek mesze volta aszokásokban., mi azt az országot birjuk, amelyet apannonusok, és a romaiak birták, mind azon által. mennyire vagyunk szokásoktol., mitsoda nagy külömbség nintsen ami szokásunk közöt, és azok a magyarok szokási közöt. kik ennek elötte hat száz esztendövel éltenek,? még mostanában is. mely nagy külömbség vagyon a törökök, és a kinaiak szokási közöt, és ami szokásink közöt? nem kell tehát tsudálni. ha az ollyan embereknek. a kik pálestinában éltenek ennek elötte. három ezer esztendövel, ha külömbözö szokási voltanak amiéinktöl, söt még azt kellene tsudalni ha valamiben meg egyeznének amiéinkkel.

Mind azon által. azt nem kell gondolni hogy a szokásban valo változás. mindenüt egy aránsu lett volna. kétt egymás mellet levö országnak aszokása külömbözö, aromaiak idejében. afrikában és spanyol országban egyenlö szokás vala. mostanában pedig igen külömbözik. akik ahistoriát nem tudgyák. azt hallották mondani, hogy arégi idökben az emberek tudatlanabbak voltanak a mostaniaknál., azért azt gondollyák magokban. hogy most avilág sokkal okosab

Hát még az ollyan országokban. amelyekben egy nehány féle nemzet uralkodot egy más után, holot az olyanokban, aváltozások, némely idökben nyomoruságot. és tudatlanságot vittekbé. aboldogság. és atudomány után. ez igy lévén. mostanában olasz ország sokal jobb rendben vagyon. mint sem volt ennek elötte nyolcz száz esztendövel. de meg annak elötte nyolcz száz esztendövel. az elsö CSászárok alat sokal hatalmasabb és gazdagab volt mint sem mostanában. avalo hogy ha még fellyeb megyünk nyolcz száz esztendövel. a mely idö tályba roma fel épüle, olasz országot szegénységben, és tudatlanságban láttyuk. mivel a nemzeteknek ugy vagyon bizonyos idejek amelyben el mulnak. valamint egy különös embernek. a görögök leg nagyob ditsöségekben, nagy Sándor alat valának. aromaiak. augustus alat. az izraéliták. Salamon alat

Meg kell tehát külömböztetni, minden nemzetben. mind azö kezdetit. mind boldog állapottyát. mind le felé valo fordulását. ugyan eszerént is fogjuk meg visgálni az izraélitákot., és mind egészen azt az idöt amelyben fent voltanak Ábrahámtol fogvást. jerusalem utolso el romlásáig. és azidö kétt ezer esztendöt foglal magában., amelyet három részre osztok., mind aháromban nagy külömbözést látunk egyik amásikátol; az elsö apatriárkák ideje, amásodik. az izrael népének, egyiptumbol valo ki menetelétöl fogvást, babiloniában valo fogságáig. aharmadik. asidok rabságbol valo meg szabadulásoknak. idejétöl fogvást. az Évangyéliumnak predikálásáig.


Masodik Rész. 
Elöször a patriárkákrol és azö Nemesi voltokrol.

A pátriárkák nemesi modra éltenek, nagy szabadságban. és nagy bövségben. de azonban közönséges. és munkás életet éltenek. ábrahám az eleit üsmérte, és nemeségét meg nem sérté. mivel a maga nemzettségéböl valo leányt véve el. a fiával is azon nemzettségböl valo feleséget vétete. és Isák hasonlo képpen tselekedtete Jákobbal.

Ezek hoszu életet élvén. arra elegendö idejek vala hogy a gyermekeket jól nevelhessék. ábrahám továb élt száz esztendönél. semel, akitöl meg tudhatta az özön viz elött valo állapottyát avilágnak, az apjával tháresel hetven esztendeig lakék, Isák pedig vala hetven esztendös amidön ábrahám meg hala, és mindenkor addig mellette volt, hasonlo képpen kell gondolkodni atöbb pátriárkák felöl., akik sokáig élvén az attyokal. sokat is tanulhattak töllök. szokásokban meg gyarapodtanak, és abban állandok voltanak., mivel abban az idöben. amit egy szer bé vettek. azt nehezen változtatták meg. az öreg emberek pedig nagy hatalom alat nevelték gyermekeket.

Az elmult dolgoknak emlékezetek könnyen meg maradot nálok. mivel az öreg emberek, akik természet szerént szeretik a régi dolgokot elö beszéleni., és akiknek elegendö idejek vala arra, az iffiak töllök meg tanulhatták., ez igy lévén, nem vala szükséges irásban tenni azokot, amint hogy nem is látunk semmi irásban tett dolgokat mojses elött., mind azon által nehéznek láttzik lenni. hogy azt a sok féle dolgot amelyet ö le ir. az emberek azt meg tarthatták volna elméjekben, ugy mint ádámtol fogvást az egész pátriárkáknak esztendejeket, aviz özön kezdetének és végének oly bizonyos idejét. és abárkának mértékjét, nem is látom szükségesnek lenni, hogy azt. a tsudának kellesék tulajdonittani, azt el lehet hinni, hogy az irás még az özön viz elött találtatot fel., de akár kitöl tanulta légyen azt mojses. a miket ir, mi azt tarttyuk hogy a szent lélek vezérelte irásban, és atétette ki véle illendö szokal.

De más képpen a pátriárkák arra igen vigyáztanak, hogy a nevezetes dolgoknak emlékezetek fent maradgyon nálok, erre avégre óltárokot épitettek., vagy nagy rakásban köveket tettek. vagy más meg maradando emékezetre valo épületet emeltek fel, ezen okbol., valahol az Isten meg jelenék ábrahámnak., azokon a hellyeken oltárokot épitte., jákób meg szentelé a követ, a melyre tette volt fejét. a midön a tsudálatos álmát látá, és galaádnak nevezé arakás követ, a midön szövettséget tsinála lábánal., illyen szándekban épiteték a rákel temetöje. abersábénak neveztetet kút. és a más több kutak, a melyekröl emlékezik az Isák historiája.

A pátriárkaknak. még aneveket is fel jedzették. ha valami ollyan különös dolog történt aszületésekkor. mivel az ö nevek rövideden valo historia vala, és agyermekeknek, meg magyarázták az okát az ollyan neveknek, az illyen jövendöröl valo gondolkodás nem jeleé anemesi elmének.?

A pátriárkák egészen szabadságban valának., mindenik. ollyan volt mint egy király amaga tseléde közöt, ugyan is mi héjával volt ábrahám, ami egy örökös királyhoz kivántatik, ki veszem az alkalmatlan pompát. és asok féle titulust, ö senkinek birodalma alat nem vala, akirályok szövettséget kötnek vala véle, akarattyán állot ahadakozás, és abékesség tsinálása, a fejedelmek keresték az Isák baráttságát. ne nézzük tehát azt, ha azirás nem nevezi Ábrahámot királynak, mivel minden kéttség nélkül. nagyob vala anégy királyok közül egyikénél, akiket is levaga amaga háza népéböl állo hadal. és más segittségel együt, tsak abban külömbözöt töllök, hogy ö nem zárkozot kö fal közi, és hogy valahová ment. anépe. mindenüt. táborban szállot véle, ahistorikusok. mindnyájan azon meg egyeznek, hogy abban az idöben lévö királyságok. igen kitsidek valának.


3. Rész 
A pátriárkák joszágirol. és foglalatosságirol.

Legg nagyob gazdagságok apátriárkáknak, a sok féle marhákbol állot, minémü sok marhája nem vala ábrahámnak.? mivel kételenitteték meg válni lottól. azért hogy az a tartomány nem vala elegendö az ö marhájoknak, jákob viszá térvén mésopotamiábol,. nagy számu. és sok féle marhája vala., holot tsak ajándékban esaunak 590 marhát ada, ezen ajándékbol ki tettzik. mitsoda sok féle marhákot tartottanak abban az idöben, ugy mint ketskét. juhot, ökröt, tevét, szamarat, de lovat, se sertés marhát nem tartottak. a sok marhájokra valo nézve láttyuk tehát azirásban, hogy oly nagy gondgyok vala akutakra, mivel azon aföldön más folyo viz nem lévén a jordán vizén kivül. az esö is igen ritkán esik.

A sok féle tselédek mind rabok valának, el is lehet hinni. hogy ábrahamnak sok vala. mivel tsak amaga tselédi közül. 318 embere vala, mennyi sok gyermek. aszszony vala hát még ezeken kivül. midön égyiptumbol viszá tére, az irás azt mondgya hogy sok aranya és ezüsttye vala, az arany peretzek, és fülben valok melyeket külde éliezertöl rebekának. fél fontot nyomtanak, apénz is már akor szokásban lehetet. mivel temetöt véve magának, azt is láttyuk. hogy drága ruhákot viseltenek., és azokat meg füstölték jó illatu füstölökel, az esau köntöse, melyet jákob magára vevé, drága, és jó illatu vala.

De ha szinte ökk. illyen gazdagok valának is. hejában nem hevertenek. hanem mindenkor dolgoztanak, amezön laktak sátorok alat. alako helyeket gyakran változtatták. ahol amarhájoknak. jobb legeltetö helyt találtanak., ót továb is maradtanak., ez igy lévén, gyakorta kelletet meg indulni. és meg szállani, és gyakorta ide s’tová. menni, és utban lenni, mivel annyi sok tselédel, és marhával. keveset mehettenek egy nap. avalo hogy ök is épithettenek volna maradando helyt lakásokra, valamint más nemzetek. de jobnak tartották lenni az ollyan szarándoki életet., legg régieb is vala az ollyan forma élet, mivel sokkal könnyeb egy sátort fel vonni, mint sem házat épitteni, amint hogy illendöb is vala. az ollyan formában valo élet apatriárkák rendéhez. akik utozok modgyára laktanak eföldön, várván az Isten igéretinek bé tellyesedésit., amely holtok után tellyesedék bé., leg elöbször agonosz kain, és nembrod kezdének épitteni. ök kezdék legelöbször lako helyeket meg erösitteni, hogy agonoszságokért valo büntetést el kerülhessék. az igasságot szeretö emberek pedig. félelem. és oltalom nélkül élnek vala.

A pátriárkáknak. leg nagyob foglalatosságok. a marhájok gondviselésében állot. ezt az irásbol láttyuk, ajákob fiai is ezt mondák az egyiptumi királynak. noha igen jó. és ártatlan légyen is a földi munkában valo foglalatosság. de a pásztori élet. annál eléb valo. kain szánto ember vala. de ábel. ajuhokot örizé.

Jákobnak, alábánnal valo vetekedése. meg mutattya, hogy mitsoda szenvedésel örizték. apatriárkák amarhákot, én tégedet husz esztendeig szolgáltalak. monda lábánnak, napal sok meleget. és éttzaka sok hideget szenvedtem, az álmot is félben hadtam. de nem tsak az emberek. hanem még aleányok is a munkában foglalatoskodtanak., rebeka. mesze járt vizért akutra, és azt a vállán vitte haza, rákel., maga örizte az attya juhait, ezek, se a nemesi voltok, se aszépségek miat, magokat nem kényeztették, az illyen együgyüségben valo élet, sokáig is tarta agörögök közöt, homérus erröl sok példákot hoz elé, amint is, syriában, görög országban, siciliában., apátriárkák után. tizen ött száz esztendövel. betsületes emberek foglalatoskodnak vala. amarha örzésben., és akik idö töltésnek kedviért, mulattságra valo énekeket tsináltanak.


4. Rész 
Az Eledelröl.

A pátriárkák. éppen nem vágytanak agyenge eledelekre, el itélhettyük a jákob lentséiröl. a melyet oly igen meg kiváná ésau, hogy mitsoda ételekel éltenek, példat látunk anagy vendégségröl, amidön meg vendégelé ábrahám a három angyalokot., mivel egész borjut süttete meg. vajat, és tejet ada enniek, és három mértékni lisztböl. pogátsát süttete, amely liszt. ami mértékünk szerént, ötven hat fontot nyomot. homérus arégieket nagy ehetöknek mondgya lenni, talám ugyan nagyobak is voltanak amostaniaknál., a midön Euméus meg vendégelé ulÿssest, ött embernek, ött esztendös sertést fözete, és süttete meg. odiss.14.

A több nemzetek. ugy valamint apátriárkák is. magok szolgáltanak magoknak., ábrahám száz esztendös korában. maga mosá meg aszent vendégjinek lábokot., ámbár sok tselédi valának, de maga mene meg választani aborjut, és maga szolgála vendéginek, azt meg kell engedni hogy azon alkalmatoságban. a maga buzgoságát követte, de mászor is hasonlo képen tselekedék. mert ök atselédet segittségül tartották, és nem azért. hogy magokat meg menttsék amunkátol, ugyan is mi kénszeritté jákóbót hogy gyalog maga menne mésopotámiában, kétt száz mely földnire. leg kisseb alkalmatosság nélkül, hanem tsak a. hogy a fáradcságot szerette, noha josefet igen szerette., mind azon által. tizen hat esztendös korában, két napi járo földre küldé gyalog, hogy a báttyait fel keresné.

Azt el lehet hinni, hogy az illyen egyaránsu, és munkás élet vala az oka. hogy oly nagy öregségeket érhették, és hogy oly tsendes halálal holtanak meg, ábrahám, és Isák tsak nem két száz esztendeig élének mindenik, atöb pátriárkák, akiknek tudhattyuk esztendös korokot. azok leg aláb meg haladák a száz esztendöt, azt nem is láttyuk hogy hoszas betegségekben lettek volna, hanem az irás tsak azt mondgya felöllök. hogy tellyes lévén napokal. el fogyot, és szerentsés öregségben holt meg, leg elöbször, akor hallunk emlékezetet tenni az orvos doktorokrol., a midön josef meg parantsolá a maga orvosinak., hogy sok féle drága kenetekel meg kennyék az attya hólt testét, ez egyiptumban vala, sokan is azt tarttyák., hogy az égyiptumbéliek talalták fel leg elöbször az orvoságokot.

Az aszszonyok iránt valo meg türköztetéseket a pátriárkaknak, eleget nem tsudálhattyuk, föképpen ha azt meg gondollyuk. hogy lehetet volna nékiek egy nehányat tartani., és hogy mely igen ohajtották. asok gyermeket. ábrahámnak az Isten meg ígérte vala hogy számlálhatatlan maradékja lenne, noha a felesége magtalan vala, de ö azon nem gondolkodék hogy mást venne. hanem még leg fövebik szolgájának akará hadni minden jószágát., sára azt látván, maga ada néki más feleséget; akoron pedig ábrahám nyolczvan hat esztendös vala, azt pedig nem mondhattyuk. hogy ábrahám. még abban a korában iffiu lett volna, noha száz hetven ött esztendeig élt, tizen három esztendö mulva, hogy a szolgáloját el vevé, az irás ötet, és sárát, aki iffiab vala, öregeknek nevezi, és meg neveték mint lehetetlen dolgot., a midön az Isten fiat igére nékik, ábrahám öreg lévén, ha szinte igen ohajtáis meg látni az isák fiait, de meg nem házasittá negyven esztendös koráig, rebeka husz esztendeig marada magtalan. és tsak két fiat szüle mind azon által Isák soha nem vett más feleséget.

A valo hogy jákobnak egy szers mind két felesége. és két ágyasa volt. de azt jó meg tudni. hogy mi formában, hetven hét esztendös koráig az attya mellet lakék. azután meg akarván házasodni, rákelt kéré feleségül., de azért hét esztendeig kelleték néki szolgálni., hogy el nyerhesse, hét esztendö el telvén, nyolczvan négy esztendös korában meg házasodék. de nem rákelt adák néki a kit kért., hanem liát, akit kételen kelleték elvenni, de mint hogy abban az idöben semmi törvény nem tiltá az egy nehány feleség tartást., se akét egy testvér leányokal valo házaságot., azért el vévé rákelt is feleségül. de mivel sok ideig nem lének gyermekei. azért egy rab leányt ada az urának. hogy attol gyermekei lennének, lia azután hasonlo képpen tselekedék, a szolgáloját engedvén az urának.

Nem akarom mind azon által menteni apatriárkákot, és jová hadni tselekedeteket. ez iránt, mivel juda, és az ö fiai historiája, ollyan példákot ád elönkben, a melyek nehezek a menttségre, hanem tsak azt akarám meg mutatni. hogy nem lehet mértékletleneknek tartani az ollyanokat, akiket az irás igazaknak nevezi, másokrol pedig nem szollok. mivel már akor az emberek igen meg kezdének romlani.

Illyen rendben vala tehát az Isten népe abban az idöben, a ki is nagy szabadságban lévén, más törvényt nem üsmért az attyok akarattyán kivül, akik is nagy hatalommal igazgatták tselédeket, ez a nép, alkalmatos, és természet szerént valo életet élt, nagy bövségben, a szükség felet valot nem kereste, a munkában foglalatoskodot. nyughatatlanság, és nagyra vágyodás nélkül, visgállyuk meg már mostanában. az Isten népének második rendét. tudni illik, az Izraéliták. egyiptumbol valo kimeneteleknek idejétöl fogvást. ababiloniában lévö fogságokig. a mely idö több kilentz száz esztendönél.


5 Rész 
Az Izraélitákrol. és az ö nemességekröl.

Eza nép már ebben az idöben igen feles vala, mind azon által. nem hitták más néven. hanem Izrael fiainak. mivel meg akor tsak egy familia volt., eszerént is nevezték az édom fiait, a moáb fiait, a mint is hogy ezek anépek nem valának még meg elegyedve, és mindenik tudta amaga eredetét., és ditsöségesnek tartotta meg tartani anevét annak. akitöl szármázot, ettöl vagyon hihetö, hogy a régiek, a gyermek név alat. az égész nemzetet értették, homérus sok helyt mondgya. a görögök gyermekei, és atrojai gyermekek, a sidoknál, abéliál gyermekei., agonoszok, az ádam gyermekei, az egész emberi nemzet, sőtt még az évangyéliumban is sok helyt vagyon, a világnak gyermekei, avilágosságnak és asetettségnek gyermekei.

Az Izraéliták. tizen két nemzettségre valának osztva, az izmaéliták, és a persák hasonlo képpen. tizen két nemzettségre osztattak, aromai nép eleinte mindgyárt, három, vagy négy nemzettségre osztaték. de idövel harmintz ötre szaporodék, ezek a romai nemzettségek sok féle esze gyült nemzettségekböl állottak, de az izraélitaknál természet szerént valo külömbség volt közöttök, és tizen két familia vala, amely tizenket egy testvér atyafitol származot., szorgalmatos gondot viseltek a genelogyiájokra, és egész elejeket fel tudták számlálni fiurol, fiura, ez igy lévén igazán atyafiosok valának, és valoságal. leg nemesebbek az egész földön.

Arra ök vigyáztanak, hogy a nemzettségeket tisztán meg tarttsák, el kerülvén valamint az attyok, a kanaán meg átkozot nemzettségel szövettségben esni, mivel azt nem látom hogy apátriárkák el kerülték volna amás nemzettségekel valo szövettséget, és tsak a kanaán nemzettségiböl valo házaságot tiltotta leg inkáb a törvény, az ö familiájok egy helyben maradot. és atörvény szerént bizonyos joszághoz volt kötve, a melyet kilencz száz esztendeig birták fiurol, fiura, ugy tettzik énnekem. hogy jó nemes familiának tarttyuk az ollyat, a ki kilentz száz esztendö alat valo eleit fel számlálhattya. és nemeségit meg mutathattya, kevés talalkoznék illyen europában.

Meg tsallyuk magunkot ha alatson dolognak tarttyuk az izraéliták közöt azt a szokást. hogy ök nem éltek ollyan nemesi titulusokkal, mint mi élünk, ki ki tsak a maga nevén hivatta magát, de az ö nevek mindenkor nagy dolgokot jelentettek, és leg gyakrabban az Isten neve fel találtatot az ö nevekben, josaphát. es Sephatia, az Istennek itéletit tészik, johannán, vagy hananiás, az ö irgalmaságát, josedek. és sedeciás. az ö igasságát, náthánáel, esnathán, jonathán, és náthánia. mind anégyen, az Isten ajándékit tészik, ollyan nevek is vala, amelyek jövendölést jelentettek.

Illyen neveket tartunk mi barbarus neveknek, azért hogy nem érttyük asido nyelvet., nem jób neveké ezek, akastélyokrol. falukrol valo neveknél, valamint mostanában neveztetik magokot nagy pompával ami nemeseink. agörögök hasonlo szokást tartottak, az ö nevek. az Istennek nevéböl állott, valamint diodorus. diogenes. hermadorus., hephestion, desokan alovakrol is neveztették magokat, hippodomás. hegesippus,

Gyakorta. az atya nevét. a fia nevéhez adták, meg akarván azal mutatni az atyának nagy hires voltát., némelykor vezeték névül adták. a fiunak. az annya nevét is, azért is az irás joábot, és az öttseit, mindenkor a sárvia fiainak nevezi, aki is egy testvér vala dávidal, némelykor pediglen. ha az atya neve nem volt elegendö ameg külömböztetésre, anagy attya nevét is oda tették, valamint. godoliás, az ahicamnak fia, a ki sáphának fia, ebböl az okbol látunk anyi nevet egy más után. a mely unadalmas elöttünk.

A görögöknél nem volt más vezeték név, hanem az attyok neve, aromaiak pedig a familiájok nevét viselték. aki valamely tiszttségben volt. annak nevét is viselte. de amidön kötés levelet tsináltanak, az attyok nevét is fel tették. europában még most is sok nemzetek követik ezt a szokást, sok vezeték név vagyon ollyan a mely régenten az atyának nevevolt, de idövel vezeték nevül maradot afiakon, ne tsudállyuk tehát azt. ha az irásban igy láttyuk, dávidot, az Isaiásnak fiát, salamont, adavidnak fiát, valamint agörögöknél. alexándert, a philep fiát, ptoloméust., a lagus fiát.

Az izraélitáknál afamiliák közöt, leg nagyob külömböztetés. aleviták. és az áldozo papok közöt vala, az egész lévi nemzettsége. az Istennek szolgálattyára vala szenteltetve., joszágot nem birt, hanem atöb nemzettségek minden féle földi gyümolcsnek atizedit, és a sengéjit adták néki, aléviták közöt pedig tsak az ááron nemzettségéböl valo lehetet áldozo pap., aközönséges léviták pedig a több Isteni szolgálathoz tartozo hivatalakot vittég végben, a soltárokot ök énekelték, atemplomra ök vigyáztak, anépet ök oktatták, még kétt nemzettség vala, a mely atöbbi közöt meg külömböztetett, leg fövebnek tartaték mindenkor ajuda nemzettsége, eleg felesebb is vala atöbbinél, ezen nemzettségböl sok királyok valának, és ajuda nemzettségéböl kelletet lenni a messiásnak, ajákob jövendölése szerént. afamiliák, igen vigyáztanak az elsö fiaknak ágaira. azért is mondá saul samuelnek. látván hogy nagy tisztelettel volna hozája. az izrael nemzettsége közöt. nem legg kisseb nemzettségé az enyim,? és a benjamen nemzettsége közöt, nem leg aláb valoé az én familiám? josefre valo nézve, az ephráim nemzettsége. az juda nemzéttsége után valo volt.


6 Rész 
Az ö foglalatosságokrol. a földi munkárol.

Az Izraéliták közöt nem látok ollyan hivatalt mely külömböztetö lett volna atöbbitöl, anemzettségek közöt. aleg elsötöl fogvást, aleg aláb valoig, mindnyájan munkások, és pásztorok valának, magok szántottanak., és magok örizték marhájokot, a gába városában lako öreg ember. estve megyen vala haza a munkárol, és látván oly késön az uttzán egy lévitát feleségestöl, a maga házához hivá, gedeon maga tsepeli vala abuzáját, amidön meg jelenék néki az angyal, booznak kedvében esek ruth, azért hogy az aratoi után maradot buza fejet fel szedé, amidön saulnak meg vivék hirül, hogy jábes városa veszedelemben volna. akoron két ökröt hajtot. noha király vala, azt minden tudgya. hogy Dávid ajuhokot örizte, amidön samuel érette külde, hogy fel kenné királynak, saul magához hivatá hogy musikálna elötte, azután ismét viszá tére, hogy ajuhokot örizné. noha már király vala, az ö fiai mindenkor vendégséget tsináltanak., midön ajuhokot meg nyirték. Elizéus szántot, a midön profétának téteték, ajudith férje az aratoival vala. amidön anap sugára halált okoza néki, noha gazdag vala. az irás tele vagyon illyen példákal.

Az illyenen ütköznek meg az ollyanok., kik arégi dolgokat nem tudgyák, és akik tsak ami szokásinkot tarttyák jonak, amidön adolgosokrol, munkásokrol, és apasztorokrol beszélnek nékiek, azt gondollyák hogy azok ostoba paraszt emberek voltanak, kik nyomoruságban. és szegénységben éltenek, azt pedig meg nem gondollyák. hogy közönségesen azért nyomorultak ami paraszt embereink. hogy atöbb embereknek szolgai. és mint egy rabjai. kik nem tsak magoknak munkálodnak, hanem még mind azoknak kik fellyeb valo renden vannak, aparaszt ember táplállya avárosit, abirákot, anemes embereket. és az egyháziakot, akár hogy forgassuk, akár a földi gyümölcsöt tegyük pénzé, akár apénzt adgyunk. ki a földi gyümölcsért, de tsak a föld termésére kell szorulnunk, még is atöb rendek közöt. leg aláb valonak tarttyuk azokot, akik a földet mivelik, és sokan egy városi embert. aki mind haszontalan. mind mindenre alkalmatlan. nagyobra betsüllik azért, hogy sok pénze lévén, kényes, és gond nélkül valo életet éll.

De gondollyunk el egy ollyan országot, amelyben arendek közöt. nintsen ollyan nagy külömbség, ahol anemesi élet. nem abbol áll. hogy semmit ne munkálodgyanak, hanem hogy szorgalmatosságal meg tarttsák. aszabadságot, az az, hogy tsak atörvény alat legyenek, amagokébol éllyenek, mástol ne fügjenek, és inkáb kevésel meg elégedgyenek., hogy sem mint rosz modal, vagy hizelkedés által. gazdagullyanak meg, amely országban meg vetik ahenyélést, és tudgyák mi szükséges az élethez, és ahol nagyobra betsüllik az egésséget, és az eröt, agyönyörüségnél; az ollyan országban tehát sokal betsületeseb aföldet mivelni, vagy ajuhokot örizni. mint sem az egész életet ajátékban. és a sétalásban tölteni, nem kell azért. aplato respublikájában menni. hogy illyen emberekre talállyunk, mivel avilágnak nagyob része eszerént élt, tsak nem négy ezer esztendeig.

Hogy pediglen azon kezdgyem el. amelyröl leg többet tudunk, a görögoknél, és aromaiaknál, illyen szokások valának, homérusban elég királyokot látunk ollyanokat, a kik tsak amagok joszágokbol éltenek, és magok dolgoztanak.

Nem kell tehát azt ostobaságnak tartani hogy a régi romaiak a mezei munkában foglalatoskodtanak, söt még az igen nagy okosság vala töllök, de mint hogy minden embernek keze, és a munkára termet teste vagyon. azt tartották hogy azzal dolgozni kell, és hogy azt nem lehet jobra forditani mint a földi munkára, és az igazán valo keresetre, azt nem mondhatni hogy a fösvénység vitte volna öket arra, mivel ugyan azon romaiak az aranyat nem betsülték, és meg vetették az idegenek ajándékit, azt sem mondhatni hogy nem lettek volna hadakozok, mivel azon idöben hodoltaták meg olosz országot. és vevének magoknak olyan nagy eröt, a melyel idövel, az egész világot birodalmok alá veték, de söt még a mezei durva. és nehéz élet tevé öket oly erösekké és oly gyözökké amunkára. nem láttyuké azt közöttök. hogy a nagy hirü hadakozo embert el vonták az eke mellöl. és dictátornak tettek. aki abban atiszttségében. tsak nem az egész világnak parantsolt. és aki el végezvén. tiszttségét, ismét viszá tért az ekéje mellé.

Vallyuk meg igazán hogy semmi helyes okunk nintsen a mezei munka meg vetésére, mivel ez amunka egészen meg egyezik avitézségel, a hadakozásra valo elmével, és az emberségel, de honnét jő ez ameg vetés,? keresük fel annak eredetét, és meg láttyuk hogy a mi nemzetünknek régi szokásátol jő, mert valamint hogy a francusok. és atöb német országi nemzetek kik erdös helyt laktak. ahol se jó buza, sebór, se gyümölts nem termet. kételenek valának avadászások után élni. valamint tselekesznek még mostanában is az amerikai vad emberek. kik ahideg országok felé laknak, a rajna vizén által menvén, és ót jób földre telepedvén meg, örömest hasznát kivánák venni aföldi munkának, amesterségeknek. és akereskedésnek, de nem akarák ezekre adni magokat. és ezeket aromaiaknak engedék, a kiket magok alá hodoltatták vala, és magok meg maradának arégi tudatlanságokban, amelyet idövel betsületnek tarták, és anemeséghez illendönek gondolak lenni, amely gondolatot még mostanában is nehezen hagyák el.

De amenyiben le nyomák a földi munkát, annyiban fel emelék avadászatot, amelyet arégiek nem annyira betsüllék, ök pediglen azt nagyra vivék, se afáradságot, se akölttséget attol nem szánák, közönségesen tsak abban is tölték idejeket a nemesek, mind azon által, ha meg tekénttyük adolgot magában, a földi munka, és aházi állatok táplálására. dolog, sokal jóbb, avad állatok. után valo fáradozásnál.

Azonban, nem tsak agörögöknél, és aromaiaknál vala ollyan nagy betsületben amezei munka, valamint asidoknál, az égyiptum bélieknél is nagy betsületben volt. apersák legg hatalmasab állapotokban, tiszteket rendelének mindenik tartományban. kik a mezei munkára vigyáztanak, és az iffiu Cyrus, maga munkálodta akertét, és maga kezeivel ültete abban fákot. akáldéusoknak nagy okok vala a mezei munkára, ha meg visgállyuk, a babiloniai termékeny mezöket,, ahol egy buza szem, három száz buza szemet hozot, azt tudgyuk hogy kinában még most is szokás, hogy atsászár, a szántásnak idejekor nagy pompával mégyen udvarával, az arra rendeltetett földet meg szántani maga, és ugyan maga bé vetni, és azután szabadul fel a szántás. ezel jó példát akarván adni az országában lévö gazda embereknek.

Hadgyuk el tehát. az illyen még gyermekségünktöl fogvást valo gondolatokot. és ami faluink helyet, ahol egy felöl. egy kastélyt, más felöl holmi nyomorult házakot látunk, tekénttsük meg aromaiak nagy major házakot, a melyeket nevezték villásnak, ótt agazdának meg láttyuk nagy major házait, amelyeket tisztán, és jó rendben tartották, ót meg láttyuk a majorságnak nagy udvarát, atsüröket, istállokot, arabok házait, azok arabok pedig jobb állapotban valának a mi paraszt embereinknél, tartások, ruházattyok jó volt, feleségekre, gyermekekre gondgyok nem volt. az illyen munkás gazda emberek nagyob kényekre éltenek, mint sem a mi nemes embereink, azt láttyuk xenophontusban., hogy egy áthénes béli városi ember., regel fel kelvén. sétálni ment a mezöre. meg visgálta adolgosit, és magais dolgozot. az egésség. kedviért, és amaga hasznáért,

Végtire vallyuk meg azt. hogy a még anemesek, és gazdagok. meg nem veték a mezei munkát, addig boldogabbak valának, jóbb egésségben voltanak, és továb éltenek, atestek alkalmatosabbak valának. afáradcságra, és az utozásra, elméjek éleseb vala, mint hogy pedig nem hevertenek, elsem unták magokat, amunka kedvessé tette elöttök. aleg kisseb mulattságot is, a roszrol nem annyira gondolkodtak, mivel az ö mértékletességben valo életek. nem okozot se nagy költtséget, se sok adosságot. mondgyuk azt is hogy törvénykezés ritkáb volt közöttök, keveseb familia romlot meg, és annyi eröszak tétel se volt. de mostanában az arosz, hogy anemeseket, és agazdagokat, atöbbi is akarja követni, és aki egy kevesé már eléb valonak tarttya magát aparaszt embernél. aszegyenli a mezei munkát. ezért is igyekeznek annyira amesterségek után élödni, ezért is gondolnak ki minden nap ujab ujab mesterségeket, hogy egyik erszényböl amásikában menyen apénz. tsak az Isten is tudgya hogy ha ártatlané az illyen modal valo kereset, leg aláb nem állando, aföld pedig mindenkor táplálni fogja azokot. kik ötet mivelik.

Távul légyen tehát. hogy az Izraéliták meg vettessenek a mezei és munkálodo életekért, söt még ameg bizonyittya az ö okosságokot, az ő jó neveltetéseket, és állandoságokot, az attyoktol vett szokásban. ök azt tudták. hogy a munkára téteték az ember, aföldi paraditsomban., és esete után., sokal nehezeb, és háláadatlanab munkara itélteték. ezeket gyakorta hallák a salamon könyveiböl, hogy a szükség követi areszttséget, hogy aki aluszik nyárban, és nem arat, vagy aki nem szánt télben ahideg miat, anem érdemli hogy kenyeret talállyon még koldulása után is, ismét ezeket mondgya, készittsétek el külsö munkátokot, és szorgalmatosságal munkálodgyátok földeiteket, hogy azután. házat épithessetek, a Cáto mondása is meg egyezik ezel. hogy az ültetéshez nem kivántatik sok gondolkodás. de kivántatik az épitéshez.

A példa beszédek, és az egész szent irás. amunka. vagy a dolog nevezete alat. a mezei majorkodtatást érti, ugy mint, a szánto földeket, szöllököt, mezöket, ökrököt, juhokot, amint hogy az izraéliták, tsak a földgyökböl, és a marhájokbol elödtenek.


7. Rész 
A szent földröl. és annak termékenységéröl.

Az Izraéliták azt a földet lakták, amely meg igertetett vala a patriárkáknak, és amelyröl az irás mondgya, hogy téjjel mézel folyo föld, akarván ezel termékeny voltát fel tenni, az az ország sokal melegeb ami országunknál. harmintz kettödik grádittsa alat lévén aszéllyességnek, dél felöl nagy hegyek veszik körül, melyek meg oltalmazák, az arabiai égö szelektöl, nap nyugot és észak felé. améditerránéum tengere mossa. aszéllyit, és libánum nagy hegyei. északrol nem botsáttyák által. ahideg szeleket, rend szerént amediterránéum tengerét nevezi az irás, nagy tengernek, mivel a sidok nem ígen üsmerték. az océánum tengerét, de még a nagy tókót is tengernek nevezték. az ország belsö részit, sok féle hegyek, és dombok ékesittik, amelyek jók aszöllönek, agyümölts fáknak, és a marháknak, a számtalan sok völgyeken. sok patakok folynak, melyek aföldet meg nedvesittik. ezek szükségesek is mivel az országban nintsen más folyó viz ajordán vizén kivül. az esö ótt ritka, de mindenkor egyaránsu idöben esik, ugy mint tavaszal. és öszel, ezt hija az irás regeli, és estvéli esönek, ugy tekintvén az esztendöt, valamint egy napot. nyárban pedig aharmat bövséges, és esö helyet vagyon., a mezök igen jók a szántásra. és alegeltetésre, leg inkább agaliléai nagy mezöségek. és ez a sok féle hegy, völgy, mezö, igen kies a szemnek, fö képpen ha az országot sok nép lakja, és aföld meg vagyon mindenüt mivelve.

Mivel. nem amostani állapottyárol. kell a szent földnek itéletet tenni, mivel akeresztes hadtol fogvást. a szüntelen valo hadakozásban. mind addig pusztult. valamég egészen, a török birodalma alá nem esék. nem kell. tsudálni. hogy oly puszta. holot mostanában ót tsak nyomorult falukot, romlot épületeket, és pusztán hagyot földet látt az ember, atörökök ótt is ugy el hagyák pusztulni a földet, valamint másut ahol birnak, az arabiai szeretsenek alá s’ fel járnak az országban., ót verik fel sátorokot, ahol nékik tettzik, és anépet pusztittyák, a historikusokbol tudhattyuk meg tehát. hogy mitsodás volt régenten aszent föld, föképpen, josef. és a szent irás meg mondgya, visgállyuk meg hogy miket mondának akémek. arrol az országrol, és hogy mitsoda rettentö szöllö gerezdet vivének mojsesnek bizonyságul.

Az Izraélitáknak. igen sok buzájok termet. és az ö tiszta buzájok, leg hireseb vala, azt pedig tyrus városában vitték el adni, az olajnak, és a méznek, nálok bövsége vala, ajuda. és az ephraim hegyei, szöllö hegyek valának, ajériko tartományában. apálma fákbol, nagy jövedelmet vettek, és abban az idöben, tsak ótt termet balsamum. másut nem.

Ha meg tekénttyük az országnak nagy termékenységit, és nagy gondal valo miveltetésit, meg foghattyuk, hogy lehete ollyan kis országnak. anyi sok szamu népet táplálni, avalo hogy hit nélkül, nehéz is volna annak hitelt adni. amidön anép leg elöbször el foglalá, hat száz ezer fegyver foghato ember vala közöttök, husz esztendöstöl fogvást. hatvan esztendösig számlálván. a midön a benjaminitak ellen vala a hadakozás, a benjáminiták. huszon ött ezeren valának, atöb izraélitáknak pedig atábora negy száz ezer emberböl állot, amidön saul egészen le vágatá az amalécitákot, két száz tiz ezer embere vala, Dávidnak, mindenkor tizen két tábora vala. mindenik tábor huszon négy ezer emberböl állot, akik holnaponként szolgáltanak. ez egészen két száz nyolczvan ezer embert tészen, és amidön a népet fel számláltatá az Isten akarattya ellen. akoron tizen három száz ezer fegyver foghato ember találtaték. Josaphátnak ahoz képest még több embere vala, mert ámbár tsak harmad részit birá is annak, amit Dávid birt, mind azon által. sok jó hadai valának, amelynek számok öszveségel tizen egy száz. hatvan ezer emberre fel megyen, ezek mindenkor készen valának. nem is számlálom azokot a kik az eröségekre vigyáztanak.

Mind ezekben nem lehet hihetetlenség, mivel hasonlo példákot látunk ahistoriákban; égyiptumban, a nagy thébes városa, tsak alakosokbol. hét száz ezer fegyveres embert allitot ki, roma városában, más fél száz esztendövel, fundatioja után, nyolczvan ezer fegyveres ember vala, mind azon által akörül valo helyekböl. kelletet élödni nékik. es abban az idöben, azö birodalmok továb nem hatot romátol, hanem kilentz, vagy tiz mély földnire.

A régiek asokaságban tartották erejeket, azért is mondgya abölcs, hogy anépnek sokasága, akirálynak ditsösége, tsak anagy erejekben bizván, nem hogy ki ki amaga szomszédgyával egy értelemben lett volna, de söt még egyik a másikának országát fel haboritotta, azon igen igyekeztek hogy az országok népes. és jol legyen mivelve, hogy a házaságok. és az életek könnyü lehessen, hogy az egésséget, és abövséget meg tarthassák, anépet a munkában foglalták, a hazához valo szeretetre, azegymáshoz valo egyeségre, és az törvényhez valo engedelmeségre intették, mind ezek igen szép dolgok mondhatná valaki, de azt mutasd meg nékünk, hogy lehete ollyan kis országnak mint palestina, annyi népet táplálni, hogy ezt meg mutathassam, békeséges türésel kell lenni, és mindent külön külön meg kell visgálnom, és fel számoznom, mivel anélkül. nem adhatnék helyes bizonyságot.

Josef meg tartotta nékünk. ahecates abderites drága historiájának egy darabotska részit, aki is nagy sandor idejében élt, és a ptoloméusok mellet lakot, enevezetes dolgokot irván. a sidok szokásirol, azt mondgya, hogy a mely földet birtak, három millium árura föld volt abban, eustathius szerént. egy arura száz Cubitus, az az száz könyökní mérték, vagy két száz ötven lábni mérték, egy cubitus harmad fél láb., immár azt kell meg nézni. hogy egy ölben hány lábni mérték vagyon, és hogy nálunk egy rend szerént valo hóld földnek a hosza és a széllye hány öll, eszerént meg lehet látni, hogy egy árura hány ölni hóld földet tészen, és hogy hány mi nálunk valo mély földet tészen ahárom millium arura. a franczia mérték szerént. egy hold földön termet buzával. négy ember esztendeig bé éri, két font. és hat onczia kenyeret számlálván napjára egy embernek. de ezzel bé nem érték volna az izraéliták, és ö nékik tsak nem két annyit kel adni napjára. mivel midön az Isten mannát külde nékiek apusztában, meg parantsolá hogy minden nap ki ki maga személyére. tsak egy gomorni mannát szedgyen napjára, se többet, se kevessebbet. annál, és az irás azt fel teszi hogy az a mérték elegendö vala egy emberre, a gomor pedig. ami mértekünk szerént. ött fontot. és felet nyomot, ez igy lévén a franczia mérték szerént valo egy hold földön termet buzával. tsak két izraélita érte volna bé, és a három millium árura, oda valo egy millium hat száz nyolczvan hét ezer, ött száz hóld földet tévén, a három millium, három száz, hetven ött ezer embert táplálhatot esztendeig.

Azt tudom hogy az én számozásom nem volna elegendö, ha ehez tenném a josaphát tizen két száz ezer emberinek a szamát, mivel ö tsak felit birá az országnak, és noha személy valogatás nélkül, minden izraélitának ahadban kelletet is menni. mind azon által. elegen valának ollyanok, akik nem valának oda valok, azután tsak nem annyi aszszonyt kell számlálni, valamenyi férfiat, a sok öreg embereket, a sok gyermekeket. és ha ezeknek keveseb eledel kivántaték is, de annyi sok népnek, sok kivántatott.

De már azt kell meg tekinteni. hogy hecates. tsak a szántani valo földet számlállya. és annak is tsak jovát, mivel ha az egész földit számlálta volna fel az izraélitaknak. még tizen négy annyi földet is talált volna, a mappák szerént. annak az országnak nem lehet kevesebbet adni ött gradusnál. egy gradus pedig magában foglal. két millium, kilentz száz, harmintz ezer. két száz ötven kilentz négy szegeletü frantzia hóld földet, és azött gradus. tizen négy millium hat száz öttven egy ezer, kétt száz kiletzven nyolcz hold földet, ebböl ki tettzik hogy hecates tsak egy részit számlálta fel az országnak. és el hadta. a mit asamaritánusok birtak, atokot, apusztaságokot, a szöllö hegyeket, aréteket, mivel sok füvelö hely kivántaték az ö nagy számu marhájok számokra, holot meg idegen országbol is sok marhákot vettek. a moábiták. királya száz ezer bárányt. és meg annyi kost tartozot adoban adni, az izrael királyának, áchásnak, és az arabiaiak. josaphátnak. hét ezer ött száz kost adtanak adoba.

Az a sok számu marha, nagy segittségire vala az izraélitáknak, mivel annak nem tsak ahusával hanem még a tejével is táplálták magokat. mert ök tsak közönséges ételel éltenek. erdejek kevés lévén, ajó földet mindenüt meg mivelték, és akerttyek tele vala gyümölcs fákal.


8. Rész. 
Az Izraéliták joszágirol.

Mindenik Izraélitának, vala különösön földgye. és ugyan azon föld. a melyet az elei vettek volt az osztáskor josué idejében nékik nem vala szabad ajoszágot meg változtatni, és oly eleit vette vala annak atörvény, hogy ö nékik nem lehete se magokot ki pusztitani ajoszágbol, se mód nélkül meg gazdagodni, mivel minden ötvenedik esztendöben, viszá kelletet térni az el zálagositot joszágnak, és nem tsak ebben a negyven kilentzedik esztendöben. nem volt szabad meg kérni az adoságot., de sött még a szombati esztendökben sem vala szabad, mert mint hogy azokban az esztendökben aföldnek hasznát nem vették, az igasság hozta magával., hogy az adosság is meg ne fizettessék, és mivel hogy oly nehezen vehették fel az adoságot, költtsön is nehezen adtanak, ez igy lévén nem volt annyi alkalmatosság, hogy valaki egészen ki pusztithassa magát. joszágábol, atörvény is tsak ezt kivánta, és mint hogy igen nehez volt örökös joszágot szerezni. azért ajoszágban valo telhetetlenség. és nyughatatlanság is ritka volt közöttök, hanem mindenik meg elégedet az eleitöl maradot jószágal, és azt kedvesen mivelte., tudván azt. hogy soha idegen nem birhattya örökösön, hanem a maradéki fogják birni.

Azt nem kell tsudálni. ha oly igen ragaszkodtanak a földgyökhöz, és joszágokhoz., aköteleségekben járt, és abban az Isten torvényit követték. ezért is láttyuk az irásban. hogy náboth oly nemesi modra. oltalmazá amaga joszágát. amidön áchás király meg akará tölle venni az eleitöl maradot örökségét, atörvény azért mondgya hogy aföld az Istené, és azt ökk ugy birják. mint sellérek, aföldgyöktöl egyebet nem fizettek. hanem atizedet, és atermésnek sengéjét ki adták. atörvény szerént, samuel anépet azal fenyegeté, hogy akirályok. iga alá vetik öket, és adot vetnek buzájokra, és szöllöjökre, az izraélitáknak tehát mindnyájan egyenlö nemeségek vala..ajoszágban is tsak nem mindnyájan egyenlök valának, és ha valamely familiának a szaporodás miat. egy nehány részre kelleték osztani aföldet. akoron nagyob szorgalmatoságal kelleték azt mivelni, és több marhákot tartani apusztákon.

Ez igy lévén, ha valamely külömbség vala az ö joszágok között, az a külömbség. amarhákbol, és a más egyéb ingo joszágokbol állot, marhákot. ugyan ollyanokot tartának valamint apátriárkák, és azok közöt. himet sokal kevesebbet hagyának meg mint sem nöstényt, mivel másként alkalmatlanságokra lett volna, atörvény tiltván nékik aherélést, lovakot nem tartottak, ugy is ahegyek közöt. azoknak nem nagy hasznokot vették volna. akirályok egyiptumbol hozatának magoknak lovakot. közönségesen, mind gazdag, mind szegény, szamáron járt. az irás Jáirnak. egyik abirák közül valonak. nagy méltoságát akarván meg mutatni, azt mondgya felöle. hogy harmintz fia lévén, mindenik egy szamáron járt, és harmintz városnak parantsoltanak.

Azt nem láttyuk hogy sok rabokot tartottak volna, nem is vala szükségek azokra, mivel ollyan kis országban annyi nép, és mind munkások lévén, inkáb szereték agyermekeket dolgoztatni, mivel, azon kivül is kelleték öket tartani. sokal jobban is ment véghez adolog, aromaiak végtire észre vévék, hogy nem jó volna közöttök aza sok minden féle nemzettségböl álló rab, ugyan az is lett egyik oka., a birodalom romlásának,

Azt tartom, hogy apénz nem vala igen közönséges az izraélitáknál, nem is vala felettéb szükséges egy ollyan országban, ahol ajoszágot nem lehete el adni. se nagy adosságot gyüjteni, és ahol akereskedés nem sokbol állot, az usora meg volt tiltva az izraéliták közöt, de az idegeneknek adhattak usorára, noha atörvény szerént. igen nehéz vala nékíek, az idegenekel valo közösködés, azért valamint azt már meg mondottuk, az ö joszágok, aföldböl, és amarhájokbol állot,

Az Isten nem igére nékik más féle joszágot, hanem illyen természet szerént valo, és állando joszágot., önékiek se aranyat, se ezüstöt, se drága köveket nem igér, se drága házi öltözeteket. hanem azt mondgya. hogy annak idejében. esött küld nékik. hogy a föld minden féle veteményt bövön fog termeni, hogy a fák rakva lesznek gyümölcsel, hogy az aratás. a szüret, a vetés, egyik amásikát éri, elegendö eledelt is igér nékik, tsendesen valo aluvást. békeséget. és gyözedelmet ellenségeken meg másut, hogy áldása által, feleségek szaporittok lésznek, hogy meg áldgya marhájokat, gabonás házakot. pintzéjéket, és kézi munkájokot, lehet illyen földi jókót. várni Istentöl az embernek.


9 Rész 
A Kézi Mesterségekröl.

Nem tudok ollyan népet aki oly egészen adta volna magát a földi munkára mint az Izraéliták. az egyiptum bélieknél. aszantás mellet. akézi mesterségek, és a kereskedések meg voltanak, a pheniciánusok ki üzetetven hazájokbol az izraélitáktol. kételenek valának minden féle mesterséget és kereskedést üzni, agörögök öket követék. fö képpen a mesterségekben. ellenben, a romaiak. amesterségeket meg veték, és akereskedésre adák magokat., a mi az izraélitákot illeti, az ö földgyök. el tarthatta öket, atenger mellet valo földeket, mind inkáb aphilistéusok, és a kananéabéliek. vagy a phéniciánusok. birták.

Sok ollyan mesterségek vannak, a melyek még az özön viz elött találtattak fel, aki tettzik hogy az izraéliták. közöt jó mester emberek valának, leg aláb mojses idejében, példa beseléel, és ooliáb, kik a frigy ládáját tsinálák, és mind azt valami az Isteni szolgálatra kivántaték. azt lehet tsudálni hogy menyi féle nehéz mesterségeket tudának, minden féle métallumbol tudtak dolgozni, a drága köveket meg mettzették, az asztalos mesterséget, kárpit tsinalást, varrást. ök mind tudták.

De leg inkáb kettöt tsudálok ezek közöt a mesterségek közöt, akövek mettzésit, az aranybol, vagy arézböl valo öntést, valamint a ládán lévö Chérubimok valának, tsak azok tudhattyák azt, akik amesterséghez egy keveset értenek, hogy mitsoda tudomány, és eszközök kivántatnak. az ollyan munkákhoz.

Ez akét mester ember. akár egyiptumban tanulták mesterségeket., akár tsudálatosan adatot legyen nékik az a tudomány, de azt nem láthattyuk hogy tanitványokot hagytak volna magok után. se azt nem láttyuk hogy a királyok idejekig, az izraéliták közöt ollyan mester emberek lettek volna. kik tsak a mesterségeket üzték volna, amidön saul uralkodni kezde, az irás azt mondgya, hogy az izraéliták közöt senki nem találkozék. ollyan. aki avasbol tudot volna dolgozni, és hogy anyira jutottak volt. hogy még aszánto vasakot is a philistéusokhoz kelletet vinni, hogy meg igazittsák, vagy meg fennyék, de azt tudgyuk hogy a philisteusok ollyan nagy igában tartották öket, hogy a kovács mesterséget nékik meg tiltották, azért hogy magoknak fegyvert ne tsinálhassanak, Davidnak is goliáth, fegyverét kelleték el vinni, azért hogy mást nem kaphata,

Az is ki tettzik, hogy nálok nem árultanak kenyeret. mivel Dávidnak abimelek, nem adhata más kenyeret, hanem az oltáron lévö kenyerekböl ada, hanem ki ki a maga házánál sütöte a ház szükségire valo kenyeret, és hogy tsak annyi kenyeret tartottak aháznál, amenyi szükséges vala. hihetö azért, hogy nagy melegek vannak abban az országban.

Ha a mesterségeket meg visgállyuk egyenként. meg láttyuk hogy azoknak nagyob része, nálok haszontalan lett volna., az ö egy aránsu. és közönséges élettyek, nem kivánt annyi sok féle alkalmatosságokot, a melyek nélkül mi azt gondollyuk hogy el nem lehetnénk, és amelyek valoságal nem oly szükségesek, mint alkalmatlanok, ami pedig nékik valoságal szükségesek valának. azokat ö magok is meg tudták tsinálni. ami pedig az eledelt illeti. azt ki ki amaga házánál készitette. az aszszonyoknak gondgyok vala akenyér sütésre. és a fözésre, ök fonták meg agyapjat. ök szötték meg, ök is tsinálták aruhákot, atöb dolgokot a férfiak vitték végben.

Homérus azt mondgya nékünk, hogy Euméus maga tsinállya vala magának a lábabelit, és a marhájinak maga tsinált istállot, ulyses maga tsinála magának házat, és maga tsinála ollyan mesterséges ágyat, hogy annak munkájárol. meg üsmeré ötet a felesége, ezekböl ki tettzik. hogy mitsoda szokás vala a régieknél. mivel ök betsületes dolognak tartották tudni azokot a munkákot. a melyek szükségesek valának az élethez, azért is, hogy ne fügjenek más mester emberektöl, az illyet nevezi homerus leg gyakrabban tudománynak. és böltseségnek, az ö szavát az illyenekben bé lehet venni, ö kis ásiában. lakván, Illyés profétával egy idöben éle, és valamit mond agörögök, és atroja béliek szokásirol, igen meg egyezik azal, amit az irás mond a sidok szokásirol.

Ámbár ne szollyunk is arégieb idökröl, de abizonyos, hogy Dávid. sok féle mester embereket hagya maga után az országban. a többi közöt, kömiveseket. átsokot, vas miveseket. ötveseket, egy szoval minden féle. mester embereket kik a követ faragják, vagy kik. fábol, és metallumokbol dolgoztak, hogy pedig azt ne gondollyuk hogy azok idegenek valának, az irás azt mondgya, hogy salamon az izrael népe közül harmintz ezer mester embereket választa, és hogy a hegyekben., nyolczvan ezer kö bányák valának, avalo hogy atyrusbéli királytol sok munkásokot kerete, meg valván azt, hogy az izraéliták nem tudgyák ollyan jól afát vágni, mint a sidonbéliek. hirámot, aleg hireseb öntöt is jerusálembe hivatá, hogy a templom béli edényeket meg önttse.

Azután hogy az ország két felé oszlék. anép holmin inkáb kapván, a mester embereknek is számok igen meg szaporodék. ajuda nemzettségének gyenelogyiájában látok ollyan helyt, a melyet amester emberek völgyének nevezték, mert ót lakának sokan, mondgya az irás, egész familiát látunk ollyat, aki mind fazakas volt. akirály kerttyében lakván, ugyan akirály számára is dolgoztanak., mind ezekböl azt láttyuk, hogy nálok tiszteletben vala amesterség, Isaiás proféta fenyegetvén jérusálemet, atöbbi közöt azt mondgya, hogy az Isten el veszi töllök atudos mester embereket, és a midön fel rabolák, az irás fel teszi. hogy még amester embereket is rabságba vitték.

Illyen foglalatossági. valának tehát az izraélitáknak, de visgállyuk meg, még az ö különöseben valo dolgokot, és irjuk le amenyiben lehet az ö köntösöket, házakot, házi eszközöket, és az ö eleteknek formáját, ök jó reggel szoktak vala fel kelni, valamint azt sok helyt mondgya az irás, de azt jó meg tudni, hogy az irás szerént, areggel valo fel kelés, valamely gondal valo nagy dolgot tészén. ezért is mondgya az irás hogy az Isten fel költ reggel, hogy profétákot küldgyön népéhéz, jerem. 7.13. agörögök, és a romaiak, jóregel szoktak vala fel kelni, és estig dolgoztanak, azután meg feredtenek, vatsoráltanak, és idején le feküdtenek,


10 Rész 
Az Izraéliták ruhájirol.

A mi az Izraéliták ruháját illeti, annak formáját bizonyosan nem tudhatni, mivel mind akép irás., mind akép faragás,. nékik meg volt tiltva, és az illyen féle dolgot látni kell, hogy azt jól meg tudhassa az ember, de agörögoktöl maradot képekböl. lehet azt valamenyire meg tudni, nem szóllok amostani kép irokrol, mivel annak nagyob része, ugy irja le az ennek elötte három száz esztendövel valo nemzeteket, valamint mostanában viselik aköntöst, ki veszem ahires raphaelt, és más illyeneket, kik jól tudták. a régi szokásokot, atöbbi pedig anap keleti országokban lévöket. ugy irják le, valamint, a nap nyugoti nemzeteket, de mint hogy gyermekségünktöl fogvást, hozá szoktunk az ollyan képekhez. a melyeken apátriárkáknak. tsalmát tésznek a fejekre, és övig valo szakálal irják le, azt gondollyuk hogy jol vagyon. avalo hogy az illyen fogyatkozás nem nagy vétek. de sokal jóbb, le irni igazán a dolgot. a menyiben lehet.

A régiek hoszu, köntöst viseltek, valamint mostanában is a világnak nagyob része. hoszu köntöst visel., tsak ennek elötte két száz esztendövel, a frantziák hoszu köntöst viseltek, ameleg országokban mindenkor böv köntösöket viseltek, és a karjokot, lábokot bé nem fedték, azért az ö ruhájokhoz. nem kivántatot nagy mesterség, a szabás könnyü lévén, a varrás is nem sok volt. az izraélitáknak. volt ollyan osztovátájok, amelyen egészen ki szötték ujjason aköntöst, ahoz varrás nem kivántatot. illyen vala akristus ruhája

Semmi uj szokást ök nem kezdettek köntösökben. valamint hogy, még mostanában is anap keleti országokban semmi változás nintsen aköntösben. de ugyan is, mint hogy aköntös atest el fedésire valo, és mint hogy az egész emberi test egyenlö minden idöben, mire valo az a sok féle változtatás, meg lehet aköntösben, az alkalmatoságra. vigyázni. ahideg, vagy a melegre valo nézve, és kinek, kinek tisztességes köntöst viselni, idejéhez, és rendéhez képest, de ha egy szer az alkalmatos köntöst fel talállyák, azt nem kellene többé meg változtatni.

Nem is aleg okosab része szokta avilágnak. annyiszor meg változtatni aköntöst. az ujságot, az aszszonyok, és az iffiak szokták bé hozni, enagy sok hejában valo költtségeket okoz. mondgyuk el azt is. hogy okot ád atsufságra, mert ha valaki meg láttya anagy attya képit, tsak nem szár középig érö dolmányban., azt meg neveti, mivel nem szokot hozá, és azt gondollya hogy régiek nem voltanak ollyan okosak, mint amostaniak.

Mint hogy arégiek soha meg nem változtatták, aköntösök formáját, azert agazdagoknak. mindenkor sok számu köntösök vala. ládájokban, nem is kénszeritettek uj köntös után várakozni, vagy nagy hirtelenségel köntöst tsináltatni, a lucullus köntösös házában, ött ezer mentét, vagy is palástot találtanak. ebböl el lehet itélni atöbbit. régenten szokás volt köntöst adni ajándékban, és rend szerént egy pár köntöst adtanak, ugy hogy meg lehetet változtatni, a még egyikét meg mosták, addig lehetet amásikát viselni, valamint az inget. rend szerént ször matériát viseltenek. egyiptumban. és syriában, vékony lenböl, és gyapotbol is tsináltanak matériát.

A selyem eresztö bogarat az Izraéliták nem tudták hogy mire valo legyen. és annak akristus után ött száz esztendövel kezdék hasznát venni. abban az idöben, aköntösnek szépsége abbol állot, hogy a matériának. igen vékonynak, és szép szinünek kelletet lenni, a szinek közöt afejér leg betseseb vala. azután. averes, vagy a viola szinü purpura, ugy tettzik mint ha a fejér szin. közönségeseb lett volna az izraéliták közöt, valamint agörögök. és aromaiak közöt. salamon azt mondgya. Eccl. 9.8. hogy ati köntösötök. mindenkor fejérek legyenek. az az, hogy mindenkor tiszták legyetek, az iffiak, a férfiak, és a leányok egy nehány szinü köntösöket viseltek, illyen volt ajosef köntöse, és illyen köntösöket viseltek Dávid idejében, akirály leányi.

A köntösök tzifrasága arojtbol. vagy avarrásbol állot, és ahová kivántatot. egy nehány arany, vagy köves kaptsot tettenek, de aleg nagyob tzifrálkodás abban állot., hogy aköntösöket gyakran változtatták. és mindenkor tiszta, és tisztességes köntöst viseltenek. abban nem lehet kételkedni hogy az izraéliták. nem viseltek volna közönséges köntösöket, ha meg gondollyuk, hogy a görögök, és a romaiak. leg nagyob ditsöséges voltokban, tsak közönséges köntösöket viseltenek.

Leg inkáb az irás két féle köntösröl emlékezik, abelsö dolmányrol, és apalástrol. adolmány igen böv volt, azért hogy szabadosan lehessen benne dolgozni, és midön utoztak, vagy dolgoztak, azt magokhoz övezték, azért mondgya az irás, kely fel övezd fel magadot, etc. az izraélitáknak meg vala hagyva. hogy a palástok szegeletin. viola szinü rojtos gombokat visellyenek. hogy az Isten törvényére emlékezenek, a fejeken tsak nem ollyan süveket viseltenek., valamint apüspöki süveg. és valamint apersák, és a Caldéusok viselték. hajadon fövel járni, a közöttök jele vala a gyászolásnak, valamint hogy az is jele vala agyáznak, aki a haját el beretváltatta. és nem viselt hoszu hajat. apedig bizonyos hogy hoszu szakált viseltenek. példa adávid követtyei, akiket az ámmoniták királyahoz küldötte vala, és a kiknek, az a nem okos király. tsufságból felit szakálloknak el beretváltatá, és aköntösökböl el mettzete,

Ök gyakorta meg feredtenek, valamint mostanában is a meleg országokban gyakorta meg ferednek, föképpen meg mosták gyakorta alábokat, mivel ollyan forma kalapodiát viseltenek., valamint nálunk a baratok. ezért nem lehete tisztán tartani labokot. föképpen midön utoztanak., ezért is hoza elé anyiszor az irás, aláb mosást.

Azt láttyuk az irásbol. hogy miképpen öltöztenek. és tzifrázták magokat az aszszonyok, azt ézékiel proféta le irja, 16.9. mondván, hogy az ö köntösök, sok féle szinü vékony matériábol állot, drága övet viseltek, viola szinü paputsot. nyakra valot, kézre valot, fülben valot, és afejeken. korona formára valo süveget, amidön judith, hollo ferneshez mene, az irás azt mondgya, hogy meg mosdék, és magát drága kenetel meg kené, a haját fel tsinálá, és korona forma süveget tett fejére, (mitram). drága köntöst véve magára, fel ékesitté magát. kézre valokal, fülben valokal, és gyürükel.


11. Rész 
Az ö házi eszközökröl, és házokrol.

Sokal keveseb házi eszköz kivántatik a meleg országokban, mint sem a miéinkben, de azt el hihettyük, hogy fö képpen az izraélitáknak kevés házi eszközök vala, az irás gyakran emlékezik a fa, és a föld edényröl, agörögöknél, és aromaiaknál, igen közönséges vala a föld edény, de nézzük meg, hogy az aszszony, akihez Elizéus gyakran szokot vala szálani. micsoda szállást készite néki, abbol meg láthattyuk, hogy mitsodás házi eszközök kivántatának nékik rend szerént, készittsünk el egy kis házattskát. mondá az az aszszony a férjének, az Isten embere számára. és abban tegyünk egy ágyat, egy asztalt, egy széket, és egy gyerttya tartótt, ö nálok nem vala szokás superlátot tenni az ágy körül, a kik gazdagok valának. azoknak az ágyok éléfánt tsontbol vala. és azt drága matériával bé teritvén jó illatu vizekkel meg öntözte,

A gyerttya tartó hihetö hogy ollyan formában volt tsinálva, hogy egy nehány lámpást lehetet reá tenni. a melyben olaj éget, száma nélkül tészen emlékezetet az irás alámpásrol. nem gondolom hogy nálok szokás lett volna aházat bé vonni szönyegekel, vagy valamely matériákal, mivel a meleg országban. a köfalt mezitelen hadni hivesebb.

Az ö házok, sokban külömbözöt a miéinktöl, akiknek ollyan fedele nem volt. mint a miéinknek, a ház teteje meg lévén földelve, és pádimentomozva, azon jártak, és háltak a melegekben. tsak egy rend házat épitettek, kementzéjek nem volt. Dávid a ház tetéjén sétál vala, amidön bethsábétet meg látta hogy feredék. az ö épületek igen nagy kövekböl állot, föképpen jérusálemben, ahol bövsége vagyon anagy köveknek.


12. Rész 
Az ö eledelekröl.

Az Izraéliták. ülve ettenek. valamint agörögök homérus idejében, ezt jó meg tudni, mert idövel. ebben változás lett, és apersák birodalmátol fogvást, ök is fekve kezdének enni, valamint apersák, és atöb nap keletiek, azután agörögök és a romaiak is fel vévék ezt a szokást, az ö eledelek pedig közönséges vala, és az ollyanok. kik arendre vigyáztanak, tsak adolog után ettenek. az irás nem emlékezik egyéb eledelekröl. hanem akenyérröl, és vizröl. mivel akenyér nevezeti alá, atöb eledeleket is érti, az ö kenyerek pogátsa formára volt sütve, azért. azt nem is mettzették. hanem tsak törték., bóóz, kedvezni akarván ruthnak, meg engedé néki hogy abbol avizböl innek, a melyböl az aratoi ittanak. és hogy vélek együt ennék, és hogy mártogathatná kenyerét az etzetben., ebböl meg láttyuk. hogy nem tartá ezt kevés kedvezésnek. mivel azt igen szépen meg köszöné.

El itélhettyük, az ö rend szerént valo eledeleket abbol. a mitsoda ételnémü ajándékokot vive abigáil Dávidnak, és azokbol a melyeket mások is vittek nékie. nevezet szerént fel vagyon téve, ugy mint, kenyeret, bórt, buzát, árpát, buza, és árpa lisztet, babot, lentzét, borsot, száraz szöllöt, figét, mézet, vajat, olajat, juhokot. ökröket. és kövér borjukot, ezek közöt hajas kerti vetemény számláltatik, mivel nem tsak az izraéliták, de söt még az egyiptum béliek, és aromaiak, közönségesen éltek azokkal, ebböl láthattyuk hogy miért neveztettek azok a hires romaiak illyen formában. fabius, piso, Cicero. lentulus.

Noha szabad volt nékiek ahal étel, mind azon által tsak az utolso idökben látok emlékezetet tenni ahalrol. azt tarttyák. hogy arégiek azt az eledelt meg vetették. azt igen gyenge, és könnyü, eledelnek tartván, a sidoknál, nem vala annyi sok féle leves eledel. avendégségek. asok kövér husbol állot, de a leg kedveseb étel közöttök, atéj, és améz volt, ugyan is. a még indiábol nem kezdének nád mézet hozni, addig a méznél semmit nem tartottak kedvesebbet., azal tsinálták a liktáriumot, és aleg kedveseb tészta mi. azzal vala sütve, ki is tettzik a törvény szerént valo ajándékokbol, hogy mojses idejében már egy nehány féle tészta mivet tsináltanak, némely tészta mi olajjal vala gyurva, némely pedig olajban rántva,

Itt ahelye hogy szollyak az ollyan husrol. amelyet a törvény meg engedte, vagy meg tiltotta, az ételre., nem tsak az izraéliták nem ették meg némely állatokot, avallások hagyásábol, mivel még a szomszédságokban lévö nemzetek is hasonlo képen tselekedének, a syriabéliek, és az egyiptumbéliek, ajuhust meg nem ették, mert ammonust, kos képiben imádták, de aketske hust meg ették, másut pediglen aketskét meg nem ölték, és ajuhot fel áldozták, az égyiptum béli áldozo papok, más országbol valo italal, vagy étellel nem éltek, és ami az országban termet. azok közöt is, ahalat, vagy akerekdéd lábu állatokot. vagy a szarvatlan állatokot meg nem ették, se aprédával élö szárnyas állatokot, sokan még közüllök. semmi féle élö állatot meg nem ettenek. és amidön az ö tisztulásoknak, ideje volt, még tyuk tojást, vagy a veteményt sem ették meg, a sertést tisztátalan állatnak tartották, és a kinek tsak a köntöse ért is a sertéshez, azt meg mosta. minden tudgya azt. hogy még most is az indiai bálványozo papok. semmi féle állatot meg nem ölnek, annak pedig vagyon két ezer esztendeje hogy igy élnek.

A mojses törvénye nem vala tehát uj törvény, de arra szükséges vala, hogy anép amaga akarattyát ne követné, se a szomszédságiban lévö népeknek babonaságit. egész szabadságot nem ád vala nékiek, hogy azzal viszá ne éllyenek, ez atilalom pedig hasznos vala, mind az egésségre, mind ajó erkölcsre, az Isten nem tsak azért veté öket az illyen iga alá. hogy meg szelidittse az ö engedetlen elméjeket. hanem hogy még el fordittsa öket az ollyanoktolis, a mik árthatnának, meg vala nékik tiltva hogy se vért, se kövérséget ne egyenek. emindenik nehéz ameg emésztésre, adiszno hus is nehéz agyomornak, hasonlo képpen, az ollyan hal is akinek haja nintsen., igen siros, és kövér, illyen formában termeszet szerént valo okát lehet adni. hogy miért vannak meg tiltva bizonyos állatok, valamint azt fel tészi az alexandriai szent kelemen.

A mi pedig ajó erkolcsöket illeti, alelki atyák. atorkoságot mindenkor ollyan gonosznak tartották. a melynek mindgyárt ellene kell állani, mivel attol erednek atöbb gonoszságok, még a pogány filosophusokis a mértékletességre intették tanitványokot, tertulliánus pedig eszerént beszél arrol, ha atörvény némely eledeleket meg tilt, és tisztátalannak tarttya, azokot az állatokot kik az elött meg valának áldatva, tud meg hogy azzal az embereket amértékletességre akarja szoktatni. de tekinsd meg azabolát, amelyel meg akarják zabolazni azt atorkoságot, amely ohajtá az egyiptumbéli ugorkát, és dinnyét, amidön az angyali kenyeret eszik vala, tud meg azt is, hogy az által eleit akarják venni egy szers mind a torkosság társainak, ugy mint amértékletlenségnek, és atisztátalanságnak, egy szoval azért hogy az emberek könnyebben szokjanak az Istenért valo böjtölésre, szoktatván öket lassanként, akevés, és a közönséges ételre.


13 Rész 
A Tisztulásrol.

A törvény szerént valo tisztulásnak. egy oka vala ahus közöt valo meg külömböztetésel, mindenikét egy okra valo nézve hagyá atörvény, a szomszédságokban lévö nemzetek hasonlo képpen tselekesznek vala, atöbbi közöt. az égyiptumbéli papok, ezek minden harmad napban meg beretvályák vala egészen magokat. minden éttzaka két szer, és napjában három szor meg mosták magokat.

Az izraéliták törvény szerént valo tisztulások szükséges vala, mind az egésségre, mind a jó szokásra valo nézve, atesti tisztaság, a lelki tisztaságot jelenti, az irás egy nehány helyt nevezi atisztulást. szentelésnek, mert külsö képen valo tisztaságal is kel szentül, járni a szent dolgokhoz, azt el mondhatni, hogy atisztaság, a természet szerént valo jó erkölcstöl jő, mivel rend szerént. a tisztátalanságot. a resttség. és atunyaság okoza.

A tisztaság más képpen is szükséges az egésségre, fö képpen ameleg országokban, a mint hogy a meleg országokban természet szerént is tisztábbak az emberek. mivel gyakran ferednek, és gyakorta változtattyák ruhájokot, abizonyos, hogy nálunk a tisztátalanság, föképpen a szegénység közöt, sok nyavalyákot okoz, de ha szinte nyavalyát nem okoznais. mit lehet mondani az ollyan nálunk lévö férfiurol. és aszszonyrol. akiknek modgyok volna a feredésre, és amagok tisztán valo tartásra, és nem tselekeszik?

Tsudállyuk itt, az Istennek böltseségit. és joságát, aki annyi haszonra valo törvényt ad az ö népének, mivel azal. mind az engedelmeségre szoktatá. öket, mind ababonaságtol el távoztatá, a szokásokot jó rendben hozá, és azegésségeket táplálá, apedig szükséges vala, hogy a tisztaságnak parantsolattya. egyik része lenne vallásoknak, mivel az, aháznál lévö belsö és titkos tselekedeteket tekintvén, tsak az Isteni félelem tartathatta azt meg vélek, az Isten meg akará azt nékik mutatni. az illyenek által, hogy semmi nem volna ö elötte rejtékben, és hogy nem elég, tsak az emberek elött tiszta lenni, tertulliánus igy magyarázza az illyen törvényt, mondván, ö az embereknek, mind külsö, mind belsö magok viselésekröl rendelést téve, még tsak arrol is hogy gondgyok legyen az edényekre, ugy hogy mindenben a törvény parantsolatit fel találván, az Istenröl gondolkodgyanak szüntelen. és meg másut, hogy meg segithesse azt az inkáb kedves. mint sem nehéz törvényt, ugyan azonjoságábol profétákot rendele az Isten. kik ö nékik illyen tanittást adnának, ahamiságot vessétek ki szivetekböl. tertull. in mar. libr 2. Cap. 19.

A törvény azt hadgya, hogy a midön holt testhez érnek, vagy valami tisztátalanhoz. meg feredgyenek. és ruhájokot meg mossák. az edényeket meg tisztittsák vizel, vagy tüzel. és aházokot meg mosák, amidön valamely rothadást látnak rajta. hogy az aszszonyok meg tisztullyanak midön gyermek ágybol fel kelnek. és hogy el válaszák atöbbitöl abél poklosokot. ha szinte fejér legyen is abélpokol.

A papoknak kelleték el választani abélpoklosokot. ök is tettenek itéletet atörvény ellen valo tisztátalanságrol. és ök rendelték el, atisztulásnak modgyát. és igy egy részint a doktorságot is ök vitték végben, noha az irás emlékezetett tészen adoktorokrol, de hihetö hogy azok borbélyok valának, mivel arégieknél ez a két féle tudomány, nem vala meg külömböztetve. atörvény arra itéli aztot aki mást meg sebesitet, hogy az orvost meg fizesse, meg másut szól akötözésröl, irról, kenésröl, de nem szol tudtomra abelsö orvoságokrol.

Az Izraéliták igen kerülték az idegenekel valo társaságot, mert noha a szomszédságokban lévö nemzeteknek szokások hasonlitott is szokásokhoz, de nem egyezék meg mindenben, mert egy izraélita, egy idegenel találkozván együt, azt könnyen el hitethette magával, hogy az idegen, vagy diszno hust ett, vagy ollyan áldozatot, amelyet abálványoknak ajánlottanak, vagy valamely tisztátalan állathoz érhetet, ettöl volt, hogy nem vala nékiek szabad az idegenekel enni, vagy házokhoz menni, ez igen szükséges vala az ö joszokásoknak meg tartására, mivel aköz népnek veszedelmes lett volna az idegenekel valo társaság, fö képpen abban az idöben, abálványozásra valo nézve, az égyiptum béliek hasonlo szokást tartottak. az irás azt mondgya, hogy asidokal nem ettenek. herodotes fel teszi, hogy egy görögöt meg nem tsokoltak volna, se késekel nem ettenek volna, se edényekböl nem ittanak volna, még mái napon is á törököknek. sok illyen szokások vagyon. egy irás tudó, áitatos török, egy kereszténynek aházában nem menne pénteken.

Az izraéliták. nem kerülték mind egy aránt az idegeneket, abálványozokot utálták. föképpen azokot kik nem valának környül metélkedve, mivel nem tsak ö nálok vala ez a szokás. ábrahámnak minden maradéki követték ezt a szokást, ugy mint. az izmaéliták, amádiániták, és az iduméusok, lothnak maradéki, az ammoniták, és a moabiták, az izraeliták nem kerülték az ollyanokot kik az igaz Istent imádák, ha szinte nem voltanak is környül metélve, söt még azt is meg engedték hogy a szent földön lakjanak, tsak atermészetnek törvényit meg tarttsák, és vért neegyenek, de ha környül metéltették magokat, akoron az ábrahám fiai közi bé vétettek. és az egész törvenyét mojsesnek. vélek meg tartatták, ezeket proselitáknak nevezték. és salamon idejében száz ötven ezer prosélitánál. több vala az izrael földén.

Semmi féle nemzetet nem kerültek ugy el az izraéliták, mint a kanaán bélieket, emeg átkozot nép vala, és az Isten meg parantsolta vala nékiek, hogy ezt a nemzetet el töröllyék., nem is látom hogy más nemzettel lett volna meg tiltva a házaságok tsak ezel. a mojses felesége mádianita vala, bóózt, meg ditsérék azért hogy a moábitabéli ruthot el vevé. salamon eleinte. még midön Isten elött kedves vala, az égyiptum béli király leányát vevé el. hogy ha pedig idövel az illyen idegenekel valo hazaságit az irás rosznak mondgya lenni, azon a kanaán béli feleségeit érthetni. és nem hogy még atöbbit is meg téritette volna. de söt még hogy kedveket talállya. az ö bálványokot imádá.

Annál is szabadab vala tehát az izraélitáknak az egymás közöt valo házaság, és anem vala meg hagyva. hogy ki ki tsak a maga nemzettségéböl valo személyt venne, valamint ezt sokan tartották. még a szent atyák közül is, mivel atörvény tsak éppen az ollyan leányokot tekintette. a kikre ajoszág maradot, mivel az ollyanoknak, amagok nemzettségekböl. valokhoz kelletet menniek. azért hogy az osztások, esze ne elegyedgyenek, azt ki ki tudgya. hogy David el vevé a saul leányát, aki is benjámen nemzettségéböl vala, achinoám., egyik aDávid feleségi közül, az ephraim nemzettségéböl vala.


14 Rész 
A hazaságokrol.

Az Izraéliták. amitsoda formában éltenek, aházaság nem vala bajos dolog közöttök. söt még könnyebségekre vala, az aszszonyok szintén ugy dolgoztanak. valamint aférfiak, azok aházi munkát vitték végben, és a férfiak a mezei munkát, az aszszonyok készitették az eledelt, thamár. a király leánya lévén, maga készitte levest, a báttyának. ámnonnak.

A köntösököt az aszszonyok tsinálták, és ök szötték a ször matériákot, az illyen munka inkáb is illik hozájok, mivel ök, leg többet maradnak aháznál, talám ezért is volt hogy még akirályoknál az aszszonyok vigyáztak aházra, és a kapukra, Isboseth, király fia lévén, akapuját. tsak egy szolgálo örzötte, az is abuza tisztitásban töltötte idejét, az aszszonyoknak különös házak volt, és a férfiak oda nem jártak, fö képpen az özvegyek. magános életet eltenek.

Az izraéliták alakadalmokkor., nagy vendégségeket tsináltanak. és ollyan tzifrán öltöztenek, hogy a napnak szépségit, nem hasonlithatá Dávid máshoz, mint a völegény fényeségéhez, alakadalom hétt napig tartot, a sámson lakadalmának. a hetedik napon lett vége,

A völegény mellet. iffiu legények valának. kik véle együt vigadtanak., a meny aszszony mellet pedig leányok valának, samson mellé harmintz iffiu legényt adának. avölegény fejére koronát tettenek, mely az örömet jelenté, a sidok tradicioja szerént, amenyaszszonyoknak volt korona fejeken, musika szoval kisérték öket házakhoz. és a jelen valo nép, pálma fa ágakot tartottak kezekben.

De az ö lakadolmokot. nem látom, hogy valamely vallásbéli Cérémoniával lett volna fel ékesitve., hanem hogy atselédes gazda, ajelen valokal imádkozot, hogy az Isten áldását adgya az uj házasokra, erröl vagyon példa, amidön Isák el vevé rebekát, booz, ruthot, és tobiás sárát, azt nem látom. hogy ezen alkalmatoságal. áldozatot tettek volna, atemplomban mentek volna, vagy papokot hittak volna, hanem tsak az atyafiak, és a hivatalosok közöt ment végben alakadalom.

A környül metélkedés pedig avallást illette, az igen szükséges vala abban az idöben, mind azoknak. kik az ábrahám szövettségében akarának számláltatni. de azért nem kelletet atemplomba vinni a gyermeket. aháznál is végben mehetet. az a Ceremonia, pap nélkül, hanem ollyan borbély forma embert hittak, aki a mettzéshez tudot, a sidok közöt most is vagyon ollyan akit ök molednek nevezik, az illyen Cérémoniákban vigyázunk hogy a kép irok meg ne tsallyanak, mert ök gyakorta tsak a magok gondolattyokot követik.

Az Izraéliták nem hogy tartottak volna asok gyermektöl, de söt még azokot ohajtották, azon kivül. hogy a természet az emberekben oltotta ezt a hajlandoságot, ök tudták azt, hogy az özön viz után. az Isten azt mondá az embereknek. nevelkedgyetek. és szaporodgyatok, és tölttsétek bé a földet, azt is tudták, hogy ábrahámnak, meg számlálhatatlan maradékot igére, és hogy közöttök kellene születni avilág meg váltojának, nem is valának ök, ollyan magok hasznokot keresök mint a mostani emberek, kik a házaságokon valo áldást. nyomoruságnak tarttyák, a mitsoda eledelel éltenek., a gyermek tartás nálok kevésben tölt, aruházatok, meg kevesebben. mert a meleg országokban, agyermekek. tsak nem mezitelen járnak, és a midön nagyobbak valának, az attyokot segitették a munkában, és nem vala szükséges annyi szolgát, vagy rabokot tartani, a saul szolgája, siba, maga miveli vala tizen ött fiával. és husz rabokal együt. a miphiboseth joszágát, azon nem törödtenek. hogy gyermekeket eléb valo rendbe hadgyák, mivel közöttök nem mehetet nagyob rendre, hanem az ö nagyra valo vágyások abban állot, hogy ha lehetet, jóbb állapotban hadgyák. maradékoknak. az elejektöl vett joszágot, és több marhákot hagyhassanak, mint hogy pedig a leányokot tsak akor illette ajószág, a midön fiu nem maradot. azért a mikor öket férhez adták, a joszágra nem vigyáztak.

Nem tsak hasznos vala tehát közöttök a sok gyermek. de söt még abetsületes dolog vala, az ollyat igen boldognak tartották lenni, a kinek sok gyermekei valának. aki körül sok gyermek állot, akik ötet halgatták, és parantsolattyátol vártak, és attol nem félhetet hogy a neve el töröltetnék. mind addig valamég maradékiban tartana, az öregek koronái. az irás szerént, a gyermekeknek, gyermekei, ditséretre mélto volt az ollyan atya, akinek sok gyermekei valának, ditséretnek okáért mondgya az irás az izraelnek két birái felöl, hogy egyikének harmintz fia vala, amásikának negyven, és harmintz unokája, Dávid felöl, hogy tizen két fia vala. roboam felöl. akinek huszon nyolcz fia, és hatvan leánya vala. ábiás felöl, akinek huszon két fia, és tizen hat leánya vala, a görök poéták nagyra emelték azért priám királyt, hogy ötven gyermekei valának, a szüzeségben valo élet, nem tartaték abban azidöben jó erkölcsnek, és nyomorultnak tarták az ollyan leányt, aki leány korában holt meg, ebböl az okbol siratá ajephté leánya szüzeségét.

Hogy pediglen ohájták oly igen, maradékokot hadni, azt nem kel tsudálni, mert a fundámentuma vala atörvénynek, a mely is azt parantsollya, hogy egy testvér atyafi. amásikának özvedgyét el vegye, hogy ha maradékot nem hágy, maga után, ezt még a pátriárkák is követték. amint ki tettzik a thamár historiájábol. azért hogy a meg holtnak neve feledékenységben ne mennyen, és a gyermekek., a meg holtnak nevén hivatattak. és néki tulajdonitattak. ezen ókbol számlállya. akristus gyenelogyiáját szent mathé más képpen. mint szent lukáts, mivel szent josefnek kétt attya lévén, az egyik valoságos attya vala. a másika. a törvény szerént valo fogadot attya vala, de atestvér attyafiának feleségivel valo házaság. nem ellenkezék. atermészet törvényével, amely is meg engedte. atestvér hugával, vagy nényivel valo házaságot, mind addig, valamég az Isten azt meg nem tiltá.

Hogy pedíglen az izraéliták egy nehány feleséget tartottanak. azt azért tselekedték. hogy sok gyermekek lehessen. a sok feleséget ök nagy tisztességnek, és méltoságnak tartották, azért is mondgya az irás, hogy roboámnak. tizen nyolcz felesége, és hatvan ágyasa volt.

De mind annyi feleségel is a házaságnak szabadságával igen mértékletesen eltek, mivel a feleségekhez terhes korokban nem mentenek, se azon idö alat. amelyben szoptatták gyermekeket, a mely idö, két vagy három esztendeig tartot. az irás tsak éppen három dajkárol emlékezik, arebeka., miphibozet, és joásnak, asidok királlyának dajkájirol.

Nem kel tehát azt tsudálni., hogy ha az Isten el szenvedte az egy nehány feleség tartást. ezt a szokást meg az özön viz elött vették vala bé. noha ellenkezet aleg elöbszöri házaságnak rendelésivel, mivel midön arendelteték. a földi paraditsomban. akoron nem vala még testi kivánság, és azután. az uj törvényben. a szenttségek közi számlálák, de akegyelemnek ideje elött, az Istennek josága szenvedésel vala hozájok. azért is mondgya akristus. hogy a feleségtöl valo el válást. és a sok feleség tartást, sziveknek keménységiért szenvedték ell, a feleségeken kivül, szabad vala nékiek ágyasokot tartani, akik közönségesen rab leányokbol állottak, és avaloságos feleségek. tsak annyiban valának ezeknél fellyeb valok, hogy az ö gyermekek, részt vettek ajoszágban.

Ez szabadság, nem hogy alkalmatossabbá, de sullyosabbá tette közötök aházaságot, mert lehetetlen vala egy embernek annyi aszszony közöt aszivét el osztani, ugy, hogy mindenike meg elégedhetet volna férjével, azért keményen kelletet vélek bánni, valamint mostanában bánnak atörökök. illyen formán azö házaságokban. se az az egyeség, baráttság. és nyajaság nem vala, valamint ezek mostanában fel találtatnak, de még mitsoda nehéz dolog vala, annyi aszszonyt meg alkudtatni egy másal. mivel szüntelen valo veszekedés. és irigység volt egy más közöt. egyik aszszony gyermekeinek, annyi mostoha annyok volt. valamenyi felesége vala az apjoknak. mindenik tsak az annyok hasznát kereste. és atöbb aszszonyoktol valo gyermekeket ugy tekintették. mint idegeneket, vagy ellenségeket. ezért is látunk az irásban illyen beszédeket, ez az én ötsém, az anyámnak fia, látunk példát az illyen meg hasonlásokrol. adavid fiai közöt, de még nagyobbat. a hérodes fiai közöt.

Az el válásnak szabadsága. sok bajos dolgokot okozot. mert könnyü dolognak tartván aházaságot, magokot egymáshoz tsak könnyen kötelezték. nem is valának egymáshoz annyi türésel, és szenvedésel. és a sokszori házaság, elszinlet, mértékletlenségé válhatot. azt tudgyuk, hogy mitsoda rendeletlenségben esék roma városa, abirodalomnak vége felé, valameddig ótt meg tarták ajó szokást, tudni illik 523 esztendeig, ót addig nem vala el választás, noha meg engedte atörvény, az izraéliták gyermekei az el választás miat, sokat szenvedének, mivel árván maradának sokszor, még attyok, és annyok halálok elött.


15 Articulus
A gyermekek neveltetéséröl, foglalatosságokrol,
és tanulásokrol.

Az Izraéliták tsak nem ugy nevelték agyermekeket, valamint az égyiptum béliek, és arégi görögök, a testet amunkában foglalatoskodtatták, és az elmét, az irásban, olvasásban, és a musikában, atesti erött nagyon betsülték, amint is azirás nagy ditséretet ád azoknak, kik erösok valának, valamint a dávid vitézi, agyalog futás közöttök igen szokásban volt, és a jonathás példájábol ki tettzik, hogy jó nyilasok voltanak.

A birkozasba nem foglalták ugy magokat valamint agörögök, akik nagy költtségel épitettek ollyan iskolákot ahol a birkozást tanulták mezitelen, és azt a helyet ök gymnásiumnak nevezték, és ahadi dolgokban. sem ugy, valamint aromaiak.

A sok tanulásra sem vala szükségek. hogy ha atanuláson egy nehány féle nyelveknek tanulását, és a sok könyveknek olvasását érttyük, mivel ök meg vetették az idegen nyelveket.

az egy sidó nyelv nékik elegendö vala, mivel az ö nyelvek a szóbol igen gazdag, és leg többire egy szó. egy Constructiot tészen, egy nehány szóval kellene nékünk ki mondani azt, amit ök egy szoval ki mondották. ez akét szó, nagyá lenni. nagyá tenni, nálok egy szóból áll, és nem lehet más nyelven ollyan jól ki mondani mint asidó nyelven, nintsen is ollyan nyelv. amelyen rövidebben lehessen agondolatot ki mondani, se világosabban, se tisztábban. mint ezen anyelven, anyelv hoza azt magával, hogy mindenkor egy féle dolgot, egy féle szokal mondgyák ki, ettöl vagyon hogy a szent irás stilusa. vagy szollása, nékünk parasztosnak tettzik, noha a sidó nyelven, igen szépen esik.

Az ö grammatikájok, valamint arégi görögöké, tsak abbol állot, hogy a nyelveken jól beszélyenek. és irjanak, apedig nem tettzik, hogy valamely rendet tsináltak volna. anyelvek meg tanulására [meg-tanulására], arégi sidó betüket pedig mostanában, azért nevezik samaritána betüknek, mert a samaritána béliek azokot inkáb meg tartották. és mint hogy azok igen nehéz betük, könnyen ellehet hinni, hogy az izraéliták. közönségesen nem tudták az irást, amint is hogy, az irás, az irás tudokot. sophérimnak nevezi, az az irás tudoknak. avalo hogy a munkás embereknek nem oly szükséges az irás, tudás. de azt lehet hinni, hogy leg nagyob része közüllök, olvasni tudot, mivel az Isten törvényét tudniok kelletet. és a szombat napokot, tsak annak tanulásában töltötték.

Abbol az egy könyvböl, ök mindent meg tanulhattak. ami szükséges volt, abban meg láthatták avilág historiáját, az egész nemzettségeknek eredeteket, és ami leg inkáb öket illeté. az ábrahám, lótt, ismael, és az esau maradékinak gyenelogiáját, abban meg látták a Ceremoniákot, parantsolatokot, és a városi törvényeket, és valamit nékik kelletet tartaniok, ez igy lévén, amojses ött könyvében. mind fel találták, a mit tudniok kelletet.

A tudni valo Dolog, hogy nékik más több könyvök is valának, ugy mint a josué, birák, samuel. könyvei, amelyeket mind azután irták, meg mojses idejétöl fogva tésznek emlékezetett valamely könyvröl, amelyet az ur hadakozásárol irták, meg másut, az igazaknak könyvéröl, akiralyok könyve, sok helyt emlékezik. a sidok, és az izraéliták. királyinak életekröl valo könyvek felöl, salamon három ezer példa beszédeket irt vala. és ezer ött énekeket, és minden féle fákrol füvekröl, és állatokrol valo könyvet, de mind ezek a könyvek, és talám még többek is amelyeket nem tudunk. el vesztenek, hanem azok akönyvek meg maradtanak. amelyeket az Isten iratot a profétákal, és amelyeket meg tartotta gondviselése által.

Azt nem lehet mondani hogy az Izraéliták olvasták volna az idegen könyveket. mivel anékik veszedelmes olvasás lett volna, mert azokbol meg tanulták volna. apogányok helytelen, és istentelen fabuláit, ök pediglen. azoktol ugy irtoztanak. hogy nevezni sem akarták az ö bálványokat, és hogy ha vezeték név egyezet az istenek nevével, azt meg változtatták. és az esbáál, és meribáál név helyet, isbosethnek. vagy miphibosethnek hitták.

Tsak éppen az Izraéliták tanyithaták agyermekeket ollyan valoságos tudományokra, amellyek öket az Isteni szeretetre, és ajó erköltsökre indithaták, avalo hogy az tanitások köziben. vagy példa beszédeket, vagy meséket elegyitettek, amelyek valamely valoságos dolgokot jelentettek, aszokás volt arégi tudosok közöt, hogy egymásnak meséket tsináltak, amelyek még dolgokot jelentettek, és nehezek valának ameg fejezésre, erröl példat látunk samsonrol, és az ethiopiai királynérol, azok apélda beszédek rend szerént versekre valának tsinálva, és azokot éneklették, ebböl gondolom, hogy az izraéliták tanulták amusikát is, valamint agörögök, kik mind amusikára. mind az éneklésre tanitották agyermekeket, valamég annyi könyveket nem irának, addig tsak az énekekben marada fent anagy dolgoknak emlékezetek, régenten eszokás volt anémeteknél, még mostanában ismagyar országban. atörökel valo hadakozásokot versekre tsinálták, és azokot énekelik, valo hogy tsak debretzenbe akoldusok.

A valo hogy asidok irtanak könyveket, de mint hogy ök azt tudták,, hogy az énekekre tsinált dolgoknak emlékezetek jobban meg marad, azért láttyuk az irásban., hogy anevezetes dolgokrol énekeket tsináltanak, amidön mojses által vivé averes tengeren az izraélitákot, arrol éneket tsinála, és azt aleányok musika szoval énekelik vala, debora, és a samuel annya, mindenik éneket tsinála, de föképpen adávid soltárit, mostanában is énekelik, ezek az énekek tellyesek Isteni buzgoságos ditséretekel. intésekel, és oktatásokal,

Az Izraéliták musikáirol semmit nem tudhatunk. se arrol hogy mitsoda verseket tsináltanak., de az ö énekek szép voltárol. tehetünk itéletet, ha meg gondollyuk, hogy mitsoda szép és hathato szokbol állot énekjek, amusikájoknak természet felet valo eröt tulajdonit az irás, azt láttyuk, hogy sault agonosz lélek kinozta, amidön Dávid hárfázot elötte, elizéus, hogy jövendölhessen. musikást hivata, a sidok közöt igen sok musikás vala. dávid idejében, négy ezer lévitákbol álló musikások valának, akiknek más hivatallyok nem vala., és azoknak két száz nyolczvan nyolcz fö mesterek vala, azok közöt leg fövebbek valának. Ásáph, hémán, és idithun. ezen neveket sok helyt láttyuk a soltárok kezdetén. dávid magais. nagy poéta. és fö musikás vala, igen sok féle musikájok vala nékiek, ugy mint, trombita, sok féle flauta. dób, és hurral valo musikák, hogy pediglen a kép irok hárfát adnak adávid kezében. nem tudgyuk miért, mivel nem tudgyuk azt. hogy mitsoda féle musikás volt.

Az ének szó mellet ök mindenkor tántzoltanak, de az iffiu legények, aleányok, az aszszonyok, az emberek. mind ezek külömb külömb féle tsuportban tántzoltanak,

Azt nem látom hogy az izraélitáknál közönséges iskolák lettek volna, sem azt., hogy az iffiak az attyok házán kivül. jártak volna valahová tanulni, amunkás élettyek. azt meg nem engedte nékiek, az attyoknak is szükségek vala reájok amunkára, arra pedig még gyermek korokban szokának. ugyan is a görög nyelven az iskola idö töltést teszen. mint ollyan helyet. ahová gyülekeztek mulattságra mind azok akiknek szorgos dolgok nem vala, azt tartom tehát. hogy leg nagyob része tanulásoknak, azirás, és olvasás nelkül volt. hanem az attyoknak. és az öregeknek. oktatásokbol állot tanulások.

Az Atyák tartoztanak afiokot meg tanyitani mind azokra, anagy dolgokra. amelyeket az Isten tselekedet érettek. ezen ókból is inti oly gyakorta atörvény arra öket, hogy a gyermekeknek meg magyarázzák az innepeknek, mi okbol valo rendeltetéseket, és a Ceremoniákot, azután amezei munkákra tanitották öket, de azt nem tsak beszédel, hanem tselekedettel vitették végben, és abban nem kell kételkedni hogy ők ahoz jól nem tudtak volna. mivel annyi saeculumok alat, tsak abban foglalatoskodtak. és noha ezt a mesterséget mi közöttünk tsak aparasztok is vigyék végben, mind azon által ahoz nagy érték kivántatnék, amely szükségeseb az emberi nemzetnek, mint sem azok a mély spéculátiok, a melyeket nagy tudományoknak tarttyák,

Egy ollyan izraélita, aki mind a szüléitöl, mind valamely olvasásbol meg tanulta amaga vallását, atörvényt, és a nemzettsége historiáját, aki mindent tudot magának keresni ami szükséges volt, a ki üsmérte földeinek külömb külömb minémüségeit, és azt hogy egyikében mit kellet ültetni. és amásikában. mit vetni. mitsoda idöben kell ültetni. vagy vetni, azon idöhöz képest, mitsoda féle modon kelletet meg oltalmazni a földi gyümöltsöt, hogy el ne veszen. azt miképpen kivántatot fel gyüjteni, és meg tartani, aki értet a sok féle marhákhoz, betegségeket meg üsmérté, azokot orvoslani tudta, és más sok egyéb efféléket, énnekem ugy tettzik, hogy egy illyen jó izraélita. ért annyit, mint egy nálunk valo törvényes ember, vagy mint az ollyanok, akik tsak az iskolákban disputálnak, mivel azt meg kell vallani, hogy az utolso idökbe igen el választották a nem igen haszonra valo tudományokot, a hasznosoktol, leg inkáb az ollyanok, akik tsak az elme ékeségire vigyáznak, a testet mód nelkül el hagyák. és azért, semmi nehéz munkára nem is alkalmatosok.

Valának mind azon által ollyan izraéliták. kik atudományban foglalták magokot., és akiket el lehetet tudosoknak nevezni, az irás azt mondgya., hogy dávid idejében valának az Isachár nemzettségiböl ollyan tudosok, kik üsmerték mindenik részit az idönek. és arra meg is tanyitották az izraélitákot, hogy mindenik résziben mit mivellyenek. az irás magyarázok azt tarttyák felöllök. hogy azok astrologusok valának, az égi járásokra vigyázván, ökk rendelték el az innepeket., az esztendönek részeit, malakiás proféta azt mondgya. közönségesen apapokrol., hogy az ö ajakok, atudományt örzik, és az intéseket. az ö szájokban keresik, az is vala. az ö leg föveb hivatallyok, hogy az Isten törvényére tanittsák anépet minden városokban, szombatokon, ollyankor a sinagogákban szabad volt más egyéb tudos embereknek is anépet tanyitani, fö képpen hogy ha az ollyanokot. profétáknak üsmerték lenni, ót vala tehát az izraéliták iskolájok, ahol is anépet, nem a haszontalan, hanem, avallás, és ajó szokás tudományira tanittyák vala.

Tsak éppen apapok, és aproféták. irnak vala historiákot, ki is tettzik a szent irásbol, hogy mitsoda emberek valának azok, kik azokot irták, mivel okos. és értelmes öreg embereg valának, akik adolgokot jol tudták. az ö irásokban nem láthatni se hejában valoságot, se hizelkedést, se elme mutogatást, ök amagok neveket fel nem tették, se elnem titkolták akirályokban. vagy a királynékban valo fogyatkozásokot, akik adávid historiáját irták. szintén ugy leirták egészen, az ö vétkeit. valamint más egyéb szép tselekedeteit.

Ök nem szoktak vala elöl járó beszédekel élni, hanem adolgot kimondották. mentöl világosabban. lehetet, és semmit ahoz magoktol nem tettenek, de aki azt jól meg visgállya, meg láttya, hogy nagy böltseségel válogatták meg adolgot. a melyröl irtanak, attol is vagyon, hogy az ö historiájok rövid, noha bizonyos hellyeken böven le irják a dolgot. a mint kivántatot., és az olvaso eleiben világosan teszik, a sidok nem tsak ahistoriákrol, de más féle dolgokrol is jol irtanak, atörvényeket. világosan, és rövideden le irták.


16 Rész 
Az Izraélitaknak, jeles, és emberséges magok viselésekröl.

A sidó nép közönségesen, elegendö képen lévén oktatva aszükséges dolgokra, és ollyan földet is birván, amelybe az emberek természet szerént. eszesek valának, azért, jeles maga viselöknek. és emberségeseknekis kelleték nékik lenni, mivel azt nem kell gondolni, hogy a meg ne egyezék amezei munkával, és a mezei élettel, az emberség alat értem közönségesen mind azt, valami meg külömböztethet minket a barbarus nemzettségektöl, egy részröl az emberségen, és abetsületen, az egy máshoz valo baráttságos, és tisztelettel valo életett értem, más részröl, a dolgokban valo okoságot, az értelmes. és jeles maga viselést.

A görög nemzet leg inkáb respublica formára élvén, a szabadságokra annyira vigyáztanak. hogy mindnyájan egy mást. egy aránsunak tartották, az ö köszönetek, betsületböl és baráttságbol állot, aromaiak hasonlo képen tselekedtenek, a nap keleti országokban lévö népeknek udvariságok inkáb meg egyezet amiéinkel, ökk nagyob tisztelettel valának a fellyeb valokhoz, és azokot uroknak nevezték akiket tisztelni akartak, és magokot meg hajtották, a földre le borultak elöttök, eztet nevezi az irás imádásnak.

Az Izraéliták ezen szokást követték, még minek elötte királyok lett volna, apátriárkák idejétöl fogvást; ezen szokást, hihetö. hogy a szomszédságokban lévö népektöl vették vala bé, nem is vala paraszttság közöttök egymást te s’tuzni. régenten mind igy beszélettek, valamint még mostanában is vannak ollyan országok, ahol a szokásban vagyon. rend szerént mikor egy mást köszöntötték, meg is tsokolták, egy mást, mi a süveget tiszteletböl le veszük, ök pediglen mezitelen lábal mentenek bé a szent helyekre. és a süveg levétel. nálok gyázt jelentett.

A ruth, Abigail, és ajudith példájokbol láttyuk, hogy mi formában köszöntötték egy mást. valo hogy ezek aszszonyok valának, a kik természet szerént hizelkedöbbek a férfiaknál, abeszédgyekben ök értelmes hasonlatosságot elegyitettek, az ö nyelvek. igen is szemérmetes, noha más féle képen. mint sem a mi nyelvünk. példának okáért, ök nem mondották ki avizeletet, hanem azt láb viznek nevezték, és azt a részt. amelyet ki nem akarom nevezni, ök tzombnak hitták, mind azon által amidön a gyermek fogantatásárol, születésiröl, vagy az aszszonyi tenyészetröl vagy magtalanságrol. szollottanak. ollyan szokal éltenek. amelyek nékünk igen világosoknak tettzenek lenni. amint hogy, holmi dolgokot. a férfiakrol, vagy az aszszonyokrol. ök egészen ki mondották, mi pedig azokot más féle szokal fedezük el, de mind ezeket az idö, és a hely okoza, mivel a mely régi szók. mostanában helytelenek, azok abban az idöben helyesen estenek, mert más dolgot értettenek rajtok, ha egy predikátor ugy mondana ki bizonyos szókót, amint abibliában vannak. abizonyos hogy meg nevetetné a halgatóit, az irás sokal szabadosabban beszél aházaságban lévö dolgokrol. mint sem mostanában beszélnek azokrol, mivel abban azidöben az izraeliták. közönségesen, tsak nem mind meg házasodtanak.


17. Rész 
Az Izraéliták mulattságirol.

Az ö tsendes, és könnyü élettyek. és az országnak szépsége. a mulattságra indittya vala öket, de az ö mulattságok, könnyü dolgokbol állot, nem is vala egyéb mulattságok, hanem avendégeskedés. és amusika, az ö vendégségek közönséges ételekböl állot. és ahazoknál, minden ahoz valo fel találtatot, a musikára sem költöttek, mivel tsak nem mindenik tudot énekelni, és valamely musikát, ulisses meg vallotta, hogy nem üsmérne más boldogságot ennél akettönél, avendégségnél. és amusikánál.

Az Izraéliták. igen szerették a kertekben enni, a fák és a lugosok alat, mivel ameleg országokban a szellös helyeket igen keresik, avalo hogy munkások lévén, amunka nem engedé nékiek, hogy minden nap vendégeskedhessenek, valamint tselekesznek mostanában agazdagok, de a magok mulatására elegendö idejek vala. ugy mint szombatokon, és a törvény szerént valo innepeken., de még ezeken kivül, a lakadalmakkor, a midön a juhokot nyirték. aratáskor, szüretkor, és amidön kalákában mentenek egy másnak dolgozni, a sidoknak. nem vala annyi sok féle mulattságok, és spectaculumi, mint nálunk vannak. hanem apompás áldozatok, és Cérémoniák, amelyeknek igen szépeknek kelletet lenni, mivel az ö templomok oly tzifra, és gazdag vala, és annak mása nem adatot avilágon, annak pedig szolgálattyára, harmintz ezer lévita volt rendeltetve.

Azt nem látom hogy ök jádzottanak, vagy vadásztanak volna. holot mi nálunk, ezt a kettöt tarttyák leg nagyob mulattságnak, ajátékot. ugy tettzik hogy nem üsmerték, mivel annak tsak anevét sem láthatni az irásban, még most is, a kárttya, vagy a kotzka játékokot nem üsmérik anap keleti országokban, avadászat, vagy a madarászat, ugy tettzik hogy nem volt tellyeségel feledékenységben nálok, de inkáb ahaszonért vadásztanak, mint sem amulattságért. és azért, hogy avad állatok kárt ne tegyenek agabonájokban. vagy szöllöjökben, mivek gyakorta emlitti az irás ahálot, és atört, kutyákot pedig nem tartottanak. még akirályok is, aföld népe az ellen fel kiáltot volna, hogy ha a meg mivelt földeken akartak volna vadászni.


18 Rész 
A Gyászrol.

A mulattságok után. beszélhetünk. az ö gyászokrol. arégiek nem tsak az attyafiok halálok után. vették fel agyázt, hanem még akor is amidön valamely nagy keserüségekben estenek, amidön nagy dög halál volt az országban, vagy nagy pusztulás. az izraéliták közöt, azis jele volt agyásznak, a midön valaki valamely rosz hirt halván, a köntösét el szaggatta, vagy ha valamely szerentsétlenség történt. jelen valo létében, vagy ha az Isten nevét. káromlották., aki amejét verte, akezeit a fejére kaptsolta, a fejére hamvat hintet, a haját és a szakállát el borotváltatta, mind ezek gyászbéli jelek valának.

A még agyász tartot, addíg meg nem mosdottak, és szakadozot köntöst kelletet viselni, vagy zákot, az az, rántz nélkül valo szük köntöst, amely otsmány vala, mezitelen fövel, és lábbal jártanak, de az ortzájokot bé fedték, némelykor apalástal, egészen bé fedezték magokat, hogy mások ne lássák sirásokat, a gyászkor böjtöltenek, ollyankor vagy semmit nem ettenek, vagy pedig anap le menetele után, akor is kenyeret, vagy valamely kerti veteményt. és tsak vizet ittak.

A házbol pedig ki nem mentenek, hanem, vagy a földön ültek, vagy a hammun feküdtek, senkinek nem szolván, magokban keseregtek, ahalotért valo gyász. hét napig tartot, némelykor egy holnapig., némelykor hetven napig, a jákóbért valo gyász, ennyi ideig tarta, ezigy lévén. az ö gyászok külömbözöt a miéinktöl, amely tsak a Ceremoniáért vagyon., és amelyet tsak agazdagok vihetik leg jobban végben., ugyan is egy meg keseredet személynek, nem igen lehet magára nagy gondot viselni. és magát tsinogatni, holot még az étel is néki nehéz, de nem tsak az izraéliták közöt látunk illyen féle gyászt, hanem még a görögök és a romaiak között is,

Közönségesen, az izraéliták, és arégiek, nem titkolták ugy el indulattyokat, mint mostanában tselekesznek. ök. énekeltek. és tántzoltak, a midön örültek valamin, midön pedig szomorkodtak. nagy zokogásal, és fel szoval sirtak, amidön valamitöl féltek, azt meg vallották, haragjokban pedig egymást esze szitták, de idövel a kereszténység, ezeket a külsö indulatokot. bennek elóltá.


19 Rész 
A Temetésekröl.

A gyász után. beszélhetünk atemetésekröl, erre igen nagy gondgyok vala közönségesen arégieknek, amint is. azt nagy átoknak tartották, ha valakinek ateste temetés nélkül maradván. azt meg szaggatták az állatok, és a madarak. nékik a nagy vigasztalásokra volt. a midön az attyok mellé temetkezhettek, a görögök pedig aholt testet meg égették, és ahamvát nagy tisztességel meg tartották, a sidók közöt a közönséges embert mindgyárt el temették, de a nagy renden lévöket. sok féle fü szerszámokal meg kenték, és meg töltötték, valamint az égyiptumbéliek, azután kö pintzékben tették. a melyet a kö sziklákból vágták, némelynek kö ajtaja volt, a melyel bé zárták, és a pintzében. kö asztalra tették atestet.

A kik atestet kisérték, azok mind gyászban voltanak, és nagy fel szoval kesergettenek, valamint eki tettzik az abner temetésekor, ollyan aszszonyok valának, akik szokásbol atemetésekre el mentenek, és ótt nagy zokogásokal. bövséges köny hullatásokot botsátottak szemekböl.

A temetések, noha buzgoságbéli köteleség vala, mind azon által, semmi vallásbeli Cérémoniákot azokon nem látunk. sött még azt tisztátalanságnak tartották. mivel mind azok. kik a temetésen jelen voltanak, tisztátalanoknak tartattak lenni, valamég meg nem tisztultak., ez igy lévén. nem hogy ót szükséges lett volna apap. de söt még nem volt szabad oda el menni, hanem tsak az attyok fia temetésire, Josiás el akarván törleni abálványozást. hogy pedig attol inkáb irtozanak, abálványozó papok tsontyait meg égetteté. az oltarokon, ahalottakért ök imádkoztak. és a halotakért valo kereszttség amelyröl szent pál emlékezik, valamely tisztulásnak, vagy feredésnek Cérémoniája vala. a melyet ök oly hasznosnak tartották lenni valamint az imádságot.


20 Rész 
A vallásokrol.

Eddig az Izraéliták különösön valo élettyekröl szollóttunk, nézük meg már az ö vallásokot. amelynek magyarázattyárol sokat nem szollok. azt tudnunk kell, mivel a miéinkben vagyon foglalva. hanem tsak azt teszem fel, hogy némely igazságok világosan valának nékik ki nyilatkoztatva, némelyek pedig homályosan. azokot világosan tudták. hogy egy Isten vagyon, aki is mindeneket igazgat, és vezérel, hogy tsak egyedül ö benne kell vetni abizodalmat. és areménséget., hogy ö láttya a sziveknek titkait, az akaratokat ö ugy forgattya amint néki tettzik.,, hogy minden emberek vétekben születnek. és hajlandok aroszra; mind azon által, az Isten segittségével jót tselekedhetnek. hogy ök szabadok. és választhattyák a jó, vagy arosz tselekedetet. hogy az Isten igasságos, abüntetést, vagy a jutalmat, az érdem szerént szokta tenni. hogy ö tellyes irgalmaságal, és meg botsáttya vétkeket azoknak, kik azokot igazán meg bánnyák, hogy az emberek tselekedetit holtok után meg itéli, ebböl következik. hogy alélek meg halhatatlan. és hogy még más élet is vagyon.

Azt is tudták. hogy az Isten ingyen valo kegyelméböl, atöbb népek közül öket különösön magának választotta, hogy közöttök születnék aMessiás, ajuda nemzettségéböl, aki öket meg váltaná, és aki. az valoságos Istent, meg fogja üsmértetni atöb nemzetekel, ezeket tehát ök jól tudták, és rend szerént ezekröl elmélkedtek, ez is az a nagy böltseség, a mely meg külömböztette öket atöbb nemzetektöl, mivel azok közöt. tsak egy nehány böltsek tudták ezeket a valoságokot. de igen homályoson, azizraéliták közöt pedig mindnyájan tudták, még az aszszonyok. és arabok is.

Valának pedig ollyan valoságok, a melyeket ök igen homályosan tudták, ugy mint, hogy az Istenben három személy vagyon, Atya, a Fiu, és a szent lélek, hogy a mely messiást vártanak, az Isten és Isten fia volna, hogy az, Isten, és ember egy szers mind, hogy az Isten, az embereknek, a szükségekre kegyelmét, tsak a meg váltonak érdemire valo nézve adgya, hogy az a meg váltó az embereknek büneiért halált szenvedne, hogy az ö uralkodása nem földi, hanem lelki uralkodás lenne, hogy az emberek mindnyájan fel támadnak. hogy amás életben fognak ajók meg jutalmaztatni, és ahamisak meg büntettettni, mind ezek, fel találtatnak az ó testámentumban noha nem ollyan világoson hogy az egész nép meg tudhatta volna.

Hogy pedig fel tett szándékomot kövessem. tsak azt magyarázom meg, a mi külsö képen azö vallásokban külömbözik ami szokásinktol, az egész népnek tsak egy temploma vala, és abban tsak egy oltár, a melyen szabad volt az Istennek áldozni, enyilván jelenté, hogy tsak egy Isten vagyon., hogy pedig nagyob tisztelettel legyenek az ö méltoságához., az az épület, az országban leggdrágáb épület vala, a nem tsak egy épületböl állot. mint a mi templomaink, hanem atemplomot egy nagy kerület vette körül, a templomon kivül pedig még más sok udvarok valának, azok körül folyosok, és sok féle házak. apapok és aléviták számokra, az égyiptumbéliek, és a Cáldéusok atemplomok mellé hasonlo képen. sok épületeket épitettek, és a templom körül fákot ültettek, az izraéliták pedig semmi fákot nem szenvedtenek atemplomok kerületében. azért hogy a pogányok babonaságit ne kövessék, akik is az ollyan fákot, szent fáknak tartották.

A templomnak magának hoszusága hatvan lábni vala, széllyesége pedig harmintz lábni. a sanctuáriumot nem számlálom., mivel akerekdéd vala, annak mind hosza, mind szélye harmintz lábni volt, atemplomnak pedig magossága vala 46 lábni, atemplom elött valo tornátzon egy nagy torony vala épitve, annak magossága volt 180 lábni, és szélyesége harmintz, atudosokra hagyom, hogy ha vagyoné elegendö egyelöség. a toronynak magossága. és szélyesége közöt, akiknek pedig atemplom igen kitsidnek tettzik, azoknak jó meg tudni, hogy anép oda soha bé nem ment, hanem tsak apapok, még apapok közül is tsak azok, akiken a szer volt, hogy áldozanak, estve, és regel, hogy a lámpásokot meg gyujttsák, és akenyereket bé ajánlyák, a sanctuariumban pedig tsak egyedül a fö papnak vala szabad bé menni, annak is tsak egy szer esztendöben.

Az egész templom a sanctuáriumal együt Cedrus fábol valo deszkákal vala meg deszkázva, és a deszkák, arany pléhekel valának bé boritva, atemplom körül pedig kivül három rend házak valának épitve, Caenacula a templom elött valo nagy udvarban vala az oltár, amelyen meg égették az áldozatokat, ennek mind hosza, mind széllye harmintz lábni vala, amagossága 15 lábni, arra pedig nem grádicsokon, hanem menedékes uton mentenek fel az áldozo papok, hogy a tüzre fát vigyenek. és az áldozatot meg égessék, ugyan azon udvarban vala 10 nagy réz medentze, amellyek közül az egyikét, 12 réz ökör tartotta, és eztet nevezi az irás réz tengernek.

Az áldozo papoknak pedig hellyek. ebben az udvarban vala, az óltár, és atornátz közöt, mivel, a nép közül, aki áldozatot akara tenni. az oltárig az el mehetet, hogy ót bé mutassa. és meg öllye az áldozatra valot. a templom felöl valo grádittsán az tornátznak, aleviták valának, akik énekeltenek. és musikáltanak, apapok udvara mind egészen körül bé vala rekesztve folyosokal, és ezt az udvart, meg egy más udvar vette körül, ahová gyülekezet rend szerént anép, ót az aszszonyoknak különös helyek vala. apogányoknak pedig nem vala szabad azon udvarra menni a hol anép volt. hanem tsak a folyosoig. a melyel bé vala keritve ez az elsö udvar, mind az elsö. mind a második udvarnak folyosoi valának. és azok mellet sok házak épitve, a melyekben sok féle állapotokot tartottanak., gazophylacia, thalami, exhedrae. ugy mint kints tarto házak. élés házak. és a melyekben. atemplomhoz valo eszközöket tartották.

Ollyan kints tarto hellyek valának, ahol az arany, és ezüst szent edényeket tartották, amelyeknek számok oly igen sokvolt, hogy amidön arabságbol viszá térének, ött ezer négy száz arany, vagy ezüst edényeket vivének magokal jerusalemben, valának még ollyan házak, amelyekben apapi öltözeteket tartották, azon kivül nagy élés tartó helyek, a melyekbe tartották az eledelre valo ajándékokot. a melyek az áldozo papokat, és alévitákot illették, azután, az özvegy aszszonyokot, és az árvákot, vala meg ollyan hely, ahol tartotta ki ki, a maga leg féltöb portékáját. mivel., arégiek, atemplomokban szokták vala tartani a drága jószágokat, más ollyan helyek valának., ahol az áldozatra valo bort. és olajat tartották, ahol asót tartották, mivel mindent meg hintettek. sóval, ahol aregeli, és az estvéli áldozatra valo bárányokot tartották, meg másut, ahol atemplomhoz valo kenyeret. és tésztamivet sütötték, ollyan konyhák valának ahol az áldozattol maradot hust meg fözték, és ollyan nagy házak, ahol az áldozo papok ettenek, meg ollyan nagy házak, amelyekbe laktanak aléviták, kik szüntelen atemplom kapujit örzötték, amusikás lévitáknak különös házok vala, a mely názárénusok fogadást tettek. azoknak egy házok vala, ahol meg beretváltatták magokat, egy ház vala rendeltetve abél poklosok számokra, ahol meg visgálták öket, egy nagy tanáts ház, a melyben hetven tanáts ur gyülekezik vala, és más több illyen házak, a melyeket nem tudhattyuk, mind ezek, igen nagy, és drága épületek valának.

Minden nap négy bárányt áldoztanak. reggel kettöt, estve kettöt, ezt is nevezték szüntelen valo áldozatnak, szombat napokon, és más egyéb innep napokon., az áldozatokat meg szaporitották, az innepnek nagyságához képest, nem is számlálom a nép áldozattyát, a mely mindenkor sok volt.

Minékünk nem tettzik az ö véres áldozattyok. a mely miat atemplom hasonlo volt amészár székhez, de atöb népek is hasonlo képen tselekedtenek, és az Izraéliták abban semmit el nem mulattanak, hogy az illyen áldozatok tisztán. és hellyesen nelegyenek, atemplom ollyan helyre vala épitve., a mely öket arra igen segitette. mert mint hogy hegyen volt., aföld alat árkok valának, amelyeken le folyt avér. és atisztátalanság. az áldozo papok hivatallya tsak avala, hogy a vért el hintették., a tüzet meg gyujtották, és arra reá rakták az áldozatra valo darabokot., az áldozatra valo marhákot mások öltek meg, mások darabolták fel. és fözették meg, eztet láttyuk mind a törvényböl. mind afö pap héli fiainak historiájokbol., mivel az áldozo papok. ezeket tsak akor vitték végben, amidön az egész népért valo közönséges áldozatok valának,

Ezek igy lévén. ne tsudállyuk, ha Jeremiás. és ézékiel. jérusálemet aréz fazékhoz hasonlittyák, mivel ezek áldozo papok valának, akik hozá szoktak vala minden nap látni. hogy fözik az áldozattol maradot hust.

Ökk pediglen nagy nemesi dolgoknak tartották mind azokat, ami az Isteni szolgálatra, és atörvény végben vitelére szolgálhatot. mivel még atiszteletben lévö emberek is magok vitték végben mind azt. ami az élethez szükséges volt, amint már azt meg mondottuk, azt láttyuk homérusban., hogy ágámemnon király, maga ölé meg abárányokot., hogy azoknak vérek bélyegül lenne, a szövettségnek. melyet tett atrojaiakkal, nestor király áldozatot tévén minervának. a maga fiaival. meg öleté. fel daraboltatá, és meg égetteté az áldozatot. homérus, tele illyen példákal,

Valami atörvényben ki adatot az aldozatokrol, mind azal. leg inkáb arra vigyáztanak, hogy az Izraélitákot el fordittsák ababonaságtol, és nem hogy több új Cérémoniákot akartanak volna bé hozni., de sött még kevésre akarák öket szoktatni. holot apogányok. sokal több Cérémoniákal éltenek. és több féle állatokat áldoztanak. és több helyeken., mivel ö nékik, mindenüt, templomok, és oltárjok vala, és mindenik familiának, különös házi Istenek. és babonaságok. eszerént akará Isten késziteni nepit, a véres áldozat el törlésire, meg is mondá nékik gyakorta a proféták által., hogy nem volna szüksége az áldozatra, a nem is volna tellyeségel szükséges a valláshoz, és hogy, aleg kedveseb szolgálat ö elötte, a ditséret adás, és a szivbéli meg térés.

A szükséges vala, hogy az áldozo papok házasok lennének, mivel a papság az Aaron nemzettségihez vala kötve. de azon idö alat. a melyben a szolgálatban voltanak, feleségekel nem laktanak., se bort, se más részegittö italt nem ittanak, apogányoknál, hasonlo szokás vala, föképpen az égyiptumbélieknél. az ö áldozo papjok, annyira tartottak attol. hogy ne visellyenek valamit ollyat, a mi meg döglöt marhájé volt. vagy a mi meg rodhatthatot, hogy tsak lenböl valo köntöst viseltek, és láb belit, ollyan levélböl, a mely fa levelet papirosnak nevezték. az Izraéliták áldozo papjai, mezit láb szolgáltanak, és lenböl valo köntöst viseltek. nem lévén szabad. gyapjubol valo köntöst viselni, mihent pediglen. a magok udvarokbol. ki mentenek, a külsö udvarba. a papi ruhájokot le vetették,, az áldozo papok, és aléviták mindnyájan, pásztori életet éltenek. valamint apátriárkák, ö nékik nem is vala más egyéb joszágok. a marhájoknál, mivel az osztásban. nem vala részek atöbbivel, azért hogy ne ragaszkodgyanak a földi dolgokhoz. és tsak a vallásbéli dolgokban foglallyák magokat. de ha joszágot nem birának is, mind azon által gazdagok valának, föképpen, midön anep szorgalmatosságal meg fizette a mivel tartozot. törvény szerént, ámbár az ö nemzettségek nem vala is annyi számu mint atöbbi, de atöbb. tizen kétt nemzettségek., minden féle földi gyümölcsökböl a tizedet nékik ki adták, és igy az ö részek leg nagyob vala, de még ezeken kivül. minden féle gyümölcsnek a sengéjit nékik adták, és minden féle marhának az elsö szülötit, még ide nem számlálom a magok saját marhájokot, és a sok minden napi ajándékokat, a melyekböl a papok éltenek. a midön az oltárnál szolgáltanak.

A világi hivatalok közöt nem látok egyet is, amely nékik meg lett volna tiltva, szintén ugy fegyvert viseltenek valamint mások mikor kivántatot., atrombitát az áldozo papok futták meg atáborban, és másut ahol kivántatot, anagy innepekkor, és amidön anépet az imádságra hitták, ezüst trombitával trombitáltak, ez aszó jubiléum. akos szarvtol neveztetik, amelyel trombitáltak, a midön ajubiléum kezdödöt. arégi égyiptumbéli barátok is hasonlo képen trombitáltanak, a midön az imádságnak ideje volt. mivel még akor nem volt harang.

Az Izraéliták innepjei ezek valának, aszombat napok, mindenik holnapnak az elsö napja, a három nagy innepek ezek, husvét, pünkösd, és a sátoros innepek, ezek az Istentöl vett három nagy kegyelmének emlékezetire rendeltetének, tudni illik, azért hogy egyiptumbol öket ki hozá, a sinai hegyén a törvényt ki adá. és hogy a meg igért földre öket bé vivé, a pusztában valo annyi sok bujdosások után. a hol is sátorok alat lakának, ezek a nagy innepek, mindenik hétt hétt napig tartának.

Az ö esztendöjök tizen két holnapbol állot, aholnap harmintz napbol, valamint mostanában, azidönek eszerént valo el rendelésit, még Noé idejétöl láttyuk, de sokan azt tarttyák. hogy az esztendö akoron az öszi equinoctiumkor kezdödöt. mojsesnek meg vala parantsolva. hogy tavaszkor kezdgye az esztendöt, abib havában, a melyben eset husvét, ettöl az elsö holnaptol számlállyák atöbbit, ezek nem sokban külömböznek a mi romai holnapinktol, a melyek a régi neveken neveztetnek. a romaiak. az esztendöt. martiusban kezdették. ezért is mondgyák. september. october. november. december. hetedik. nyolczadik. kilentzedik, tizedik holnap.

Az Izraéliták innepjei valoságal vigaságos napok valának, minden ember tartozot ahárom nagy innepre, ugy mint husvetra, pünkösdre, és a sátoros innepekre jérusalemben menni, az aszszonyoknak is szabad volt oda el menni, el is gondolhattyuk mitsoda nagy gyülekezet vala az, ki ki pediglen aleg szebbik köntösét vette fel, és ki ki nagy örömmel látta az attya fiait. és jo akaroit, mindnyájan jelen voltanak az imádságokon. és az áldozatokon., a sok musika szó meg volt mindenkor, azután avendégség, ahol együt ettenek abékeség áldozattyábol. ugyan atörvény is parantsolá nékik, hogy vigadgyanak azokon anapokon. mind testi, mind lelki vigasságban legyenek.

Nem kell tehát azt tsudálni, ha örömmel hallották. hogy az innep közelget, és hogy kevés idö mulva jérusálemben kelletet menni, mivel boldogoknak tartották lenni az ollyanokot, akik az ur házában tölthették életeket, mikoron pedig oda mentenek, nagy seregekben mentenek, ének, és musika szoval, akik pedig oda el nem mehetének, magokat nyomorultaknak tartották, valamint hogy Dávid azt sokszor ohajtotta bujdosásában.


21 Rész 
A böjtröl, és a fogadás tetelröl.

A böjti napok, és az innep napok közöt. igen nagy külömbözés vala, agyászrol szolván. meg mondottuk mint tselekedtenek olyan alkalmatoságkor, mivel nálok aböjt, és agyász egy volt, nem tsak abban állot aböjt hogy késön egyenek, hanem hogy magokat sanyargassak minden modon, se nem ettek, se nem ittak egész nap, nagy keserüségel ahamun feküdtenek, aközönségesen valo böjtöt pedig trombita szoval hirdették ki, valamint az innepeket, ollyankor anép jerusálemben, atemplomban gyülekezet, amás városokban pedig apiatzra, és ótt olvasták a törvényt, az öregek között aleg tudosabb, anépet apenitentziára intette, lakadalmak pedig ollyankor nem valának, sött aházasok is az ollyan napokon egy mástol el távoztanak.

A törvény tsak egy napi böjtöt rendele, ugy mint, ahetedik holnapnak atizedik napját. de zakariás proféta idejében, más kétt nap is vala rendeltetve, az egyike. az ötödik holnapban, a másika, atizedik holnapban, valának meg ollyan böjtök, a mellyek a közönségesen valo nyomoruságokban rendeltettek, tudniillik, amidön nagy száraságok jártak, vagy amidön valamely nyomoruságtol tartottanak, még ezeken kivül, fogadásbol valo böjttyök is volt.

Mivel hogy az izraéliták. erösen meg tartották ahiteket, és a fogadásokot, példa a jephté fogadása. josué meg tartá a gabaonitáknak ahitet, noha meg tsalták vala ötet, saul meg akará öletni a fiát, noha tudatlanul vétet vala parantsolattya ellen, ök igen nagy dolognak tartották anyilván valo tett igéretet, és annak semmi magyarázatot nem adtanak. az Isten nevére valo esküvés, vallás béli tselekedet volt nálok, meg is külömbözteté öket az illyen esküvés, az ollyanoktol, kik a hamis istenek nevére esküdtenek, itt az esküvesen, a helyes, szükséges, és atörvény szerént valo esküvést kell érteni.,

A fogadások rend szerént abban állot, hogy az Istennek ajánlották. valamely részit jóvóknak, az illyen ajandékot vagy az áldozatra forditották, vagy el tették, ezért vala a salamon templomának ollyan nagy kintse, mivel, a Dávid, samuel, saul, abner, és joáb ajándéklyokon kivül, az illyen ajándekokal minden nap szaporitották, az ellenségen nyert nyereségeket, tsak nem mind oda adták, a pogányok is igen sok ajándékokot adtanak. az ö gaz istenek templomira.

A leg nevezeteseb fogadás közöttök, a názárénusok fogadása vala, a kik is fogadásbol. bizonyos ideig bort nem ittak, se semmi részegittö italt, a hajokot el nem nyirték. föképpen ahalottakhoz nem közelgettek, ugy tettzik mint ha az illyen fogadások, a récabiták regulájitol eredtenek volna, ennek arégulának kezdöje jonadáb vala, a recábnak, fia, a ki is jéhu. az izrael királyának, és élizeus profétának idejekben élt. e tiltá meg a gyermekinek abor italt, aház épitést, avetést. és azt, hogy semmi féle földi joszágot ne birjanak, ezen ókból, sátorok alat laktanak, és pásztori életet éltenek, valamint a leviták, és a pátriárkák, ök mindnyájan házasok valának, és a nemzettségek közöt, ez a rend meg tartaték 180 esztendeig, mivel a fogság után, semmi emlékezet nintsen felöllök.


22 Rész 
A profétákrol.

Meg más féle nevezeteseb szerzetesek is valának közöttök, ugy mint aproféták, samuel idejében, már sokan valának., azt láttyuk, hogy saul egy nagy sereget talála elöl, akik musika szonál jövendölnek vala, és meg más sereg, aki samuel elött jövendöltenek, ugy is tettzik. mint ha ezek az ö tanitványi lettek volna, de soha annyi proféta nem volt mint Illyés, és Élizéus idejétöl fogvást, a babiloniai rabságnak idejéig, ezek különös életet éltenek. más féle köntöst viseltek, ahegyeken laktak, valamint Illyés, és Elizéus, különös szállást készitte agazda aszszony Elizéus számára, ahová szállot mikor sunám városában ment, és ótt még, a gazda aszszonyával sem akart beszélleni. hanem aszolgája, giézi. által izent néki, és amidön ez az aszszony kérni akará hogy támasza fel meg holt fiát, giézi nem akará néki meg engedni hogy a proféta lábait meg ölellye, a midön náámán, a syriai király gyenerálisa, hozája mene, hogy meg gyogyittaná ötet. bél pokloságábol, a proféta szemben nem lett véle, hanem giézit küldé hozája.

Két tsuda tételei ennek aprofétának. meg mutattyák hogy azö tanitványi együt laktanak, az elsö. amidön az ételekben valo fünek akeserüségét el vevé, amásodik, amidön az árpa kenyeret meg szaporittá, valának közel százan ezek aproféták, kik együt laknak vala, együt dolgoztanak, és mint hogy szoros vala lako helyek, magok menének épületre valo fát fágni. de ollyan szegények valának, hogy költtsön kelleték kérni egy fejszét, a habakuk példájábol. akit az angyal el ragada amidön ételt vit volna az aratoinak. meg láthattyuk, hogy aproféták, közönséges, és munkás életet éltenek,

Az ö köntösök egy zák volt, valamint agyász ruha, meg akarván azal mutatni, hogy szüntelen valo penitentziát tartanak anépért, Illyés felöl azt mondgya az irás hogy ször zákot viselt. és bör övet, amidön az Isten parantsolá Isaiásnak hogy le vetkeznék, azt parantsolá néki, hogy vetné le a zákot.

A proféták közül némellyek házasok valának, mivel amely özvegy aszszonynak az olaját meg szaporittá Illyés proféta. az egy profétának özvedgye vala, ugy tettzik mint ha az ö gyermekei is proféták lettek volna, mivel sok helyt az irás aprofétákot, proféták gyermekeinek nevezi, ugyan ezért is mondá Ámos, én nem vagyok se proféta, se profétának fia, hanem tsak egy közönséges pásztor, meg akarván ezel mutatni, hogy nem rend szerént valo hivatalbol profétizált. hanem arra különösön hivatatott., mert noha leg gyakrabban. az Isten ollyanokal jövendöltetet. akik proféta életet éltenek. mind azon által másoknak is adot jelenéseket.

A valo hogy tsak azokot tartották profétáknak, akik profétához illendö életet éltenek. mitöl vagyon, hogy a Dávid, salamon, és adaniel könyvei, nem számláltatnak a proféták könyvei köziben, azért mert akét elsö királyok valának, aharmadik pedig az udvarnál élt. nagy tiszttségben.

A szent proféták tarták tehát meg. apátriárkák után, az igazán valo vallást, amaga tisztaságában, mivel ezeknek leg nagyob foglalatosságok avala, hogy az Isten törvényéröl elmélkedgyenek. hogy egy nehány szor imádkozanak napal. és éttzaka. magokért. és a népért, ök atanitványokot. atörvényre tanityak vala. a népet oktatták szombatokon. és más innep napokon, elejekben adván, vétkes élettyeket, apenitentziára inték öket, elöre meg mondgyák vala nékik, hogy mifog törtenni rajtok, de mint hogy ök szabadosan meg mondották az igazat, söt még akirályok elöt sem titkolták el. aszomoru valoságot, azért öket. mindenek gyülölték, azért sokan,. élettyeket is el vesztették.

De azonba, sokan valának ollyan hamis proféták. kik avaloságos profétáknak élettyeket követték külsö képen., azok is Zákban jártak, jövendöltek anépnek, és akirályoknak, a hamis isteneknek is valának profétái, illyenek valának az ollyanok, kik abálványok helyet feleltenek, ezek ugy tétették magokot, mint ha el ragadtattak volna, és homályos dolgokot mondottak, akarván követni mind ezekel a valoságos profétákot, az izraéliták pediglen igen gyengék lévén avallás dolgában, igen hajlandok voltanak az ilyen hamis jövendö mondokot meg halgatni. föképpen abban az idöben. a melyröl szóllunk.


23. Rész. 
A balványozásrol.

A nékünk tsufos dolognak lattzik lenni az izraéliták szokásiban, hogy ök hajlandok valának abálványozásra, ezért lehet öket leg inkáb durváknak, és otrombáknak tartani, Istennek hálá mi nem látunk bálványozokot, hanem tsak azt hallyuk hogy vannak még akét indiában. amely népek közöt lakunk. ugy mint, az eretnekek. sidok, és törökök közöt, ezek mind hiszik az egy minden hato Istent, ezt avaloságot, aleg aláb valo aszszony., és aleg tudatlanab paraszt emberis hiszi, ezekre tehát azt mondhatni, hogy akik a fát, akövet, vagy valamely állatot imádtanak, azok igen gorombák, és ostobák valának, mind azon által. nem tarthattyuk gorombáknak aromaiakot, agörögököt, az égyiptum bélieket, a syriabélieket. és atöb régi nemzeteket, mivel töllök vettük a mesterségeket. és az emberi tudományokot, visgállyuk meg hát egy kevesé. hogy honnét eredet az arosz.

Az emberi elme anyira meg homályosodot. hogy ha ameg romlot természetnek állapottyában marad, semmi lelki gondolatra magát nem adgya, hanem tsak atesti, és aláthato dolgokrol gondolkodik, és mindent mást, semminek tart, az érzékenységen kivül, tsak ugyan azt is tarttya valoságnak, ami az iz, és atapasztalás béli érzékenységeket illeti, ezeket gyakorta láttyuk a gyermekekben. és azokban, kik amagok rosz indulattyokot követik, az illyenek tsak azt keresik ami látható, és érezhetö, atöbbivel nem gondolnak, noha az illyen személyek az igazán valo vallásban neveltettenek is fel, az egy Istent ugyan hiszik, alelket halhatatlannak tarttyák lenni, azt is hiszik hogy a mostanin kivül, még más élet is vagyon., mit gondolhattak hát azok arégi pogányok. kik az illyenekröl soha sem hallottak beszélleni, és akiknek. tsak a láthato dolgokrol beszéltenek, még aleg böltsebbek is közöttök,

A görög tudosok, minden böltseségeket. atesti dolgokra forditották atanitásban. minden igyekezetek avolt, hogy az egésséget, atesti ékességet, és az erött meg tarttsák, és nevellyék, azután, akép irásokban, kép faragásokban. és a mesterséges épitesekben foglalták magokot, amusikában igen gyönyörködtenek, és azt jol tudták, minden törvények, tudományok, tsak a földi dolgokot tekintették, ugy mint, hogy a földgyök jól légyen meg mivelve, hogy kinek, kinek elegendö joszága legyen. hogy a férfiak egésséges leányokot vegyenek, hogy a gyermekek erösek, és a hadakozásra alkalmatosak legyenek, a lelki jókrol semmit nem gondolkodtak, a szemérmetesség ellen valo dolog vala az. hogy az iffiak mezitelen tántzollyanak, és birkozanak, mindenek láttára, a lácédemonia bélieknél. még aleanyok is eszerént tselekedtenek, és ök azt nem tarták illetlen dolognak, azt ki ki tudgya, hogy agörögök mely nagyra vitték vala a szemérmetlenséget, ugy annyira. hogy a nálok. nem tsak szokásban, de még betsületben vala.

A görögoknek, avallások sem vala jóbb a szokásoknál, a tsak. a sok Ceremoniábol és aláthato dolgokbol állot, a jó szokást inkáb el rontotta, mint sem meg tartotta volna, ezt pediglen mind az okozta, hogy az ember. mind magát. mind a lelki természetet el felejtette vala, mindenkor meg volt nálok az a traditio, hogy vagyon ollyan természet, a mely sokal fellyeb valo az embernél, és a mely mind jól, mind roszul tehet véle, de mint hogy az elméjeket tsak a testi dolgokra forditották. azon hiszembe valának, hogy annak atermészetnek teste vagyon, és szükséges sok isteneknek lenni, azért hogy mindenik nemzetnek, városnak, és familiának. lehessen különos istenek, azokot pedig meg halhatatlan embereknek tartották lenni, hogy pediglen azok boldogok lehessenek, minden féle gyönyörüségben gondolták öket lenni, még atesti gyönyörüségeket sem hagyták ki, mivel azokot az Isteneket. nem tartották volna boldogoknak lenni, a gyönyörüségek nélkül. ugyan ezért is. az isteneknek példájokra valo nézve. arosz erköltsököt, és hajlandoságokot. szabadoson követték, de azzal meg nem elégedének. hogy öket. az égben. vagy a földön gondollyák lenni, hanem még öket látni is akarák, erre valo nézve bálványokot tsinálának. és azokot mint isteneket imádák, gondolván azt, hogy a bálványokban laknának, és azokot annál inkáb tisztelék, mentöl legg szebbek, és leg régiebbek valának a faragot képek.

Hasonlo volt a szolgálattyok avallásokhoz, nálok. ezen a két indulaton forgot minden. agyönyörüségnek szeretetin, és a testi dolgoknak félelmin, az ö áldozattyokot. mindenkor vendégség, és tántz követte, a komédiák, és atrágyédiák, a szüretkor valo vigasságal kezdettenek a bacchus tisztességére, az olimpiai játékokal az isteneket tisztelték, egy szoval agörögök, vallásbéli tselekedeteknek tartották ajátékokot, abékeséges idökben, leg inkáb azokban töltötték idejeket.

Az ö vallások nem tanyitá tehát. ajó erköltsöket, mint az igazán valo vallás, szentnek tartották közöttök, az ollyat, aki se gyilkos, se áruló nem vala, se aki az illyenekel nem társalkodot, aki az idegeneknek szállást adot, aki fogadását meg tartotta, aki az áldozatokra, és a játékokra sokat költöt, a vallást pedíg ugy tekintették, mint akereskedést, az isteneknek áldozatot adtak azért, hogy töllök meg nyerhessék kéréseket. de rosz élettyeket azért meg nem változtatták, nem hogy tiltották volna nékik, de söt még arra intették. hogy meg részegedgyenek a bacchus innepjein, korinthusban pedig ollyan aszszonyok valának. kik avénus tiszteletiért. mindeneket, magokhoz bé fogadtak

E szerént tisztelik vala tehát az ollyan isteneket, akiket kegyeseknek, és jó tévöknek tarták lenni, de apokol béli istenekel, és atöbbivel, a kiktöl féltenek. más képpen bántanak, azokot éttzakai áldozatokal, és irtoztato kegyetlen Cérémoniákal kivánták meg engesztelni, némelykor elevenen temették el az áldozatra valo embereket, némelykor gyermekeket ölének meg, gyakorta, az atya, a magáét aldozta fel, valamint az irás mondgya. azokrol., kik a molok bálványát imádták. affrikában, sok hellyeken, emég most is meg vagyon.

Annak a félelemnek kell tulajdonittani az illyen kegyetlen babonaságokot., ugy mint vért botsátani magábol, böjtölni, ahideg vizbe meg feredni, gondolván azt. hogy el fordithattyák magokrol. akülönös, vagy a közönséges veszedelmeket. és nyomoruságokot., a melyekel fenyegették öket abálványok, vagy az álom látások, azt gondolák, hogy az illyen áldozatok. a pestis, betegségek, égi haboruk. ellen, igen jó orvoságok, az illyen alkalmatoságokban, tsak hogy valamit a hasznos dolgokban el ne hadgyanak, inkáb haszontalant is tselekedtenek. ö nékik, avétekböl minden meg tisztulások., illyen nehéz babonaságokbol állot, atesteket, vagy vizel, vagy tüzel tisztitották meg, és bizonyos áldozatokot tettek, de ameg térés, vagy a meg bánás, emlékezetben sem volt.

Azon tsudálkozhatik valaki, hogy a görögök okosak lévén. oly goromba babonaságra adták magokot., és ollyan könnyen hittek annyi sok féle hamis profétának, de azt meg kell gondolni, hogy nagy sandor idejéig, nem igen mentenek vala elö atudományban., amesterségekben másokot valo meg haladtak, azö törvények bölcs volt. egy szoval. a mi az életet alkalmatossa, és kedvessé teheti. a nálok meg volt. de az elme futtatásra valo tudományokban, magokat nem foglalták, ugy mint, a géométriában, ástronomiában, phisicában, és azanatomiában, a Cháldéusok., és az égyiptum béliek, ezekhez valamit tudtak. de nagy titokban tartották, ezekröl példa beszédekel beszéltek, és ezekhez, sok haszontalan babonaságokot tettek,

Mint hogy ezek atudományok., leg inkáb, a probáktol, és agyakoroltatásoktol függenek, az idö folyási közöt, mindenkor tésznek azokhoz, ezért is, azok. soha abban atekélletességben nem voltanak, mint mostanában, azokot mostanában világosan tanittyák, és ami szent vallásunkal, jol meg egyeznek, amely tilt, minden babonaságot. mind azon által, még is elegen vannak ollyanok, kik a jövendö mondót örömest halgattyák, nem szollok a falusiakrol, vagy az együgyüekröl, hanem az ollyan aszszonyokrol, akik eszeseknek tarttyák magokat, és az ollyan emberekröl, akik tudosoknak tartatnak,

Mi vala tehát még akoron. amidön mind ezeket abolondságokot avallás tanyitotta,? amidön azokot a szerentse mondókot istenes embereknek tartották, amidön az ástrologia, necromantia, istenes tudományoknak tartattak.? hogy lehetet volna meg hazutolni azokot az áldózó papokot, és hamis jövendö mondokot akik sok féle probákal bizonyitották tudományokot, és akiknek az egész nemzetek hitelt adtanak, kételenek is valának nékik hinni, mivel nem tudhatták meg adolognak valoságát. de ha szinte meg tudták volna is, hogy mérték volna öket meg hazutolni.?

Nem tsak az izraélitáknak vala tehát hajlandoságok a bálványozásra, mivel ez a rosz, közönséges vala minden nemzeteknél, és azö kemény szivüségek, a mint az irás azt gyakorta hánya szemekre, nem abbol állot hogy inkáb ragaszkodtak volna a töb népeknél aláthato dolgokhoz, hanem, hogy annyi kegyelme, és tsuda tétele után Istennek, annyira ragaszkodtak azokhoz. valamint atöb népek, avalo ahoz nagy erö kivántaték, hogy a több népeknek rosz példájokot ne kövessék, mivel, midön valamely izraélita. a pogányok földére ment. mint hogy ót se nem áldozot, se a bálványokot nem imádta, azal vádolták, hogy semmi vallása nintsen, és a midön a menynek, földnek. teremtö Istenéröl szóllót nékik, azért meg tsufolták, és azt tudakozták hol vagyon azaz Isten. az illyen kérdéseket pedig nehéz vala elszenvedni, valamint Dávid maga mondgya. hogy bujdosásában. könyhullatásival táplálta magát, mert szüntelen azt kérdik vala ö tölle, hogy hol vagyon ate Istened, agyenge hitüek, az illyen kérdésekre. meg hagyták magokot gyözetni.

Mindennek hajlandosága lévén agyönyörüségre. a nevelé akisértetett, mivel apoganyok innepén lévö Cérémoniák igen gazdagok valának. és nagy kivánságok vala arra az iffiaknak, fö képpen aleányoknak hogy azokot a pompákot meg láthassák, és hogy miképpen tzifrázták fel az áldozatokat, miképpen tántzolnak, ót pediglen öket jó kedvel fogadták, házokban hitták. meg is vendégelték, ollyan husal, amelyet abálványoknak áldoztak, azután üsmerettséget tettek egy másal, a szerelem is odaelegyedvén atörvény ellen valo házaság lett avége, eszerént szinlé bé magát közikbe abálványozás, amelyet rend szerént, az aszszony, és a vendégség okozta, még mojses idejében láttyuk azt. hogy a mádiániták leányai, az izraélitákot, atisztátalanságra ingerlék, salamont, az idegen aszszonyok veszték el.

Lehet az is, hogy igen keménynek gondolák lenni az Isten törvényét, mivel nem vala nékik szabad másut áldozni, hanem tsak egy helyt, ót is az aaron familiájábol valo papok által, és esztendö által. tsak három nagy innepek vala, ugy mint, husvét, pünkösd, és a sátoros innep, epedig nem vala elegendö egy ollyan népnek, aki nagy bövségben élt, és ollyan tartományban. amely vigasságra indittya vala öket, azok pediglen kik a falukon agazdaságot üzték, nem gyülekezhetének egyébkor esze, hanem tsak innep napokon. azért, vagy az idegenek innepeire kelleték menni, vagy új innepeket kelleték nékik fel találni, nem de mi is keresztények, kik oly lelkieknek tarttyuk magunkot, amint hogy azoknak is kellene lennünk, ha valoságos keresztények volnánk, nem betsüllyüké gyakorta nagyobra atesti jokot, az örökös jóknak reménségénél,? és nem igyekezünké azon, hogy meg egyeztethessük az évangyéliumal bizonyos mulattságokot, a melyeket arégiek, azal ellenkezöknek tartották, és amelyek ellen, ami pásztoraink, szüntelen prédikálnak, avalo hogy utállyuk abálványozást, de azis valo hogy bálványozokot nem látunk, és már töb ezer esztendönél, hogy a bálványozás közüllünk ki veszet, nem kell tehát azt tartani, hogy az izraéliták ostobábak lettek volna atöb népeknél. azért hogy az Istentöl vett sokszori kegyelemért, abálványozást tellyeségel el nem hagyák, de azt is meg kell gondolnunk. hogy igen mélyen kelleték lenni bennek. az eredendö vétek sebének, mint hogy, annyi sok szent oktatások., és tsuda tételek fellyeb nem emelheték öket, aláthato dolgoknál ugyan is mi azt láttyuk. hogy más népek, ugy mint. az égyiptum béliek, és agörögök. kik másként tudosabbak valának., sokal nagyob vakságban valának ö náloknál.


24 Rész
Az Izraéliták rend tartásárol. szabadságokrol.
és a házi hatalmakrol.

A vallás után. az izraélitak rend tartásirol lehet egy keveset szolni, mivel ökk tellyeségel szabadok valának, fö képpen addig még királyok nem vala, senkit földes uraknak nem tartottak. senkinek hiteket le nem tették, se senkinek avadászat, vagy a halászat nem volt meg tiltva, ót vadásztanak, vagy halásztanak, ahol nékik tettzet, se annyi sok más féle tilalmazás nem volt közöttök, mint közöttünk vagyon, se mások alá nem valának ugy vettetve. mint nálunk vannak még az urak is, mivel azt láttyuk hogy vannak ollyan örökös fejdelmek, kik másoktol függenek, és más fejdelmeknél tiszttségeket is viselnek, ez igy vagyon, német, és olasz országban, nagy szabadságban élnek vala tehát az izraéliták, és mindenkor abban élhettek volna, hogy ha magok, elnem rontották volna magokot, ez is vala Istennek irántok valo szándéka, a mint neki tettzék, a midön szemekre hányatá samuelel, hálaadatlanságokot., királyt kérven magoknak, ezt gedeon is jol tudta, mert amikor királlya akarák tenni, azt felelé jelesen nékik, én nem lészek uratok, az Istennek kell uratoknak lenni,

Nem vala tehát azö országok, se monarchia, se áristocratia, se democratia, hanem amint josef mondgya teocratia, az, az, hogy az Isten maga igazgattya vala öket törvényével, amég azt meg tarták, addig, mind szabadságban, mind békeségben éltenek, de amidön az ellen vétének, azonnal nagy rendeletlenségben estenek, azért is mondgya az irás amidön rendeletlenségeket meg akarja mutatni, hogy abban az idöben izraelnek nem lévén királlya, ki ki azt mivelte. amit akart. az ollyan rendeletlenség. meg gyengitté, és az ellenség igája alá veté öket, mind addig, valamég az Istenhez nem fordulának, ollyankor meg szabaditót küld vala nékik, illyen állapotban valának abirák idejében, némelykor bálványozásban esvén, az ellenségek rabságát is azért elnem kerülték, abálványozást el hagyván, arabságbol is meg szabaditattak. végtére, jobban szereték urat választani magoknak, mint sem a szabadságban maradni. meg tartván az Isten törvényét.

Az ö szabadságok amaga határjában lévén, abban állot, hogy el követhették mind azt, valamit atörvény nem tiltott, nékik, és tsak annak parantsolattyát tartoztak végben vinni, nem lévén senkinek is másnak hatalma alá vettetve, atselédes gazdáknak pedig nagy hatalmok vala agyermekeken, és arab tselédeken,, a sidok közöt, sokan valának ollyanok, kik mások rabságában eshettek, atörvény szerént, abban pedig két okbol eshettek, aszegénység arra vihette öket hogy magokat el adgyák, vagy pedig alopásért, aki meg nem fizetthette alopot marhát, de ugy tettzik, hogy ez a törvény még más adoságokra is tzélóz, mivel Élizéus azért szaporittá meg az özvegy aszszony olaját, hogy meg fizetvén adoságát. meg menthesse gyermekeit arabságtol, avalo hogy a sidó rabok fel szabadulhattak hat esztendö mulva, ugy mint aszombati esztendöben., a ki pedig nem akart élni ezel a szabadságal, ötven esztendö mulva, ajubiléumkor fel szabadult., és agyermekeit szabadságban tette, meg is vala anékik hagyva. hogy arabjokal jól bányanak, és inkáb idegen rabokot tarttsanak, mint sem haza fiait, a soltárbol ki tettzik, mitsoda figyelmetességel valának arabok az urokhoz, valamint aszolga szemei vannak az ura kezein, ugy ami szemeink az uron. az az, hogy gyakorta tsak intésel parantsoltak nékik, és leg kisseb intésekre is kelleték vigyazni uroknak.

A sidoknak arabjokon egesz hatalmok vala, meg ölethették mikor akarták., ez a hatalom abban az idöben, a más nemzeteknél meg volt. mivel arabságot, a hadakozásnak hatalma hozta vala bé, amidön jobban szerették el fogni az ellenséget, és rabságban tartani, és szolgáltatni, mint sem ötet meg ölni, azért azt tartották, hogy ki ki ollyan szabad arabjával, hogy azt meg ölheti, ha arra érdemes, és hogy azoknak gyermekein hasonlo hatalmok vagyon,. mivel nem születtek volna, ha meg ölték volna az attyokot. e vala tehat fundamentuma az uraknak, a rabjokon lévö hatalmoknak, ezel ahatalommal ritkán éltenek viszá, mivel az önnön magok hasznok kötelezte öket arra, hogy rabjokot meg tarttsák. azokbol álván, egyik része joszágoknak. ugyan ezen ókbol is nem bünteté meg az Isten törvénye az olyat, aki meg ütvén rabját. egy nehány nap mulva meg holt az ütésben. az a maga pénze, mondgya az irás., arabját el vesztvén, magat büntette meg, és azt el lehet hinni, hogy a gazdája, nem meg ölni, hanem tsak meg büntetni akarta ötet, de ha arab meg holt a veréskor, azt el lehetet gondolni. hogy a gazdájának. szándéka volt hogy meg öllye, és azért atörvény vétkesnek itélte ötet, a romaiaknak továb ött száz esztendönél hatalmok vala meg ölni rabjokot. az adosokat meg foghatták. és a magok gyermekeit, három szor el adhatták, ezekre szabadságot adván nékik, a tizen két táblára irot törvény, amelyet görög országbol vitték volt el magokal, ugyan abban az idöben, amelyben a sidók viszá térének arabságbol. mint egy ezer esztendövel, mojses után.

A mi pedig a sidoknak, agyermekeken valo hatalmokot illeti, atörvény meg engedte nékik hogy el adhassák leányokot, noha mint egy házaság vala azaz eladás, valamint aromaiaknál, per Coemptionem. mind azon által. azt láttyuk Isaiásnál, hogy az atyák adoságban adták gyermekeket. néhemiás idejében aszegények gyermekeket el adták hogy élhessenek, mások meg azon panaszolkodtanak, hogy nem volt mivel viszá váltoniok gyermekeket arabságbol, azt is láttyuk, hogy hatalmokba volt meg öletni gyermekeket., valamint abölcs mondgya, fenyisd meg gyermekedet., de azt meg ne öllyed, avalo, hogy nem vala erre egész hatalmok. abirák hire nélkül, mint aromaiaknál, hanem atörvény tsak arra ád vala engedelmet az atyaknak, és anyáknak, hogy ha az intés nem használt, abirák keziben adhatták, az engedetlen. és rosz életü gyermekeket. és az ö vádolásokra valo nézve, halálra itéltettek, és meg köveztettek, ugyan ez a törvény meg volt az athénesbélieknél, amelynek evolt fundámentuma, hogy agyermek az attyátol vévén az életet, nem találkozhatik ollyan kegyetlen atya, aki gyermekét meg ölesse. ha azt meg nem érdemelné, igen hasznos is vala az illyen törvény, hogy fenyitégben tarttsa agyermekeket.

Felettéb is lattyuk azt, mitsoda sok rosz következet az atyai hatalom meg gyengülése miat. mivel a fiu, akár mely iffiu légyen is, de mihent meg házasodik, és ha az attya nélkül el lehet, már azt gondollya, hogy nem tartozik annyi tekéntettel néki, mint annak elötte, ez is az oka. hogy a familiák egy mástol ugy el oszlanak, és egy mástol nem függenek, az ollyan iffiak, ha gazdagok feslet életüek. és tékozlok, ha szegények, vándorloká lesznek. ha szinte nem szollok is ajó erkölcs meg romlásárol, de az illyen szabad akaraton valo járás, az országnak is sok roszat okozhat. mivel sokal nehezeb sok számu engedetlen, és egy más közöt meg hasonlot népet igazgatni, mint sem egy kevés számu tselédes gazdáit a familiának, akik az alattok valojokra vigyáztanak.


25 Rész 
Az öreg embereknek hatalmokrol.

Nem tsak az atyáknak. de sött még az öreg embereknek is nagy hatalmok vala az Izraéliták közöt. és atöbb népek közöt, még eleinte mindgyárt. tanátsokot, és birákot, az öreg emberek közül választottanak., innét neveztetének romában azatyák, és atanáts urak, ezért is valának oly nagy tisztelettel az öregekhez, amely szokást alacedemoniaiktol vették vala, ugyan is mi egyezik meg jobban atermészettel mint eza szokás, az iffiuság jo a munkára, és a fáradságra, az öregek pedíg tudnak oktatni, tanátsolni, és parantsolni, az iffiaknak ditsöségek az erejekben áll mondgya a bölcs, és az öregeknek tisztelete. afejér hajakban, egy iffiuban, akár mely jó elme légyen., de a tudomány, látás, és proba nélkül, nem elegendö, egy öreg ember pedig, tsak értelmes légyen, alátás, és a proba által, elegendö tudományu, azt az egész historiákbol láttyuk, hogy a mely országokot. az öreg emberek igazgatták, azok jó rendben voltanak, és hogy az igen iffiu fejdelmek uralkodása, nyomoruságos volt., azért is mondgya a bölts, jaj annak a földnek, a melynek gyermek akirállya, ezen nyomorúságal fenyegeté Isten asidokot. Isaiás által, mondván, hogy gyermek királyokot adna nékik, a tudni valo dolog, hogy az iffiuság, se nem békeséges türö, sesemmiben elöre nem vigyáz, arendet nem szereti, es tsak amaga gyönyörüségit, és a változást keresi.

Az Izrael népét, mihent felesedni kezdék, azöregek igazgaták, amidön mojses égyiptumban mene, azIsten parantsolattyábol, hogy a népet fel szabadittaná, az öregeket gyüjté esze, és ö elöttök téve tsudát, meg bizonyittására, küldetésének. az ipját jéthrot, meg vendégelven. az öregek mindnyájan jelen valának avendégségben, az Isten könnyebséget akarván adni mojsesnek., tanátsokot rendele melléje, mondván néki. hogy választana maga mellé, az öregek közül hetven embereket, kik anépet véle együt igazgassák. ebböl ki tettzik, hogy az öregek nagy tekéntetben valának, még a törvény elött, az irás, valahányszor agyülekezetröl, vagy a közönséges dolgokrol emlékezik, az öregeket mindenkor elöl tészi.

Ezért is mondgya a soltár, hogy az Istent ditsérni kel anép, és az öregek gyülekezetiben, a mely gyülekezetett, agörögök ecclésiának nevezték, és a deákok Concionak, vagy senatusnak, de idövel, az öreg névböl, titulust tsináltanak, azért a görög szóból, a papi név származot, és az deák szobol, az ur név, el lehet itélni abbol, hogy a sidok közöt. mitsoda idöben lévö embert számláltanak az öregek közi, amidön az irás aroboám tanátsit iffiaknak mondgya, akik is véle együt neveltettek vala, és akik véle együt tsak nem egy idösüek valának, roboám pedig abban az idöben negyven esztendös vala.


26 Rész 
Az Igasság ki szolgáltatásárol.

Az Isten meg parantsolta vala mojsesnek, hogy mindenik városban két féle tisztek legyenek rendeltetve, kik az igasságot ki szolgáltassák. és akiket sophétimnak, és soterimnak nevezték, abizonyos, hogy a sophétim néven. abirákot értették, de a sotérim nevet, egy nehány féle képen magyaráza avulgáta, tudni illik, magistri, praefecti, duces. praecones, a sidok traditioja pedig ezen anéven, érti aváros szolgait, tömlötz tartokot, és más illyen hivatalokot, kik abirák parantsolatit vitték végben, ezek atisztek lévitakbol állottak, és Dávid idejében. illyen tisztek, hét ezeren valának, ugyan ezeket abirákot állittá helybe josaphát, mindenik városban. és ezeknek ada ollyan szép oktatásokot, az irás azt mondgya, hogy jérusalemben, sok lévitákot, papokot. és tselédes gazdakot rendele., kik anagy dolgokot itélnék, anehéz, dolgokot, és kérdéseket pedig, amelyeket el nem igazithaták. aközönséges varosokban lévö birák. azokot ahetven öregekböl álló tanáts eleiben vitték, kik közöt elsö volt a fö pap, a sidok traditioja azt tarttya, hogy amely városokban halálra akartak itélni valakit. huszon három bironak kelletet jelen lenni atörvényen, és amidön pénzröl, vagy aláb valo dologrol volt a törvény, tsak három biró kivántatot, akirály volt pedig az országban a fö biró, valamint samuelnek mondá anép, adgy királyt nékünk, a ki minket itéllyen.

A törvénykezesnek helye aváros kapujában volt, a birák oda gyülekezvén ót tettek igasságot, mert mivel hogy az izraéliták mind munkás emberek valának, akik reggel a munkára mentenek, és estve tértenek viszá, leg inkáb aváros kapujában találkoztanak együt, azt nem kell tsudálni, hogy városokban lakván, mezei munkások valának, mert nem ollyan városok valának azok, mint a mi fö városaink, akiknek akörül valo tartományokbol kel élödni, hanem azokot mind munkások lakták, akik a körül valo földet mivelték, mint hogy pedig anép igen böv volt., avárosok szamais feles volt, tsak ajuda nemzettségének az osztáskor, száz tizen ött város jutot, azután meg mennyit épithettek, mindenik városnak pedig falui valának, kik tölle függöttek. ezekböl el itélhetni, hogy a városok sürüen, és mezei városok valának.

A görögöknél, és a romaiaknál, minden féle dologért a város piattzára gyülekeztek, mivel kereskedök valának, a mi eleink idejében, mindenik urnak akastéllya udvarában gyülekeztek., mind azok kik tölle függöttek, innét is neveztetnek a fejdelmek udvarai,

Mint hogy anap keleti országokban afejdelmek inkáb el zárják magokot., azért minden külsö dolgokot, az udvarház kapujában folytattyák, az Ester historiájábol ki tettzik. ez a szokás, hogy a régi persiai királyok. idejében. a kastély kapuja volt. az udvarlo hely.

Meg volt még apátriárkák idejében az a szokás, hogy aváros kapujában folytatták, aközönséges, és akülönös dolgokot, ábrahám, a hebron városanak a kapujában alkuvék meg atemetöje iránt, mind azoknak hallottára, kik akapun, ki s’bé mentek, a midön a hémor fia sichem, el ragadá dinát, szövettséget akarván tenni az Izraélitákal, aváros kapujában közlék szándékjokot a népel, aruth historiájábol világosan ki tettzik, hogy mi formában mentenek végbe aközönséges dolgok, mivel bóóz, feleségül akarván el venni ruthot, aváros kapujában le üle. és aruth leg közeleb valo attya fiát ót látván el menni, meg álittá. és az öregek közül maga mellé bizonyságul vévén, mindnyájan ót le ülének, és elöttök szándékát ki tévé, és azután aruth attyafia booznak engedé amaga jussát, ollyan formában, amint atörvény parantsollya, tudni illik. hogy a fél lábárol asaruját le voná, emeg lévén, booz, bizonyságul hivá mind az egész népet, ahonnét láttyuk, hogy sok nép gyülekezet vala oda, rend szerént nem lévén szorgos dolgok, akapunál mindenkor feles nép találkozék, azon kivülis egymást mind üsmerték, egymásnak attyafiai voltanak, és igy, egyik a másikának dolgában része volt,

Lehet hogy az illyen közönséges dolgokot irásban tették, noha az irás másut nem szol az illyen irásrol., hanem atobiás és a jérémiás könyvében, jérusálem el pusztulása elött, kevés idövel, atobiás könyveben láttyuk az adosságrol valo levelet, a házaságrol valo Contractust, és donatiot, ajérémiás könyvében. valamely joszágrol valo Contractust, atörvény nem parantsolá amás féle dolgoknak. irásban valo tételét, hanem tsak a feleségtöl valo elválást, mind azon által, ha irásban nem tették is, azö Contractusok jó volt, mivel mindenek elött tsinálták, hogy ha aruth attyafia viszá akarta volna vonni igeretét, az egész bethlehem városa ellene támadot volna, jelen lévén avárosnak egy része, aboozzal valo Contractus tsinálásakor, akik pedig jelen nem voltanak. másoktol meg hallották.

A romaiak, sok ideig nem tették irásban akülönös kötéseket, nem tartván attol hogy valamely kötés bizonyság nélkül légyen, a midön Ceremoniával mondottak ki bizonyos dolgokot aváros piattzán. az egész nép elött, betsületes és emberséges bizonyságok hallattára, az illyen kötések közönségesebbek valának, mint sem egy notarius elött valo mostani kötések.

El mondhatni hogy a sidoknál. aváros kapuja ollyan volt., mint aromaiaknál, aváros piattza, akik élést vittek avárosban, akapunál árulták, ezért is mondá Elizéus hogy holnap igen olttsu lenne az élés a samaria kapuja elöt. a kapunál lévö piatznak pedig, nagynak kelletet lenni, mivel ácháb király. négy száz hamis profétákot gyülekeztete apiatzra, gondolom hogy atöbb városokban hasonlo piatzok valának, és hogy akapuk felet épületek valanak. ahová gyülekeztek abirák, mivel az irás azt mondgya, hogy bóóz fel menvén a kapu feli, ót le üle. és hogy Dávid midön meg hallá az absolon halálát, fel mene akapu felet valo házban. és ót siratá, azt is el hihettyük, hogy az illyen házakban gyülekeztenek esze, atitkos végezésekre. söt még jérusalemben. atemplom kapujánál tették a birák az itéletet, ennyi sok példa után, ne tsudállyuk, ha az irás annyi sok helyt emlékezik akapurol. amidön a közönséges gyülekezetröl, vagy tanácskozásrol szól, az Évangyéliumban. apokolnak kapuji. a sátánnak országát, és hatalmát jelentik,

Mind azon által, akár mely jonak láttassék nékünk lenni az izraéliták közöt, adolgok folytatásának formája, de azt ne gondollyuk. hogy közöttök. hamis perlekedés, huzás, vonás, és igasságtalanság ne lett volna, az illyen gonoszság együt jár az emberi meg romlásal, de föképpen, anagy városokban, agonoszság is nagyob, David ki szaladván jérusalemböl, az absolon fel támadásakor, elönkbe adgya, hogy aharag, és az egyenetlenség a jérusalem falain sétalnak szüntelen, avarosban pedig, anyomoruság, és az igasságtalanság. az uttzáin, az usora, és atsalárdság, de azt el hihetni. hogy se annyi perlekedések, se azok ollyan közönségesek nem valának közöttök mint mi közöttünk.

Mint hogy atörvény mind avilági, mind avallás béli dolgokot egyaránt rendelte, azért különös székek nem is valának, amely biró avallás béli dolgokrol végezet, ugyan azon biro igazitotta el avarosi peres dolgokot is, erre valo nézve, keveseb külömbözö tiszttségek, és tisztek kivántatának ahoz képest, mint sem mostanában vannak nálunk. mivel mostanában tiszttség nélkül lenni, és tsak ajoszágot miveltetni, szégyennek tarttyák, minden tiszttségre, és méltoságra vágy, és ugy tekéntik atiszttségeket. valamint amesterségeket, amellyek után élhessenek, vagy is ugy, mint ollyan titulust, amely meg külömbözteti öket atöbbitöl. de ha valojában. meg visgálnok tsak aleg szükségeseb hivatalokot, meg látnok, hogy igen kevés tiszt viselö személyek kivántatnának azokhoz.

E szerént tselekedtenek régenten, föképpen asidok, mivel Josué idejében tsak négy közönséges tiszttségnek látom anevét, ugy mint Zékénim, ezek tanátsok valának, rásim, a fökk, Sophétim, abirák, sotérim, kik atörvényt végben vitették.


27 Rész 
A hadakozásrol.

A törvényes dolgok után., ahadakozásrol beszélhetünk, az Izraéliták közöt, minden fegyver viselö volt, még aléviták és apapok is, bananiás pap, ajosada fia, leg hireseb vala a dávid vitézi közöt, és joáb után, a salamon hadának fö tiszttye lön, hadi embereknek tarták tehát mind azokat, akik azt az idöt el érték hogy szolgálhassanak, husz esztendös korában pedig, ki ki tartozot hadban menni, és készen lenni leg elsö parantsolatra, nem ugy volt nálok, mint mi nálunk, hogy a papoknak, szerzeteseknek., a fegyver meg lett volna tiltva, de még ezeken kivül, sokan vannak, akik nálunk hadban nem mennek, ugy mint avárosiak, kereskedök, mester emberek. a sok szolga. ökk pediglen. mindnyájan. vagy munkások, vagy parasztok valának, kik iffiuságoktol fogvást, a munkában, a fáradságban töltötték élettyeket. azt is ellehet hinni. hogy a fegyver forgatásban öket gyakoroltatták, leg aláb dávid, és salamon idejektöl fogvást, romában. minden városinak ahadakban kelletett menni, és ótt szolgálni bizonyos ideig, ök nem is mondgyák vala. hogy hadat kell gyüjteni, hanem választani, delectum habere mert elegendö hadgyok vala. az izraélitaknál nem vala nehez dolog ahad tartás, mert az ország kitsid lévén, az ellenség földgye pedig oly közel, hogy amely nap az ellenségre mentenek. ugyan azon nap. ki ki amaga házához viszá térhetet, leg aláb más nap.

A fegyverek hasonlitot agörögök, és aromaiak fegyveréhez, ök széllyes, és rövid pallost viseltek, nyilat, dárdát, és lánttsát, aparittya közönséges volt nálok, agábán városa béliek, ollyan parittyások valának, hogy tsak egy ször szálat is meg találtak akövel, saul mindenkor egy kopját tart vala kezében, hogy ha tsak hadban nem mentenek, egyébkor fegyvert nem viseltenek, amidön Dávid nábál ellen akara menni, azt parantsolá ahadának, hogy kössék fel pallosokot. tsak éppen, a németeknél, és a gallusoknál volt az a szokás, hogy mindenkor fegyvert viseltenek.

A sisak, vas derék, és apaiss, oltalmazo fegyverül vala nálok, agoliáth fegyvere rézböl vala. de ugy tettzik hogy az illyen fegyver ritka lett volna az izraéliták közöt abban az idöben, mivel saul király, amagáét akará adni davidra, noha idövel ugy meg szaporodék, hogy oziás király. az egész hadának adhata illyen fegyvert. ám bár, három száz ezer emberböl állot is az ö hada, ugyan ez a király is tétete ollyan hadi eszközököt a jerusálemi tornyokra, a melyekel nagy köveket lehete hajitani.

Az elsö idökben, az izraéliták hada, gyalogságbol állott, valamint a görögöknél, és aromaiaknál, mivel aló nem igen szükséges ameleg országokban, ahol mindenkor szárazon járhatni, söt még haszontalan a hegyek közöt, de a hidég országokban szükséges arosz utak miat, és az ollyan országokban. ahol nagy pusztaságok vannak. ahol a faluk, és avárosok. mesze vannak egy mástol.

A királyok idejében, kezdének az izraéliták, lovas hadat tartani, mint hogy az absolon fel támadásának az elsö jele a vala, hogy lovas hadat, és fegyveres szekereket kezde gyüjteni., mind azon által, a hartzot el vesztvén, öszvérre üle hogy el szaladhasson. salamon gazdag lévén. egyiptumbol hozat vala lovakot, és negyven ezer lovakot tartot amaga istáloiban, a mellet tizen két ezer szekeret., ezek ahadi szekerek. hihetö ollyan szekerek valának, valamint agörögöké. ugy mint, kétt kerekü kis szekerek, amelyeken. egy vagy kétt ember állott, de mint hogy a következendö királyok a salamon költtségit nem követheték, azért, midön aszükség hozta magával, egyiptumba küldöttek segittségért. és ollyankor az irás, mindenkor tészen emlékezetett alóról, hihetö, hogy Ézékiás idejében asidoknak nem vala lovas hadgyok, mivel rabsácé tsufságbol mondgya vala nékiek, jöjjetek az én uramnak, az assyriai királynak szolgálattyára és én néktek két ezer lovat adok. hogy ha találkoznak közöttetek ollyanok., kik azokra ülhessenek.

Az irásbol nem láttyuk. hogy mitsoda fordulásokot, és mitsoda formában rendelték ki az ezereket, noha sok hely tészi fel, aki rendelt hadat,. hanem azt láttyuk, mitsoda formában táboroztak, és mitsoda rendben jártak, erröl szép példát látunk, mojses idejében, apusztában valo táborozásokkor, annak a sok számu népnek. számát jol tudták, ki ki el volt rendelve, a maga nemzettsége közi, és mindenik nemzettségnek különös hellye vala, ez iránt. apátriárkák születéseknek rendire vigyáztanak, trombita szonál utoztanak., mindenkor egyenlö rendbe indultanak meg, és egyenlö rendben szállottanak meg, a frigy ládája pedig. mindenkor atábor közepin volt. atáborban lévö tisztaságra igen vigyáztak, a prédán, és a nyereségen igen kaptak a sidok, valamint atöb népek, mivel azt nagy betsületnek tartották.

Josué idejétöl fogvást. akirályok idejéig, ahad vezérlés azt illette, akit anép választotta arra, vagy akit különösön az Isten küldöt arra, ugy mint othonielt, gedeont. meg másokot, de a népnek, tsak az a része engedelmeskedet annak a fönek, a mely azt választotta, vagy a melynek., az Isten meg szabadittására küldöt valakit, a más része anépnek, szabadságával viszá élvén, az ellenség kezében is eset gyakorta, ugyan ezen ókból kivánák hogy királyok lenne, aki ne tsak igasságot szolgáltatna nékik, hanem aki a hadban vinné öket, és hadakoznék érettek, amidön a szükség kivánta, akirály anépet esze gyüjtötte, és bizonyos számu hadat tartot mindenkor. készen, saulnak három ezer fent álló hada vala. dávidnak ahada, tizenkét seregre vala osztva, mindenik sereg hoszon négy ezer emberböl állot, és ezek rendre tettenek szolgálatot. mindenik sereg egy holnapig szolgált, josaphát, a dávid országanak harmadik részit nem birta, de még is az ö hada tizen egy száz hatvan ezer emberböl állot, nem számlálom azokot, kik az eröségeket örizték.


28. Rész. 
A királyokrol.

A királynak hatalmában állot. meg kegyelmezni. vagy meg öletni vétkeseket minden törvény nélkül, ezen hatalommal öleté meg dávid azt, aki azal kérkedék. hogy sault meg ölte volna. és mind azokot. kik meg ölék isbosethet, az izraelnek királyai, adot vetettek még az izraélitákrais, a roboamra valo panaszbol ki tettzik, hogy salamon nagy adót vetett volt anépre, de ezen kivül, a királyok hatalma meg vala határozva., ugy tartoztanak atörvényt meg tartani valamint mások. nem is vala szabadságokban, hogy ahoz valamit tegyenek. vagy abbol el vegyenek. azt nem is láttyuk, hogy valamellyik közüllök uj törvényt tsinált volna. házoknál pedig igen közönséges életet éltenek., de midön valahová mentenek, sok kiséröjök vala, azirás, az absolon fel támadásának, azt az elsö jelit tészi fel. hogy ötven embert jártatot mindenkor maga elött.

Ezek a királyok, a magok gazdaságokbol éltenek, valamint mások, hanem hogy több földgyök., és marhájok vala mint sem másoknak, avalo hogy adávid gazdagsági közi, sok aranyat, és ezüstöt számlálnak. de oda számlállyák. a szánto földeket, és a szöllököt is, a sok olaj, és fige fáit, ökreit, tevéit, szamárit, és juhait, az illyen majorságokbol tartották. tselédgyeket, salamon idejiben., tizen két fö tisztartok valának, el osztva az egész országban, mindenike tartozot sorra, az udvarát el tartani egy holnapig, az udvar költtségire pedig minden naprá kilentzven véka liszt, harmintz ökör, és száz júh kivántaték, illyen költtségel., ött ezer embert. lehetet el tartani, mint hogy pedig ezek nem állottak pénzben, és nem pénzül szedték fel az élést, azért nem is vala szükség annyi sok tisztre, mint mostanában. a fejdelmek tartanak. ez igy lévén, az ezüst. és az arany aládában maradot, vagy más állapotokra költötték.

Ezen okbol vala dávidnak, és salamonnak oly nagy gazdagságok, dávid el készitté mind azt, ami atemplom épületihez kivántaték, a melynek költtsége, fel ment száz nyolczvan ezer tálentum aranyra, és egy millium tiz ezer talentum ezüstre, amely summa. német forint szerént. tészen, ött ezer, nyolcz száz, harmintz négy millium, nyolcz száz, harmintz négy ezer német forintot, de még ezen kivül nagy kintset tétete a bóltban ahová temetkezék, igen sok udvar házakot épitette salamon. sok varosokot meg erösitte, a libánum erdejéböl épitetett házánál., minden hazi eszközök, és edények, tiszta aranybol valának, ezeken kivül két száz nagy paisokot tsináltata tiszta aranybol, mindenikének az árra, fel mégyen, hat ezer, ött száz német forintra, még ezeken kivül, a három száz kerekdéd paisokot. fel számlálhattyuk mindenikét. három ezer német forintra.

Hogy ha a salamon jövedelmét egészen tudhatnok. ezeket nem tartanok soknak, mivel tsak akereskedésböl minden esztendöben fel vett hat száz hatvan hat talentum aranyat. a mely többet tészen huszon egy millium, ött száz ezer német forintnál, azon kivül, az egész izrael népe, és az idegenek adoznak vala néki, arabiának nagy része, és az egész syria, mivel az ö birodalma, egyiptumtol fogvást, az eufrates viziig tartot. és ezek agazdag országok, minden esztendöben sok arany, és ezüst edényeket drága matériákot, fegyvert, fü szerszámot, lovat, és öszvért küldenek valanéki ajándékba, ebböl el lehet itélni, hogy honnét vala krésus királynak az a nagy gazdagsága, akinek. tsak nem oly nagy birodalma vala. mint a salamoné, abban az idöben pedig. az arany, és az ezüst. nem vala annyira el terjedve avilágon, a görögöknél kevés volt, olosz országban. és más részeiben europának. éppen nem vala, ki veszem spanyol országot a hol bányák valának.

Állapodgyunk meg itt egy kevessé, és visgállyuk meg a salamon ditsöségét, mivel kedves dolgot fogunk ót látni, olvassa el ámbár akarki az egész historiákot, de ollyan példát nem talál. hogy az egész világi jókk, és gyönyörüségek ugy együt lettenek volna, mint asalamon életeben, mivel ö iffiu, és szép termetü lévén, nagy bölttséségü, és tudományu vala,. hire pedig oly nagy, hogy minden felöl akirályok követeket küldének hozája, hogy halhassák az ö nagy bölcseségét, és egy nagy királyné maga személyében mene látogatására, ö nagy birodalmat birt. nagy békeségben, gazdagab és szebb ország nem volt országánál, nagy udvara volt. drága palotákban lakot, bé töltve gazdagságokal, minden féle gyönyörüségekben uszkált, minden féle kivánságit bé tölthette, természet szerént szolván, boldognak tarttyuk az illyen embert, mind azon által. abizonyos, hogy boldog nem volt, a mint maga is mondgya, láttam hogy a gyönyörüség, és a vigasság ollyan mint az árnyék, és hogy az én munkáim tsak hejában valoságok. és sziv béli szomoruságok, valának. Eccl.2.4.

A salamon, és az ö népe boldogsága által, kétt dologra tanittya az Isten az egész emberi nemzetet, elöször meg mutattya azt, hogy tellyeségel bé töltötte igéretit, nagy bövségel, meg adván az izraélitáknak mind azokot ajókót, amelyeket meg igérte volt az attyoknak., ugy hogy senki ne kételkedgyék azután abban, hogy meg ne jutalmaztassa mind azokat kik ötet szolgállyák, és parantsolatiban járnak, az illyen bizonyság szükséges vala az embereknek, kik tsak aláthato dolgokot tekéntik, azért, hogy annak idejében, mind a láthatatlan jókót, mind a más életben valo meg jutalmaztatást hidgyék, de mind azon által, az Isten bé töltvén nagy bövségel az izraélitákot, mind azokal ajokal, amelyek ez életet boldoggá tehetik, ada az embereknek arra mind módót, mind értelmet. hogy a világi jokot meg üsmérhessék, és azoknál a fellyeb valo jokra emellyék reménségeket, mert ugyan is kitsoda az? aki ezéltben aboldogságot remelhesse el érni, ha maga salamon boldog nem volt, ki kételkedhetik abban hogy tsak hejában valoság ne légyen, evilági boldogság, a midön ö maga aztot annak vallya. lenni, másodszor, ez a példa meg mutattya, hogy a világi jók, nem tsak mulandók, de még veszedelmesek, azok a szivet bé nem töltthetik, de söt még meg ronthattyák, mitsoda okból tarthatnok mi azt magunk felöl, hogy mi jobra forditanok azokot ajókót, az Isten kedves népenél, akit ugy tettzik, hogy inkáb illette az illyen jó, mivel anéki meg is vala igérve, mitsoda vak meröség volna azt magunkal el hitetni. hogy mi nagyob meg türtöztetéssel volnánk agyönyörüségekben abölcs salamonnál,? aki is annyira el merüle az aszszonyokhoz valo szeretetben, hogy ezerig valo aszszonyokot tarta. az Isten törvénye ellen, a mely szeretet abálványozásban ejté ötet, anép pedig követé rosz példáját, ugyan azon idötöl fogvást, az izraeliták szokási, meg kezdének romlani.

De söt még az Izrael országának, a juda országátol valo el szakadása. is sok roszat okoza, noha, sokal nagyob veszedelemben vala. az izrael országa, ahol uralkodék abálványozás, akut feje minden féle vétkeknek, az árulás, partolás. ót gyakorta történt. ajuda országában pedig, akorona meg marada, adávid nemzettségében, ótt egy nehány Isten félö királyok valának., apapok, és aléviták, mind oda gyülekezvén, atörvényt is meg tartották a vallásal együt.

Az utolso idökben, atörvény meg vetésben lévén, az idegenekel igen kezdének társalkodni, föképpen amidön segittséget keresének nálok, ahadakozásokban., ezért is hányák szemekre oly gyakorta a proféták, az Istenben valo kevés bizodalmokot. az idegenek pedig, a kiket leg inkab keresték. az assyria béliek. és az égyiptum béliek valának, ugyan ezek is voltak leg hatalmasabbak. abban az idöben, hogy pediglen ezeknek tettzhessenek. követik vala ezeknek szokásit, és bálványozásit, ugyan ezen nemzeteknek sorsokot követé az izraéliták nyomorusága., amidön az egyiptum béli erö el esék, és az assyriabéliek hatalmasoká lének.


29 Rész 
A sidok rabságban valo létekröl.

Ezek láttzanak tehát nekem leg nevezetesebbeknek lenni. az izrael szokási, közöt, a melyek fent valának. mind addig, valamég az idegenekel esze nem elegyedének., se apogányok alá nem esének, hanem szabadságban birják vala országokat., nézük meg már mostanában, az ö utolso állapottyokban valo léteket, a babiloniai rabságtol fogvást, az ö egészen valo el pusztulásoknak. és el szélyedéseknek idejéig, noha ez ugyan még azon nemzet legyen is, és azon szokást tartottais, mind azon által. abban nagy külömbség találtatik.

Elöször, az utolso idökben, tsak sidoknak neveztetnek, a mint is hogy tsak ajuda országa vala még fent, amidön jérusálemet el pusztitták, már annak elötte száz esztendövel, samária puszta volt, és amás tiz nemzettséget sálmánázár rabságban vitte, a kiket izrael országának nevezték, és noha abenjámiták, és a léviták ajuda országához számláltattak is. de tsak sidoknak, és judeának nevezték.

Josiás halálátol fogvást, ez az ország., amaga el pusztulására siete, sok számu sidok az országot el hagyák, és az ámmoniták, moábiták, és más nemzetek közi menének lakni, a Cháldéusok. jérusálemet meg vévén., rabságban vivék. mind azokat, kik legg nevezetesebbek valának, és tsak a szegényeket hagyák meg, hogy a földet mivellyék, de kevés idö mulva., ezekis égyiptumba takarodának.

A kiket pedig babiloniában vitték., azok a király, és a maradékinak rabságában maradának., mert abban az idöben ollyan vala a hadi törvény, hogy mind azok, akiket fegyveresen fogták el, vagy a mely város magát fel adta, vagy erövel vették meg, mind ezek agyözedelmesnek rabjai valának, atroja meg vételekor, mindenek rabságban esének, még hecuba királyné is, leányával együt.

A romai, és agörög historia. tele illyen példákal. a romaiak, az el fogot királyokot vasban tették, és gyakorta meg is ölték azután, anépet pedig akotya vetyén el adtak, és a földet, romához tartozando népnek ki osztották, az izraélitákal, nem bántanak illyen keményen az assyriabéliek, némellyeknek közüllök nagy szabadságok vala, valamint tobiásnak, gazdagokis valának, valamint joákim, a susánna ferje, ki tettzik a susánna historiájábol, hogy rabságokban is atörvényeket követték, birót tehettek, akinek lehete halálra itélni.

Mind azon által, lehetetlen vala, hogy az idegenekel valo esze elegyedések, nagy változást ne okozna szokásokban, mivel ök leg inkáb arra vigyáztanak, hogy atöbb nemzetekel. semmi képen esze ne elegyedgyenek, mind azon által, sokan közüllök abálványozásra adák magokot, meg tiltot hust ettenek, és idegen nemzetekböl valo feleségeket vevének, és vegtire. anyelveket is el felejték, ugy anyira, hogy hetven esztendeig tartó rabságok után, a sidó nyelvet nem értették, és azt, tsak az irás tudok értették, valamint mostanában adeák nyelvet. közönséges nyelvé lön pedig közöttök, a syriai, vagy Chaldeai nyelv, valamint adaniel irásit láttyuk, azután abetüket is meg változtaták, és arégi betük helyet., a melyeket meg tarták a samaritánusok, a Cháldéusok betüivel éltenek, amelyeket mi hebraicus betüknek nevezük.


30 Rész
A sidok fel szabadulásokrol., és hogy mitsoda
állapotban valának apersák alatt.

Cyrus fel szabadittá öket, és szabadságot ada nékik. hogy judéában viszá mehessenek, és atemplomot meg épithessék, akoron mindnyájan viszá nem térének. hanem babiloniában meg maradának, és akörül valo helyekben, akik pedig egy szers mind viszá tértenek, azok igen kevesen valának, leg elöbször, akiket viszá vive Zorobabel, nem valának ötven ezeren, oda számlálván. az aszszonyokot., és agyermekeket, mitsoda nagy külömbség vagyon ezen ötven ezer szemely közöt. és akik ésdrásal is viszá térének, mint egy tizen ött százan, holot josaphátnak tsak fegyver foghato embere meg volt tizen két száz ezer., lehet hogy az után is viszá mentenek valamely kevés seregel.

Hazájokban érkezvén, azon igyekézének, hogy ki ki amaga örökségét kezihez vehesse, és meg tarthassák magok közöt a familiákra el osztot joszágokat, erre valo nézve. azon munkálodek esdrás, hogy a familiák gyenelogyiáit rendbe vehesse. a melyekben, leg bövebben tészi fel, a juda, lévi, és benjámen nemzettséginek gyenelogyiáit, és azoknak lako hellyeit, hogy pediglen jérusálem városa fel épülhessen, és népes lehesen, mind azokot bé fogadák, akik ótt akarának lakni. avalo. hogy ezel az osztásnak rendét esze keverék, de az igasság hozá magával, hogy a jelen valók, birhassák azoknak joszágokot: kik nem akarának viszá térni az országban, evolt az oka, hogy szent josef galiléai názáretben lakék. noha az ö familiája bethlehem városábol származot, ajövendölö anna jérusalemben lakék, noha az Aser nemzettségéböl volt, ez igy lévén tudta ki ki amaga nemzettségét, és meg tartották vala gyenelogyiájokot, valamint ajosef gyenelogyiájábol ezt láttyuk, noha ö tsak egy szegény mester ember vala közöttök.

Az ö viszá térések, és meg telepedések után. leg elsö gondgyok avala, hogy egészen meg vállyanak az idegenektöl, és hogy meg tartassák atörvényt, amely tilttya az idegenekel valo házaságot., de söt még ollyan nemzetekre is terjeszték atilalmat, akikel atörvény nem tiltotta aházaságot, ugy mint az égyiptum béliekel. az ammonitákal, és amoabitákal, de mint hogy meg probálták vala, a salamon példájábol, hogy mitsoda rosz következet, az illyen szövettségekböl, azért, aközöttök lévö bölttsek, jobban szereték. a törvént illyen képen magyarázni, és ki terjeszteni, hogy annál szorosabban tartassék meg, apapok leg inkáb tarták meg ezt atörvényt, nem vévén mást, hanem ki ki amaga nemzettségéböl valo személyt, josef fel tészi, hogy még az ö idejében mint vigyáztanak erre apapok, közönségesen szolván. asidok soha ollyan hüségel nem voltanak az Istenhez, mint abban azidöben, annyira is meg rémitette vala öket az Isten ostora, és aprofétiáknak az iránt valo bé tellyesedések, hogy arabságbol valo meg szabadulások után, soha többé nem hallatot abálványozás közöttök.

Az elsö persiai királyok alat, igen nagy nyomoruságban valának, aszomszédságokban lévö nemzetek hozájok irigységel valának, fö képpen a samaritánusok; mindenkor veszedelemben forgottak, mindenkor várhatták magokra ahalált, leg kisseb parantsolattyára akirálynak, valamint azt láttyuk, hogy ámán mitsoda parantsolatot nyert vala akirálytol, és hogy mi formában menté meg öket ahaláltol esther, atemplom épittésit pedig husz esztendö mulva végezék el, viszá jövetelek után, hogy pediglen jérusálem városát kö falal, körül vegyék, arra hatvan esztendö kivántaték, és igy, nyolczvan esztendö mulva állának helyre, könnyen el hihettyük. mitsoda szegény ország vala, a, mivel herodotes, abban az idöben élvén, syriát, pheniciát, pálestinát, és Cyprus szigetét, tsak egy gubernátorság alá tészi. és ezek dáriusnak tsak három száz ötven tálentumot adnak vala adoban, tsak annyit. mint aleg kisseb tartomány, holot tsak egyedül a babiloniai tartomány, ezeret fizetet, de már aromaiak idejében pálestina többet fizet vala, mivel hérodesnek 760 tálentumot adozék, amely tészen, hét száz, ötven ezer forintot,

A sidok, lassan, lassan fel kezdének épülni, és apersak birodalma alat, a magok törvények alat éltenek, respublica formájára, a fö pap, ahetven egy tanátsokal igazgattya vala anépet, az ország meg népesedék, és aföldet mivelni kezdék. valamint az elött, abövség. helyére jöve, oly nagy békeségben, és tsendeségben is valának, 300 esztendeig. hogy semmi háboruság nem lett közöttök, ez is az oka, hogy az irásokban, néhémiástol fogvást, amakabaéusokig, oly nagy üreség találtatik, azIsten temploma tiszteletben vala még az idegeneknél is, és oda sok ajándékot küldenek vala, egy szoval a sidok oly nagy boldogságban valának fel szabadulások után, hogy a proféták, amidön arrol szolnak. amessiásnak. fényeségel valo uralkodásához hasonlittyák.

A görögök abban az idöben kezdék üsmerni a sidokot égyiptumban, és syriában, ahová sokat jártanak, és ez az üsmerettség szent justinus, és az alexándriai szent kelemen szerént. nékik nagy hasznokra fordula, mivel agörög poéták, atörvény tsinálok, és a filosophusok, aleg jób tudományokot, a sidoktol vevék, a mint is solon, sokat lakván égyiptumban. a mely törvényt ada azután, az athénes bélieknek. amojses törvényéhez nagyon hasonlitot, pythagorás egyiptumban sok ideig lakék, onnét babiloniában mene. Cambys király idejében, ahol asidokal társalkodhatot, pláto sok esztendökig tanula egyiptumban. és sok szép dolgokot mondat socratessel, amelyek hasonlitnak a mojses tanyitásához., könnyen el is hihetni. hogy amit mojses tanyitot, ö annak valamely részit tudhatta.

Valamit pláto atörvényiben fel tészen. aztot mind követték a sidok, ugy mint., hogy ki ki amaga munkája után élyen, pompa, és nagy vágyodás nélkül., leg föveb jonak tarttsa az igasságot, el kerülvén a változtatást, és az ujságot, azt észre lehet venni, hogy a mitsodás böltseségü embert kiván, egy ország igazgatására, azal, mojsesre, dávidra, és salamonra tzélozot, sok helyeken is tészen fel holmi ollyan tráditiokot, az embereknek holtok után valo meg itéltetésekröl. és amás életröl, amelyek valoságos részetskéi, az igazán valo tudománynak, hogy ha pláto, és atöb görög bölttsek. nem a sidoktol hallották is ezeket anagy igasságokot, leg aláb azokot meg halhatták más egyéb nap keleti tudosoktol., akik közeleb lévén az emberi nemzet eredetéhez, és régieb irások is lehettek kezeknél, mint sem agörögöknek, azok inkáb meg tarthatták atráditiokot, amelyek, ám bár, fabulákal valának is esze keverve.


31 Resz
Hogy mitsoda állapotban valának a sidok.
agörögök birodalmok alat.

Nagy sándor sok országokot meg hodoltatván, a sidok is birodalma alá esének, és agörögök jobban kezdék meg üsmérni. ezt a nemzetet, eztet josef bizonyittya Cleárcesel, az áristotélles, és hecates abderites tanitványával, a sidok valamint apersák alat, ugy a macedoniai fejdelmek birodalmok alat is, amagok törvényekel éltenek, de mint hogy, a syriai, és az egyiptumi királyok közöt laktanak, hol egyikének. hol amásikának kelletet engedelmeskedniek, a melyik akettö közül eröseb vala, és ezek akirályok, hol jól, hol roszul bánnak vala vélek, nagy sándor nem kételkedvén hüségekben, nékik engedé a samaria tartományát, és azt azadó alol fel szabadittá, alexándria városát meg épitvén, sidokal meg telepitté, ollyan törvényt, és szabadságot ada nékiek, valamint atöb lakosoknak, ugy anyira, hogy ök is amacédoniai nevet viselék, avalo hogy a ptoloméusok közül az elsö, meg vévén jérusálemet sok számu sidokot vive rabul egyiptumban., és azokot el széllyeszté az országban, de idövel, látván hogy mitsoda hüségel tarttyák meg hiteket, azok közül sokakot. az eröségek örzésire rendelé, és ollyan jol bánék vélek, hogy melléje menének sokan jo szántokbol, ennek a királynak a fia, philadelphus, meg váltá mind azokot a sidokot. kik országában rabok valának, és nagy ajándekokot külde jérusalemben, annak emlékezetire, hogy a sidok törvényit, meg forditatá amaga nyelvére.

A syriai királyok közül is egy nehányan kedvezésel valának hozájok, seleucus nicánor, nagy szabadságot ada nékik avárosokban. melyeket épitette, kis ásiában, és az also syriában, söt még antiochiában is amaga fö városában, anagy antiochus király, igen nagy hasznokot vévén a sidoknak., nagy engedelmet, és szabadságot ada jérusálem városának, hogy pediglen magának jobban meg tarthassa lydiát, és phrygiát, oda sok sidó népet külde, ót nékik helyt ada hogy városokot építtsenek, és azokhoz szántani valo földeket.

A midön illyen formában, valamely uj helyekre telepitették meg a sidókót, ök ollyankor, leg elsöben is arra kérnek vala szabadságot., hogy amagok vallásokban. és törvényekben meg maradhassanak, de mind azon által, kételenek valának sokat fel venni agörögök szokásibol, valamint hogy a Cáldéusok szokásibol sokat fel vettek vala, de mindenek felet, azt el nem kerülheték. hogy görögül ne beszéllyenek, amely nyelv akoron, közönséges vala, anap keleti országokban. ez a nyelv pedig fent marada. mind addig, még a romai birodalom tarta, ettöl is vagyon. hogy sokan görög nevet viselének, ugy mint, áristobolus. philon, andrás, philep, vagy pediglen a sidó névböl, görög nevet tsinálának, ugy mint, jáson. ajésus helyet, simon, a simeon helyet, hiérosolima, jérusalem helyet,

Hihetö, hogy abban az idöben menének által atengeren a sidok, hogy meg telepedgyenek Europában, mivel azok akik görögül tudtanak. és akik már meg szokták vala agörögökel valo lakást ásiában, syriában, és égyiptumban, az ollyanok mindenüt meg telepedhetének, az egész görög birodalomban. söt még macédoniában is, és meg másut, ahol leg alkalmatosabnak tartották, azt láttyuk, hogy a midön szent pál az évangyéliumot prédikállá, két száz öttven esztendö mulva, a nagy antiochus király után, agörög városokban mindenüt sok sidokot talála, avalo hogy az ollyan sidok, fél görögök valának, és anap keleti sidok. ezeket héllénistáknak nevezik vala. és ezt a nevet héllén, agentilisekre adgyák vala, amely név, görögököt tészen, ettöl vagyon, hogy szent pálnál, a gentilis. vagy agörög, mind egyet tészen.

A sidok illyen formában, esze lévén elegyedve. agörögökkel, akik szerették., mindent meg látni, és hallani, könnyen ki tanulhaták asidó vallást. és törvényt, fö képpen az után, hogy a szent könyveket meg forditták, a melyeket igen tisztelik vala aközöttök lévö tudosok., mindnyájan tsudálták a sidok templomának szépségét., és a Cérémoniáknak szép rendét. maga ágrippa, az augustus veje, ezeket tsudalkozásal nézte, de leg nagyob részének agörögök közül, a sidok szokási, és tudományi nem tettzhetének, mivel ök tsak ahejában valoságokban foglalták magokot. ut primum positis, nugari graecia, bellis coepit, horat. a valo hogy filosophusok valának közöttök, de azoknak nagyob része, azzal meg elégedtek. ha ajó erkölcsröl beszéllettek, és nagy kiáltásal disputálhattak. atöb része pedig agörögöknek, alátásban, hallásban foglalták magokot, és a fö mesterségekben; némellyek közüllök arethoricára adták magokot, némellyek avers tsinálásra, akép irok, képfaragok, az áts mesterek, nagy betsületben valának közöttök, mások a geometriában, ástronomiában, foglalatoskodtanak, ezen nemzet közöt az emberek, tsak nem mind, vagy tudosok, vagy restek valának.

A romaiak szokása sokal állandób vala, mivel ökk, tsak a mezei munkában, atörvényes dolgokban, és ahadakozásban foglallyák vala magokot, és örömest agörögöknek engedék a mesterségeket, és a tudományokot. romae dulcae fuit, et solemne reclusa mane domo. horat. adván tsak arra magokot., hogy a birodalmat nagyobra terjeszék, és anépet igazgassák, asidok pediglen, mint hogy tsak az Isteni szolgálatnak tudományában foglalák magokot,, azert agörögök öket, tudatlanoknak tarták, látván hogy ök más féle tudományon nem kaptanak, hanem tsak atörvényeknek tudományán, erre valo nézve is nevezék öket barbarusoknak, és sokal aláb valoknak tarták öket atöb nemzeteknél, azért hogy a vallásokot, szomorunak, és balgatagnak tarták lenni, Judaeorum mos tristis. absurdusque. tacit. látván azt, hogy asidok, avallásokra valo nézve, se a tobzodo, se a feslet életre nem adták magokot, az ö nékik igen viszá tettzet, de leg inkáb azon ütköztenek meg, hogy szombat napokon semmit nem miveltek, bizonyos idökben böjtöltenek, és hogy minden féle állatnak husábol nem ettenek.

Ök a sidó nemzetet ugy tekintették, valamint az egész emberi nemzetnek ellenségét, ezek magokot el vonnyák atöb nemzetektöl, mondá egy görög filosophus, semmiben velünk meg nem egyeznek, se az ételben, se az imádságban. se az áldozatban, és sokkal meszeb vannak töllünk, mint sem az india béliek.

Tegyük azt is hozája, hogy a sidok irtozván abálványózástol, meg vetették akép irást, és akép faragást, amely mesterségek. igen kedveségben valának agörögöknél, a sidók pedig semminek tarták aköböl faragot képeket, mint ollyan haszontalan munkákot., amelyek tsak nevetésre valok, és a mellyek, tsak a heverö embernek munkáji: ettöl is vagyon hogy az irás sok helyt abálványokat hejában valoságnak nevezi, mint ollyanokot. amelyek haszontalanok, de még sok helyt utálatosságnak is nevezi, mivel ugyan utálatosságra méltok, ha meg tekénttyük avakságot, a melyel isteni nevet adtak azokra, azt is el mondhattyuk. hogy a sidok nem halhatták irtozás nélkül, az utálatos fabulákot. amelyekel tele valának agörög poéták, ezért is igen gyülölék öket agramatisták, akik a fabulákot magyarázák vala, és mind azok akik aversek éneklése után élödtenek. vagy akik betsületeket, azok által keresék.

A valo. a sidok azt tartották, hogy nem kell meg tsufolni a más nemzeteket., se roszat nem kel mondani azoknak istenekröl. de nehéz vala magokot meg tartoztatni, hogy valamely tsufságra valo szót ne mondgyanak., egy görög gramatista., mitsoda haragal nem halgatá az olyan sidot, aki aprofétiákbol szollot abálványok ellen. aki homérust, tsalárd és hamis profétának mondá lenni, aki az istenek genelogyiáit, és szerelmit utálatosnak tartotta,? aki az ö komédiájokot, és Ceremoniájokot utálta, egy szoval, aki tsak a maga Istenét vallotta, igazán valo Istennek lenni, és hogy, tsak egyedül, a sidó nemzet üsméri, az igazán valo vallást. és tudományt, a sidokot pedig, tsak azért is nem halgattyák vala örömest., mert ök nem tudtak az ékesen valo szólláshoz, se valamely árgumentumal nem bizonyitották beszédeket, hanem tsak ameg lett dolgokot hozták elé. ugy mint, azokat a nagy tsuda tételeket amelyeket tett az Isten ö érettek, a közönségese a görög nép közöt. nem külömböztetheté meg ezeket atsudákot, azoktol, amelyeket hallot minden nap a fabulákban., afilosophusok pedig lehetetlennek tarták azokot atsudákot, mivel ök tsak a természetnek rende szerént okoskodtanak.

A görögök ilyen gondolatban lévén a sidok iránt, örömest halgaták, a fénéciabélieknek, és az égyiptum bélieknek gyalázásokot, és más többekét., kik ellenségi valának a sidoknak, ebböl származának azok ahazug fabulák. a melyeket ir tacitus a sidok eredetéröl,

De ezeken ahazugságokon kivül. a melyeket könnyü vala meg vetni, agörögök eröszakoskodásra, és üldözésre fakadának., mivel ptoloméus philopator. aráphia hartzot el vesztvén, a sidokra terjeszté haragját. és ennek a fia, epiphanus, meg boszszonkodván azon, hogy ötet nem engedték bé menni a sanctuáriumban., az éléphántokal akará öket meg öletni, valamint ezt láttyuk amakabaéusok harmadik könyvéböl, a görög éditioban. a syriai király, heliodorus. fel akará séléucus philopator idejében, a templomot prédálni, és annak kintsét elvinni, de az Isten azt meg menté tsuda tétele által, antiochus király idejében, épiphánus, rettentö képen kezdé öket üldözni, azért is az anyaszent egy ház, amartyrumok közi számlállya azokot, kik akoron meg öletettek az Isten törvényéért,

Nem is tudunk ezeknél régiebbeket, kik ahitért meg holtak volna, valo hogy Daniel az oroszlányok közi vettetvén, és ahárom társai azégö keméntzében, ezek részesültenek a martyrumságnak érdemében, de az Isten tsudálatosan szabaditotta meg öket, Eléázár, és hét atyafiak, és más többek, a kikröl emlékezik a makabaéusok könyve, leg elsö példa az egész világ historiájában, kik ahitért holtanak volna meg, azon idö elött, nem látunk egy pogányt is, seegy filosophust, aki valamely kint, vagy halált szenvedet volna a maga vallásáért,

Josef, ezt aszemekre hányá apogányoknak, mondván, sokan aközüllünk valo rabok, inkáb nagy kinokat, és kinos halálokot szenvednek, hogy sem leg kissebbet is mondgyanak valamit atörvény, és az irások ellen, de ki volna az agörögök közül. a ki jobban nem szeretné. az egész könyveket el égetetni, mint sem leg kissebet is szenvedni azokért.

Valo hogy sokan valának ollyanok asidok közül, kik ellene mondának vallásoknak, és törvényeknek, de az ollyanok nem tartatának azután sidoknak. akik pedig hivségeket meg tarták, annyira szereték törvényeket, és szabadságokot, hogy végtire fegyvert fogának, azokért, a syriai királyok ellen, mivel ezek afejdelmek. tellyeségel. el akarák rontani azokot a szabadságokot,. a melyeket vettek vala a sidok. apersiai királyoktol, nagy sándortol, és atöbb. görög királyoktol, egészen is el akarák törleni, az igazán valo vallást.


32 Rész 
A Makabaéusok idejében valo dolgokrol.

El érvén tehát amakabaeusok idejét. amelyben fel támada a sidó nemzet, és az elöbbeni fényes állapottyára tére, ez után, nem is azokot anyomorult sidokot fogjuk látni, akik tsak azon igyekeztenek hogy békeségben maradhassanak., az öregek, és a fö papok alat, és a kik boldogságnak tartották, ha szabadosan mivelhették földgyököt, és ha szokások szerént szolgálhatták, az igazán valo Istent, mivel már ebben az idöben senkitöl nem kezdének függeni, magokot meg erösitték jó haddal, eröségekkel, más nemzetekel valo szövettségekel, nem tsak a szomszédságokban lévö fejdelmekel, hanem még aromaiakal, az egyiptum béli királyokal, és a syria béli királyokal, akik is oly roszul bántanak vélek, de kételenek valának már most baráttságokot keresni,

A sidok, városokot is kezdének venni, hircanus jános, meg vevé sicsem, és garizim városit, és a samaritánusok templomát elrontá, oly igen nagyra terjede azö hatalma, az egész Izrael földén, de söt még az országon kivül is meg probálák azö hatalmát, mivel syriában., az antiochus sidites halála után, sok városokot meg véve, és iduméát, egészen maga alá hodoltatá, ugy annyira, hogy még arra kénszeritté öket, hogy magokot környül metéltessék, és a mojses törvényét bé vegyék, ennek a fia aristobolus, fel ékesitté hatalmát királyi jelekel, mivel akoronát fel tévé, és királynak nevezteté magát,

De igen kevés ideig tarta asidok ditsösége, mert mivel hogy az ö helyre valo állásokot. az egyiptumnak, és syriának erötelenségek okozá, ugyan ezen két országnak el romlások is lett tsak hamar oka eseteknek, mert a romaiak rettentö nagy hatalmok, mindenüvé el terjede, valo hogy az ö esetek, az országban lévö egyenetlenség miat kezdödék, és akét egy test vér atyafinak. hircánusnak, és áristobolusnak viszálkodásokbol, egy szoval a sidok tsak 80 esztendeig lehetének szabadságban., számlálván attol az idötöl, amelyben simont fejeknek tévék, addig az idöig. amelyben hircánus bé hozá pompéust az országban, aki meg vévén jerusálemet, a sidokot, ado alá veté.

Továb valának husz esztendönél illyen nyomoruságban, az ország két felé lévén oszolva, akét egy test vér atyafiu közöt, aromaiak pedig igen pusztittyák vala. az országot, és egy nehány versben, többet tiz ezer tálemtumnál vittek ki az országbol, ugy mint, husz milliumnál, brutus, es Cassius, meg veretetések után, a párthusok eröt vévén marcus antoniuson, meg vevék syriát, és pálestinát. és el vivék rabul hircanust, mind azon idö alat., amelyben apárthusokal valo hadakozási tartának aromaiaknak, pálestina igen pusztult, a sok féle nemzetekböl álló hadaktol, kik az országban alá s’ fel jártanak, söt még a szomszédságiban lévö nemzetek is igen rontották, fö képpen a szeretsenek,

A valo hogy egy kevesé helyre ála hérodes alat., aki mind a békeséget, mind abövséget az országban hozá, aki mind hatalmas, mind gazdag vala, de azt nem mondhatni hogy az ö idejében a sidok szabadságban lettek volna. mivel ö maga sem volt, és tellyeségel aromaiaktol függöt, ez a király, iduméus nemzetböl lévén, idegen volt, a sido vallást nem követte, hanem tsak valamely résziben, a főpapság béli rendet fel forditá. és ezután, tsak azok valának fö papok, akiket akirályok tettenek,

Hérodes halála után, a hatalom is oda lett, az ö maradéki, tsak valamely részit tarták meg az országnak, és azt sem sokáig, judéában, aromaiak gubernátort küldének, aki a syriai Consultol függöt, végtire a sidoknak el kelleték hadni az országot. és arra az állapotra jutni, amelyben még most is láttyuk, etehát az az utolso idö, amelyben meg kell tekéntenünk öket, a makabaeusok alat, azö szabadságban valo lételektöl fogvást, azö egészen valo el pusztulásokig, vespásiánus alat, epedig 200 esztendöt teszen, a mely magában foglallya, nagyob részit a makabaeusok historiájának, és az uj testámentumnak historiáját, a sidok szokási pediglen, igen különböznek vala ezen utolso idökben, a régi idökben lévöktöl.


33 Rész 
Az utolso idökben lévö sidoknak szokásirol.

Ezen utolso idökben lévö sidok, sok féle nemzetekel valának esze elegyedve, mivel minden féle nemzetekböl menének az országban meg telepedni, sokan judéában menének lakni, némellyek pedig atemplomban valo áldozatért mentenek jérusalemben, de még ezeken kivül, mindenkor voltanak ollyan pogányok, akik meg tértenek, és proselytáká lettenek, ez igy lévén, a sidok már akoron nem mondhaták magokat tsak egy féle nemzetnek lenni, mint annak elötte, akiknek egy nyelvek, és egy szokások volt, mivel sok féle nemzetekböl valok kezdének esze gyülni, az egy vallás alá, de söt még azok is, kik a szent földet lakták. elegyesen valának iduméusokal, szeretsenekel, égyiptum béliekel, phenicianusokal, és görögökel.

A sidok egy mást mind atyafiaknak tartották, és akár mely részin voltanak avilágnak, de egy mást segitették. az uton járo sidoknak szállást adtanak. a szegényeket segitették. fö képpen ajudéában lévöket, mivel hogy azok, kik mesze földön laktanak. meg nem fizethettek buzául, vagy más egyéb földi gyümölcsül atizedet, és minden féle gyümölcsnek sengéjit. se innep napokon atemplomban nem mehetének, hogy oda ajándékot vigyenek, azért mind azokot pénzül szedték fel egy más közöt, és minden esztendöben jérusálemben küldik vala, az áldozatokra, apapok, és a szegények tartásokra,

Az illyen pénz szedés, egy nehány saeculumig tarta a templom el pusztulása után, a sidó nemzetnek feje, akit pátriárkának nevezték. bizonyos idökben tanácsbélieket küld vala minden tartományban. akik meg visgálták a synagogákot, és egy szers mind a pénzt is fel szedvén, apátriárka kezében adták, ezek atanács béliek rend szerént apatriárka mellet laktanak, és öket apostoloknak hitták, az az, követeknek, de idövel, akeresztény tsászárok meg tilták. az illyen pénz szedést, apatriárkai méltoság, fiurol, fiura szállot, azert is sokszor gyermekek voltanak patriárkák, hogy pediglen viszá térjek még arra az idöre, amelyben a templom fent állot, akoron a sidoknak minden tartományban ollyan fejek vala. akik nekik atörvény szerént szolgáltatták ki az igasságot.

Judéában pedig anépet, az öregek közül valo hetven tanátsok igazgaták, minden synagogának egy feje vala, ahoz papok, és szolgák, kik a synagogát örzötték, és akönyvet akeziben adták a doktornak, aki tanyitot, minden városban, amint már azt meg mondottuk, huszon három birák valának,

A judéabéli sidok, a földi munkában, és a marha tartásban foglalták magokot. és minden féle mezei gazdaságban., az irás eszerént adgya elönkben, a simon idejében valo boldog állapottyokot a sidoknak, ki ki tsendeségben miveli vala földét, ajudéának földe termékeny vala, és a mezei fák, sok gyümölcsöt hoztanak, az öregek, a piatzon ülvén, az ország dolgárol tanátskoztanak. az iffiak, hadi köntösökben tzifrálkodtanak., az egész országban békeség vala, izrael nagy örömben volt, ki ki amaga szöllöje, és fige fája alá ülhetet, és senki nem háborgatta, ezért is mondgya az irás, hogy ne utállyad anehéz munkát, és a szántást, melyet a magosságbéli rendelé. eccli.7.16.

Mindenik nemzet a szokást, egészen meg nem változtattya, mivel még abban az idöben., siciliában, és olosz országban, jo familiábol valának szántó, vetö emberek, német országban pedig, mindenkoron lésznek vadászok,

Leg nagyob része az évangyéliumban lévö példa beszédeknek, a mezei életröl vannak, ugy mint, egy olyan. a ki jó magot vetett el. a konkolyrol, a szöllöről, a jó, es haszontalan fárol, az el tévelyedet júhról, ajó pasztorol, mind ezeket városiak elött mondották. valo hogy vannak ollyan példa beszédek., amelyekböl ki tettzik, hogy a sidok pénzel is kereskedtenek, és hogy közöttök valának usorások. sokan közöttök publicánusok is valának. az az, ollyanok, kik az adot meg árendálták, noha az illyeneket közönségesen gyülölték, erröl hires példa, josef, atobiás fia, a ki ptolomeus epiphanes alat, meg árendálván az egész syriának, és phéniciának az adoját, igen meg gazdagodék.

Ha a sidok közöt usorások, és adó szedök valának, annál is inkáb valának kereskedök, ezért mondgya azirás. eccl. 26.28. hogy nehez akereskedönek el kerülni az igasságtalanságot, és a kalmár. vétkezik, ha tsak anyelvével is. meg másut azt mondgya, hogy a gazdagság kivánása, meg vakittya az embert. és avétekben ejti, illyen formában akarja vala az Isten amaga népét viszá vinni a maga régi szokására, eleiben adván, azokot a helyes okokot, a melyekért az ö attyok. meg vetették akereskedést.

De ök ezeket az oktatásokot bé nem vevék, és a miolta tellyeségel el pusztulának., az olta hová továb jobban el távozának. arégi izraélitaknak., termeszet szerént valo közönséges életek formájátol, már sok idötöl fogvást, a sidok földet nem birnak, és a mezei munkára nem adgyak magokot, tsak a kereskedésböl élnek, aleg aláb valo kereskedésre is reá adgyák magokot, még tsak az ollyan is ritka közöttök, akinek, magának volna háza avárosokban.

Sokan magokot adoktorságra adák, a prédikátorok könyveben azt láttyuk, hogy ezt a tudománt jovallya. mint hasznost, az évangyélium pedig emlékezik ollyan aszonyrol., akit adoktorok meg nem tudták gyogyitani, és aki minden joszágát. az orvoságokra el költötte, az irás meg másut azt mondgya, hogy sok idöt kiván, abölcseségnek tudománya, Eccl. 38.15. ugy tettzik mint ha, azt akarná meg mutatni, hogy akoron az irás tudok, és adoktorok abban foglalták magokot., de azt is meg mutattya, hogy a mesterségek szukségesek, amint is hogy, sok mester emberek valának abban az idöben a sidok közöt, példák az apostolok, szent josef, és akristus maga, de söt még szent pál irás tudo lévén, mesterséget tudot,


34. Rész 
A sidok sok féle vallásirol. és babonaságirol.

Abban az idöben, jonathás, amatathiás fia alat, egy nehány féle vallás kezdödék, ugy mint farisaéusok, saducenusok. és esseniánusok, a farisaeusok.. atörvényel együt, más egyéb traditiokot is tartottak., melyeket az attyoktol vették vala, és a jó tudományt, amelyet tanyitották, sok babonaságal meg elegyitették, azt tartották, hogy az Isteni rendelése, vezeti aszabad akaratot, a saducéusok pedig mindent a szabad akaratnak tulajdonitottak, az irást, tsak betü szerént tartották, és azt hitették el magokal, hogy nem kell hinni, se afel támadást, se a lélek meg halhatatlanságát, se azt hogy angyalok volnának az égben, ez igy lévén, az Istent tsak a földi jutalomért szolgálták, és agyönyörködtetéseket kedvellették. magok közöt nem valának egyesek, és községen., kevés hatalmok vala, ezek sokan nem valának, de a sidoknak, mind az eleiböl állottak, söt még az áldozo papok közül is valának közöttök, aköz nép inkáb hajlot a farisaeusokhoz, akik külsö képen. nagy buzgoságot mutattak, és akiknek. nagy hatalmat adot vala alexandra királyné, a még a gyermekei fel nevelkedének.

Az esséniánusok, különös vallást tartának. ezek anagy városokot kerülték, ajoszágokot együt birták, közönséges ételel éltenek, az imádságokban, és atörvényröl valo elmélkedésekben sok idöt töltöttek, az ö életeknek modgya, igen hasonlitot a proféták, és a récábiták élettyekhez, sokan valának ollyanok közöttök, kik meg nem házasodtanak, és oly elmelkedö, és tekelletes életet éltenek, hogy sokan a szent atyák közül, öket, keresztényeknek tarták lenni.

A farisaéusok, anagy városokban lakván, magok közöt egyesek valának, külsö képen, közönséges, és szoros életet éltenek, de leg nagyob resze közöttök, a maga hasznát keresö, nagyra vágyó, és fösvény vala, atörvenynek külsö képen valo meg tartására igen vigyáztanak, nem tsak a nagy féle gyümölcsnek adgyak vala meg atizedét. de még afüveknek is, ugy mint a kömény magnak, mintának, és akölesnek, igen nagy szorgalmatoságal mosák vala meg az ivó edényeket, ételhez valo edényeket. és aházi eszközököt, magokot is gyakran meg mosták, anyira meg tarták a szombatot, hogy vétkes dolognak tarták lenni, hogy a kristus egy kevés sárt tsinála azujával, és hogy az ö tanitványi, abuza fejet le szakasztották szombat napon ezek gyakran böjtölének, sokan közüllök kétszer egy hétben, hetfün, és tsötörtökön, ezek mutogatás képen hordoznak vala másoknál hoszab totaphotot, és zizithet, deákul. phylectaria, et fimbrias, a phylectaria, atörvény egy nehány verséböl álló irás vala. a melyet a homlokokon, és abal karjokon hordozták, valamint emeg vala nekik hagyva, hogy az Isten törvénye mindenkor a szemek elött, és a kezeken légyen, az zizith, nem egyéb, hanem sok féle szinü rójt vala, a melyet a palásttyok szegeletein kelletet nékik viselni, hogy az Isten parantsolatira emlékeztesse öket, a sidok még mostanában is viselik ezeket akülsö jeleket, amidön asynagogában mennek, de tsak mives napokon, mivel szombat napokon. és más innepeken, azt tarttyák, hogy ezekre nintsen szükségek.

A farisaéusok mindenek láttára adnak vala alamisnát. az ortzájokot meg festették sargára, hogy mások azt gondollyák. hogy ök sokat böjtölnek, azt ök igen nagy gyalázatnak tartották, ha valaki tisztátalan lévén, hozájok talált érni, ök pediglen tisztátalanoknak tartották., nem tsak apogányokot, és anyilván valo bünösököt., de söt még azokot is, kik valamely tisztátalan mesterséget üztek, egy szoval leg nagyob részinek közüllök, minden buzgoságok, kevélységböl, és haszon keresésért volt, atudatlan népet, ékes beszédekel. el áltatták, az aszszonyok pedig magokot joszágoktol meg fosztván, öket meg gazdagittyák vala, és azon szin alat, hogy ök az Isten népei, és az ö törvényének, meg örzöji, agörögöket, aromaiakot, és az egész nemzeteket meg vetik vala,

Még mostanában is láttyuk, a sidok könyveiben., azokot atráditiokot, a melyeket afarisaéusok abban az idöben oly nagy titkosnak tarttyák vala, és amelyeket, kristus urunk után, száz esztendövel, mások le irták. lehetetlenis egy ollyannak, aki más féle tudományban neveltetet fel, olyan haszontalan. és tsekély kérdéseket ki gondolni, mint amelyekel azok a könyvek vannak tele, példának okáért, ha szabadé szombat napon a szamára ülni, amidön itatni viszik. vagy tsak akötö féken vezetni, ha szombaton. leheté ollyan földön járni, a mellyet tsak akor vetették bé. mivel meg történhetik. hogy az ollyan. a lábával. egy nehány magot más felé rughat. vagy fel emelheti. és illyen formában, az ollyan vetne szombat napon. hogy ha azon a napon. szabadé annyi betüt le irni, hogy a valamit tégyen, ha szabadé a szombat napon tojt tojást ugyan azon anapon meg enni, ha szükségesé ujontában meg tisztittani aházat, ha azon anapon által találna menni azon egy egér, egy kis kenyér béllel, ha szabadé azon anapon meg tartani olyan papirost, a mely lisztböl valo pappával vagyon meg kenve, ha szabadé ollyan tüznél fözöt ételböl enni, amely tüzbe meg égették a régi kovászt, és más több illyen nevettséges kérdéseket, amellyekel. tele vannak azok a könyvek.

Illyen formában felejtik vala el a sidok, azIstennek nagyságu, és méltoságu törvényét. ragaszkodván, az alá valo, és tsekély dolgokhoz, a görögökhöz képest pedig, ök durvák, és tudatlanok valának, kik iskolájokban. sokal mélyeb, és hasznosab dolgokrol valo kérdéseket tanyitottak. és a kik, ha jó erkölcsüek nem valának is, de leg aláb abetsületet, és az emberséget tudták,

Leg inkáb, az alexándriai sidok, adgyák vala magokat. agörög nyelvre, atöb sidok, tsak annyira ígyekeztek görögül tudni. hogy azt meg érthessék, el itélhettyük, hogy igen roszul tudták, azt a nyelvet, és azon olyan formában beszéltek, valamint amagok nyelveken, ugyan illyen barbarus görög nyelven., vannak irva, az uj testámentumnak forditási, és az évangyélium, az apostolok, és az évangyelisták, tsak azon igyekeztek, hogy világosan. és rövideden irják le adolgot., és hogy aleg aláb valo is meg érthesse. a nyelv ékeségét. és tzifraságát meg vetették, de aki jol meg akarja érteni, az ö görög nyelveket, annak tudni kell, a sido, és a syriai nyelvet.

A sidok, ezekben az utolso idökben, atörvényt, és az irásokot igen tanulták, és azokot, nem tsak betü szerént, hanem még, más értelmü beszédekel magyarázták, ezt nem tsak az uj testámentumbol, és a szent atyák irásibol láttyuk, hanem még a philon könyveiböl, és atálmudbol. ritualis judaeorum liber.

De azt tsak meg kell vallani, hogy ezen utolso idökben, lévö sidoknak szokások igen meg romlottak vala, nagy ostoba kevélységel. mondották magokot ábrahám fiainak lenni, és fel fuvalkodásal várták. amessiás uralkodását, tudvan azt, hogy nem mesze volna eljövetele, el is hitetvén azt magokal., hogy annak uralkodása, gyözedelmes. és nagy hatalmu lészen evilágon. ezek amagok hasznokot keresték, és fösvények valának., fö képpen a farisaeusok, álhatatlanok, és változok valának, mindenkor készek, a fel támadásra, zenebona szerzésre, olyan szin alat, hogy magokot fel szabadittsák, a pogányok alol. egy szoval, kemények, és kegyetlenek valának. példa erröl akristus, akit kinos halálal ölének meg, és az ö apostoli, és hogy mitsoda rettentö képpen veszték egy mást. az egy más ellen valo hadakozásokkor. és jérusálem utolso el romlásakor.


35 Rész 
A valoságos Izraélitákrol.

Mind azon által, illyen nép közöt marada meg ajó erkölcs. atudomány, és avallás, ezen utolso idökben is, láttanak szemek elött, ritka. szenttségü példákot, ugy mint, szent zakariás, és az ö felesége, szent ersébeth, szent josef, szent simon. jövendölö szent anna, náthániel, gamaliel, és töb sokakot., akiket nevez az uj testámentum, mind ezek a szent személyek, és közönségesen mind azok, a sziv béli környül metélkedet sidok, sokal inkáb valának lelki képen ábrahám fiai, mint sem testi képen, ezek erös hittel hitték aprofétiákot, és az Isten igéretinek bé tellyesedésit, békeséges türésel várák izraelnek meg szabadulását, és a messiásnak el jövetelit, aki után igen suhajtoznak vala, de azt jól látták, hogy nem kellene reménségeket, ezen élethez kötni, afel támadást, és amenyeknek országát hitték, le szálván tehát az évangyéliumnak kegyehne illyen szent állapotban lévö személyekre, könnyen tekélletes keresztényeké tévé. ezeket a valoságos izraélitakot.

                     vége.

Ditsértessék. az Izrael Istenének szent neve.

Ennek a könyvnek táblája.

Hogy mi végre vagyon tsinalva ez a könyv. pag. 1.

A pátríárkákrol, és azö nemesi voltokrol. 6.

A patriárkák joszágirol, és foglalatosságirol. 9.

Az eledelrol. 12.

Az izraélitákrol, és azö nemességekröl. 16.

Az ö foglalatosságokrol. a földi munkárol. 20

A szent földröl, és annak termékenységéröl. 27.

Az izraéliták joszágirol. 33.

A kézi mesterségekröl, 37.

Az izraéliták ruhájirol. 41

Az ö házi eszközökröl, és hazakrol. 46.

Az ö eledelekröl, 47.

A tisztulásrol. 51

A hazaságokrol. 56.

A gyermekek neveltetéséröl. 62

Az izraéliták. jeles, és emberséges magok viselésekröl. 70.

Az izraélitak mulattságirol. 72.

A gyászrol. 73.

A temetésekröl, 75

A vallásokrol 77.

A böjtröl, és a fogadás tételröl. 87.

A profétákrol, 89.

A balványozásrol. 92

Az izraéliták. rend tartásárol, szabadságokrol. és a házi hatalmokrol. 101.

Az igasság ki szolgáltatásárol. 109

A hadakozásrol. 114

A kiralyokrol. 118.

A sidok rabságban valo létekröl. 124

A sidok fel szabadulásokrol. és hogy mitsoda állapotban valának apersák alat. 127.

Hogy mitsoda állapotban valának a sidok, agörögök birodalma alat. 131.

A makabaeusok idejében valo dolgokrol. 139.

Az utolso idökben lévö sidoknak szokásirol. 142.

A sidok sok féle vallásirol, és babonaságirol. 146

A valoságos Izráelitákrol. 151.

