A csoportnyelvek és az anyanyelvi nevelés - Lózsi, Tamás (Anyanyelv-pedagógia, 2010)
A magyartanárok naponta szembesülnek azzal a ténnyel, hogy diákjaik nem(csak) a köznyelvet beszélik, hanem az úgynevezett ifjúsági nyelvet, illetve különböző csoportnyelveket is. Ezek a csoportnyelvek általában valamilyen ifjúsági szubkultúra sajátos regiszterét képezik. A dolgozat ezt a nyelvi valóságot, illetve magának a csoportnyelvnek az anyanyelvi órákon történő hasznosítását mutatja be. Ehhez a graffitikészítő fiatalok szociolektusát használja példának. Az írás első fele azzal a kérdéssel foglalkozik, hogyan tudja a magyartanár felhasználni az ifjúsági nyelvet (és azon belül például a graffitinyelvet) általában a tanítás során: többek között motiválásra, a diákok által sokszor túl elvontnak érzett tananyag életközelibbé tételére. A második részben sorra veszi az általános és a középiskolai tananyagnak azokat a fejezeteit, ahol graffitinyelv felhasználásával konkrét feladatokat kaphatnak a tanulók.